OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer Codolar, 8 (Tossa de Mar)

L'edifici situat al Carrer Codolar, 8 de Tossa de Mar (Selva) forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici de dues plantes, entre mitgeres, cobert amb una teulada d'una sola aiguda de vessant a façana. L'edifici està ubicat al costat dret del carrer Codolar.

## Descripció

L'immoble està estructurat internament basant-se en dues crugies. La planta baixa consta de dues obertures, a destacar el portal d'accés amb les impostes de l'arc retallades en forma de quart de cercle i equipat amb una poderosa llinda monolítica i muntants de pedra ben treballats i escairats. Acompanyant el portal en la planta baixa, trobem una finestra irrellevant que no ha rebut cap tractament singular.
En el primer pis trobem dues finestres. La primera, ubicada simètricament sobre el portal, és rectangular i està equipada amb llinda monolítica, muntants de pedra i ampit treballat. Sota de l'ampit trobem la solució arquetípica, que consisteix en la disposició de dues o tres pedres, com a mesura de reforç en la sustentació de la pesant finestra. La segona finestra, igual que succeeix amb la finestra de la planta baixa, és irrellevant, ja que no ha experimentat cap treball destacat. Tanca l'edifici en la part superior, un ràfec molt sobri compost per tres fileres: la primera de rajola plana i la segona i la tercera de teula.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carrer Codolar, 8». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2014].
# Mare de Déu de la Pietat (Vielha)

La Mare de Déu de la Pietat és una església de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una petita capella de planta rectangular i coberta a dues aigües de pissarra. La façana és orientada a l'oest, enfront del riu Nere. Els murs són de pedra sense treballar i els alerons de la teulada surten molt. Sobre la llinda de la porta hi ha un medalló emmarcat per un cordó trenat, en l'interior del qual hi ha esculpides unes lletres. A la llinda de la porta hi ha així mateix una inscripció: PABLO BENOSA de GAUSACH i la data de 1853. En el costat esquerre de la porta segons se surt hi ha com una petita i tosca pica, encastada.

## Història

Tradicionalment se celebra a Vielha una romeria a la Capella de Cap de la Vila, per la gran festa de Vielha que té lloc per la Mare de Déu de Setembre; durant aquest dia l'Ajuntament reparteix coca i vi.

## Referències

* 1 2 «Mare de Déu de la Pietat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Peugeot 106

El Peugeot 106 és un automòbil del segment A produït pel fabricant francès Peugeot entre els anys 1991 i 2003.
El 106 ha propiciat a Peugeot molts èxits. D'una banda gràcies a una gran acceptació del mercat va aconseguir unes bones xifres de vendes, sobretot entre el públic més jove. D'altra banda, èxits des del punt de vista dels ral·lis. I és que el Peugeot 106 encara es pot veure en gran part dels ral·lis que es disputen a Espanya.
El 106 va ser llançat el 12 de setembre de 1991, amb carrosseria hatchback de tres portes. Un any més tard es va afegir la variant de cinc portes. Els 106 són tècnicament similars al Citroën AX. El 106 va ser reestilitzat l'abril de 1996, adoptant aleshores un estil proper al del Citroën Saxo, un model d'aspecte similar amb el que comparteix motoritzacions. La fabricació finalitzà el juliol de 2003. En els dotze anys, 2.798.200 exemplars han estat produïts a les fàbriques de Mulhouse i Aulnay-sous-Bois, França. La seva substitució, el 107, va sortir el 2006. Aquest comparteix plataforma i disseny amb el Citroën C1 i el Toyota Aygo.

## Motoritzacions
### Benzina

* 1.0 l
* 1/1 l
* 1/3 l Rallye 100 cv
* 1.4 L
* 1/6 S8 105 cv
* 1/6 S8 90
* 1/6 Rallye 100 cv
* 1/6 S16 16v 120 cv
* 1.4 L Sport 75 cv
* 1/4 Quiksilver 75 cv (00-03)
* 1.4 L 106 xs 75 cv catalitzat (93-95)
* 1.6 L 106 xs 90 cv catalitzat (96)
* 1.4 L 106 XSI 100cv NO catalitzat (91-92)
* 1.4 L 106 XSI 95 cv catalitzat (93-95)
* 1.6 L 106 XSI 103cv catalitzat (96)
* 1.6 L 106 gti 16v 120 cv NO catalitzat

### Dièsel

* 1/5 màx 58 cv
* 1/4 màx 55 cv

## Enllaços externs

* Forum / Club Peugeot 106 Espanya Arxivat 2013-01-08 a Wayback Machine.
# Hinayana

Hinayana és una branca del budisme que significa literalment "el Petit Vehicle" per oposició al mahayana "el Gran Vehicle". Sovint, es fa servir el terme hinayana com a sinònim de theravada.

## Referències

* ↑ «Hīnayāna | Buddhism» (en anglès). Encyclopedia Britannica.
* ↑ «Mahayana: The Great Vehicle» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-07-22. [Consulta: 22 juliol 2019].

## Vegeu també

* Theravada

## Enllaços externs

* Theravada - Mahayana Buddhism
# Artediellus pacificus

Artediellus pacificus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 5,7 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 15 i 137 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: des del mar de Bering fins al sud-est d'Alaska.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S., 1885. A catalogue of the fishes known to inhabit the waters of North America, north of the Tropic of Cancer, with notes on species discovered in 1883 and 1884. Rep. U. S. Fish Comm. v. 13 (1885). 789-973.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1896. The ichthyological collections of the steamer Albatross during the years 1890 and 1891. Rep. U. S. Fish Comm. v. 19 (1893): 393-476, Pls. 20-35.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W.N., E.S. Herald i H. Hammann, 1983. A field guide to Pacific coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 336 p.
* ↑ Andriyashev, A.P. i N.V. Chernova, 1995. Annotated list of fishlike vertebrates and fish of the arctic seas and adjacent waters. J. Ichthyol. 35(1):81-123.
* ↑ Evermann, B.W. i E.L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ricker, W.E., 1973. Russian-English dictionary for students of fisheries and aquatic biology. Fisheries Research Board of Canada, Ottawa.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Abu-Mussa Issa an-Nawxarí

Abu-Mussa Issa ibn Muhàmmad an-Nawxarí o an-Nuixarí, més conegut simplement per la seva nisba com a an-Nawxarí o an-Nuixarí, fou un general al servei del califes abbàssides a Samarra. Encara que generalment se l'assenyala com a turc, probablement era un persa del Khurasan, perquè la seva nisba, al-Nuixarí o al-Nawxarí deriva de la ciutat de Nawshar o Nushar, al districte de Balkh, al Khorasan.
Sota els califes al-Múntassir i al-Mutazz va governar Damasc (després del 861) i amb el segon (des de 866) va estendre la seva autoritat cap al sud, a Palestina, eliminant el governador de Ramla Issa ibn Xaykh que havia dubtat a reconèixer-lo. Va conservar el seu govern un temps, però després desapareix de les cròniques sense deixar rastre.

## Referències

* Bosworth, C.E.. "al-Nūs̲h̲arī". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 22 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/al-nushari-SIM_600%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Yakub Beg

Yakub Beg és el nom dels següents personatges:
* Muhammad Yakub Beg (Pixkent, 1820/1826-1877), sobirà de Kashghària (1865-1877)
* Yakub Beg I o Yakup bin Ali Şir, emir de Germiyan, fundador de la dinastia i bei des del 1264 fins al 1325
* Yakub Beg II, emir de Germiyan
# París-Roubaix 1995

La París-Roubaix 1995 fou la 93a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 9 d'abril de 1995 i fou guanyada per l'italià Franco Ballerini, que s'imposà en solitari en l'arribada a Roubaix. Andrei Txmil, vencedor de l'edició anterior, acabà segon i Johan Museeuw tercer.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Franco Ballerini (ITA) | Mapei-GB | 6h 27' 08" |
| 2 | Andrei Txmil (UKR) | Lotto | + 1' 56" |
| 3 | Johan Museeuw (BEL) | Mapei-GB | m. t. |
| 4 | Viatxeslav Iekímov (RUS) | Novell | m. t. |
| 5 | Johan Capiot (BEL) | Ceramiche Refin | m. t. |
| 6 | Eric Vanderaerden (BEL) | Brescialat | + 2' 00" |
| 7 | Fabio Baldato (ITA) | MG Maglificio-Technogym | m. t. |
| 8 | Frédéric Moncassin (FRA) | Novell | m. t. |
| 9 | Rolf Aldag (GER) | Telekom | m. t. |
| 10 | Gianluca Bortolami (ITA) | Mapei-GB | m. t. |

## Referències

* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Fernando Bulnes

Fernando Bulnes (Tegucigalpa, 21 d'octubre de 1946) fou un futbolista hondureny de la dècada de 1970.
A nivell de club destacà com a jugador de Olimpia.
Fou internacional amb la selecció de futbol d'Hondures amb la qual participà a la copa del Món de futbol de 1982.

## Referències

* ↑ "Azulejo" Bulnes fue apuñalado Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine. - Diez (castellà)
* ↑ Fernando “El azulejo” Bulnes - El Heraldo (castellà)
* ↑ Exmundialista de Honduras herido en asalto - El Heraldo (castellà)
* ↑ Fernando Bulnes, Luis Cruz, Remberto Jordán Roca - La Prensa (castellà)
* ↑ 1982 FIFA World Cup Spain Arxivat 7 October 2011$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
# Mario Melero López

Mario Melero López (Màlaga, Andalusia, 2 de juliol de 1979) és un àrbitre de futbol espanyol de la Primera Divisió d'Espanya. Pertany al Comitè d'Àrbitres d'Andalusia.

## Trajectòria

Aficionat a l'esport i al futbol des de petit, va començar la seva carrera arbitral dirigint partits escolars en l'IES Salvador Rueda de Màlaga. Va ingressar amb quinze anys en el Col·legi d'Àrbitres de Futbol de Màlaga, debutant al setembre de 1995 com a àrbitre assistent en un partit entre el CD Alhaurino contra el CD Mortadelo. En la següent jornada va debutar com a àrbitre principal en un partit en el camp del Seminari de Màlaga entre la AD Màlaga contra l'Escola de Futbol La Luz.
Melero López és Llicenciat en Ciències de l'Activitat Física i l'Esport per la Universitat de Granada (2002), especialitzant-se en futbol. És també professor d'Educació Física.
Va debutar el 6 de setembre de 2008 en Segona Divisió en un Hèrcules d'Alacant Club de Futbol contra el Rayo Vallecano de Madrid.
Després de sis temporades a Segona Divisió, on va dirigir 127 partits, aconsegueix l'ascens a Primera Divisió d'Espanya conjuntament amb el col·legiat basc Iñaki Vicandi Garrido i el col·legiat aragonès Santiago Jaime Latre.
Va debutar el 24 d'agost de 2014 a primera divisió en un Real Club Celta de Vigo contra el Getafe Club de Futbol (3-1).

## Temporades

| Categoria | País | Any | Partits |
| Segona Divisió "B" | Espanya | 2002-2008 | 79 |
| Segona Divisió | Espanya | 2008-2014 | 127 |
| Primera Divisió | Espanya | 2014- | 97 |

## Premis

* Trofeu Vicente Acebedo (1): 2014

## Referències

* ↑ Hasta el término de la temporada 2018-19.

## Enllaços externs

* "Primers passos com a àrbitre" article en CETARA (Centre de Tecnificació i Alt Rendiment Arbitral)
* http://www.malagahoy.es/malaga_cf/mario-melero-pita-casa_0_1160584137.html
# Fernando Flores Arroyo

Fernando Flores Arroyo (Alacant, 1920 - 18 d'octubre de 2015) va ser un advocat i polític alacantí. Llicenciat en dret, es dedicà als negocis familiars de consignació de vaixells i trànsit portuari, que li permeteren ser conseller de diverses empreses, vicepresident de la Junta d'Obres del Port d'Alacant, cònsol a alguns països nòrdics i president del Sindicat de Transports.
Durant la guerra civil espanyola es va escapar d'Alacant per a unir-se als militars revoltats, i lluità a Cadis amb les Falanges Navales. Després de la guerra fou cap de Milícies, ajudant provincial de Falanges Juveniles de Franco, cap de centúria de la Guàrdia de Franco i consejero provincial del Movimiento Nacional.
El 1960 fou escollit regidor d'Alacant pel terç d'entitats i ocupà l'alcaldia d'Alacant entre setembre de 1963 i octubre de 1966. Durant el seu mandat es va elaborar el Primer Pla General d'Ordenació Urbana per a planificar l'evolució urbanística. També fou procurador en Corts Franquistes el 1961-1964 i president de la Cambra de Comerç d'Alacant de 1967 a 1982.

## Referències

* ↑ Fallece el exalcalde de Alicante Fernando Flores, Diario Informació, 19 d'octubre de 2015
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.214. ISBN 9788495484802.
* ↑ Triple faceta de un alumno de 95 años, Diario Informació, 19 d'octubre de 2015
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
Càrrecs públics :
| Precedit per: Agatángelo Soler Llorca | Alcalde d'Alacant 1963 - 1966 | Succeït per: José Abad Gosálbez |
# Grantia intermedia

Grantia intermedia és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Grantia i a la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1908 per A.G. Thacker.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Grantia intermedia Thacker, 1908. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164249 on 2021-04-21
# Irradiació

La irradiació és el procés mitjançant el qual un cos s'exposa a radiació. Aquesta exposició pot provenir de diversos tipus de fonts, incloent-hi fonts naturals. Normalment el terme es refereix a la radiació ionitzant i a un nivell de radiació significatiu, i no pas a una exposició a radiació de nivells normals de radiació de fons. A més, el terme també sol excloure l'exposició a radiació no ionitzant tal com infraroigs, llum visible, microones de telèfons mòbils o ones electromagnètiques.

## Vegeu també

* Irradiació dels aliments
* Irradiació fitosanitaria

## Enllaços externs

* Safety and Health Topics: Radiation (anglès)
* International Atomic Energy Agency (IAEA) (anglès)
# París-Roubaix 1998

La París-Roubaix 1998 fou la 96a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 12 d'abril de 1998 i fou guanyada per l'italià Franco Ballerini, que s'imposà en solitari en la meta de Roubaix. Els seus companys d'equip Andrea Tafi i Wilfried Peeters foren segon i tercer respectivament, arribant a més de 4 minuts.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Franco Ballerini (ITA) | Mapei-Bricobi | 6h 57' 49" |
| 2 | Andrea Tafi (ITA) | Mapei-Bricobi | + 4' 16" |
| 3 | Wilfried Peeters (BEL) | Mapei-Bricobi | + 4' 19" |
| 4 | Léon van Bon (NED) | Rabobank ProTeam | + 4' 49" |
| 5 | Frédéric Moncassin (FRA) | Gan | m. t. |
| 6 | Rolf Sørensen (DEN) | Rabobank ProTeam | + 4' 50" |
| 7 | Magnus Bäckstedt (SWE) | Gan | + 4' 52" |
| 8 | Bart Leysen (BEL) | Mapei-Bricobi | + 6' 34" |
| 9 | Gianluca Bortolami (ITA) | Festina | m. t. |
| 10 | Henk Vogels (AUS) | Gan | m. t. |

## Referències

* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Flavoperla biocellata

Flavoperla biocellata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àsia oriental: la Xina.

## Referències

* ↑ Chu, 1929. China J. 10:90.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chu, 1929. China J. 10:91.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:333.
* Stark & Sivec, 2008. Illiesia 4(5):59.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Mario Melis

Mario Melis (Tortolì, 10 de juny de 1921 – Nuoro, 1 de novembre de 2003) fou un polític sard. De ben jove va militar en el Partit Sard d'Acció (PSd'AZ), amb el que fou escollit alcalde d'Oliena i conseller de la província de Nuoro. Posteriorment fou escollit membre del Consell Regional de Sardenya a les eleccions de 1969, 1979 i 1984, on fou assessor regional d'ens locals, personal i afers generals (gener-novembre de 1973) i de medi ambient (1980-1982), així com president de la Regió de Sardenya el 1982 i el 1984-1989.
El 1989 fou escollit senador d'Itàlia i diputat al Parlament Europeu de 1989 a 1994. En els darrers anys defensà el posicionament del nacionalisme sard de suport al centreesquerra a les eleccions regionals de 2004.
| Precedit per: Angelo Rojch | President del Consell regional de Sardenya 1984 - 1989 | Succeït per: Mario Floris |
# Fernando Flors Goterris

Fernando Flors Goterris (Castelló de la Plana, 1909 - Castelló de la Plana, 15 d'agost de 1984) fou un polític valencià.

## Biografia

Va estudiar batxillerat en l'Institut de Castelló i Magisteri i Peritatge a València. Fou secretari del Sindicat de Banca de la UGT de 1936 al 1939 i del Consell Superior Bancari, i secretari de Finances de les Joventuts Socialistes d'Espanya en 1936.
En acabar la guerra civil espanyola va ser condemnat a 20 anys, però només en va estar tres a la presó. Quan va sortir va treballar d'agent d'assegurances i treballà en la clandestinitat per reorganitzar el PSOE de Castelló, del que n'era secretari provincial el 1976. A les eleccions generals espanyoles de 1977 fou escollit senador del PSOE per la província de Castelló.
La seua esposa va ser Isabel Martínez Blaya, i va tindre tres fills: Fernando, Maribel i Alicia.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.214. ISBN 9788495484802.
* ↑ Los socialistas en el País Valenciano 1939 - 1978 p. 58
* ↑ «Falleció Fernando Flors Goterris» (en castellà). Mediterráneo: Prensa y Radio del Movimiento: Año III Número XLVI, 16-08-1984, p. 4 [Consulta: 24 agost 2022].
# Ventosa

«Ventosa» té aquests significats:
* Ventosa (zoologia), òrgan d'alguns animals
* Ventosa (objecte), objecte que utilitza la pressió negativa del fluid de l'aire o aigua per adherir a les superfícies no poroses
* Toponímia:
** Ventosa (La Rioja), municipi de la Rioja
** Ventosa de la Cuesta, municipi de Valladolid
** Ventosa del Río Almar, municipi de Salamanca
** Ventosa (Charente)
** Ventosa (Guadalajara)
# Marquesat d'Aguilar de Vilaür

El marquesat d'Aguilar fou un títol concedit per l'arxiduc Carles l'any 1711 a favor de Josep d'Aguilar Caçador i d'Oluja. Posteriorment, l'any 1920, fou rehabilitat amb la denominació de marquesat d'Aguilar de Vilaür.
Tot i haver estat concedit aquest títol per l'arxiduc Carles d'Habsburg, que no va arribar a regnar a Espanya, va ser reconegut com a títol espanyol pel rei Felip V, quan l'arxiduc Carles, ja emperador d'Àustria, va renunciar als seus drets a la corona d'Espanya i va reconèixer com a rei a Felip V.
La seva denominació fa referència a la localitat de Vilaür, a l'Alt Empordà.

## Marquesos d'Aguilar de Vilaür

| | Titular | Període |
| Creació per Carles VI del Sacre Imperi Romanogermànic |||
| I | Josep Aguilar i Oluja | 1715- ? |
| Rehabilitació per Alfons XIII |||
| II | Joan Fabra i Sentmenat | 1924-1937 |
| III | Maria Eugènia Fabra i Boada | 1942-1960 |
| IV | Joan Peláez i Fabra | 1961-actual titular |

## Referències

* ↑ «Marquesat d'Aguilar de Vilaür». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Pleumeur-Bodou

Pleumeur-Bodou (en bretó Pleuveur-Bodoù) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2006 tenia 3.974 habitants. Limita al nord-est amb Trégastel, a l'est amb Perros-Guirec, al sud amb Lannion, al sud-est amb Saint-Quay-Perros i a l'oest amb Trébeurden.

## Demografia

Evolució de la població Cassini et INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 151 | 1 745 | 1 907 | 2 199 | 2 360 | 2 472 | 2 465 | 2 525 | 2 650 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 2 737 | 2 864 | 3 030 | 3 034 | 2 970 | 2 778 | 3 011 | 2 955 | 3 175 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 3 019 | 3 257 | 3 099 | 2 949 | 3 037 | 2 752 | 2 766 | 2 920 | 2 544 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 2 545 | 2 542 | 2 941 | 3 453 | 3 677 | 3 825 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Condició |
| 1790 - ? | Jean Le Tensorer | |
| ? - 1800 | Henry Le Bris | |
| 1800 - 1800 | Nicolas Prat | |
| 1800 - 1808 | Guillaume Le Diolen | |
| 1808 - 1813 | François Prat | |
| 1813 - 1815 | Yves Le Guillouzer | |
| 1815 - 1830 | Pierre Salaün | |
| 1830 - 1838 | Jean-Louis Le Coz | |
| 1838 - 1848 | Jean Riou | |
| 1848 - 1852 | Nicolas de Nompère de Champagny (1790-1863) | |
| 1852 - 1852 | Jean-Louis Le Coz | |
| 1852 - 1860 | Jean-Marie Salaün | |
| 1860 - 1876 | Yves Le Yaouanc | |
| 1876 - 1881 | François-Marie Lissillour | |
| 1881 - 1888 | Yves Le Yaouanc | |
| 1888 - 1933 | Henry de Nompère de Champagny (1859-1944) | |
| 1934 - 1935 | Louis Querrec | |
| 1935 - 1941 | Pierre Le Flanchec | |
| 1941 - 1944 | Léon Guillou | |
| 1944 - 1945 | Anastase Briand | |
| 1945 - 1947 | Robert Guillou | |
| 1947 - 1962 | Armand Lagain | |
| 1962 - 1971 | Louis Potin | |
| 1971 - 1989 | Corentin Penn | |
| 1989 - 2008 | Pierrick Perrin | PS | Conseller general |
| 2008 - març 2010 | Armelle Quéniat | Divers gauche | |
| març 2010 | Pierre Terrien | Divers droite | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
* ↑ INSEE: Population depuis le recensement de 1962
* ↑ «Résultats municipales 2020 à Pleumeur-Bodou». [Consulta: 12 setembre 2020].