OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Khangar

Khangar és un clan d'origen indi. Són esmentats també amb altres noms semblants, com Khangaar, Khungar, Khengar, Khagar, Khangdhar i Rao Khangad.
La comunitat va governar àrees de la regió de Bundelkhand després de la caiguda dels Chandeles el 1182 i fins a la meitat del segle xiv. La seva seu era Garh Kundar, un fort construït per Khub Singh Khangar. Durant el govern dels khangars, Bundelkhand va ser conegut com a Jujhauti, que vol dir "terra de guerrers".
El Khangars foren anteriorment classificats com a tribu criminal sota les Lleis de Tribus Criminals (Criminal Tribes Acts) del Raj britànic. Reclamen estatus de kxatriya en el rang del sistema ritual hindú conegut com a varna, però això és discutit. Altres comunitats, com els Bundeles, creuen que aquest estatus és hereditari més que adquirit i que els Khangars no eren kxatriyes de naixement ni tan sols els que van arribar a governar. Durant el període del Raj britànic, quan el procés de sanscritització va esdevenir aparent i l'administració intentada enregistrar les casta en els cens, la All-India Khangar Kshatriya League (Lliga Khangar Kxatriya de tota l'Índia) va fer campanya pel reconeixement oficial com kxatriyes. El 1961 el cens a Madhya Pradesh va notar que "aquesta casta ha fet en el passat recent determinats intents d'ascens social i tots ells ara diuen que són kxatriyes: s'anomenen com Khangar Kxatriyes.", Quan el govern de Madhya Pradesh el govern va tenir coneixement dels fets coratjosos dels khangar kxatriya, va iniciar un festival de tres dies a Garhkundar (al tehsil/block de Niwari, districte de Tikamgarh) conegut com el "Garhkundar mahotsav", per recordar el gran passat guerrer de temps del maharaja Khet Singh Khangar, que se celebra el 27-28-29 de desembre de cada any

## Referències

* ↑ Singh, Kumar Suresh. India's communities (People of India: National Series). Oxford University Press, 1998, p. 1684–1686. ISBN 9780195633542.
* ↑ Fass, Virginia; Sharma, Rita. The Forts of India. Londres: William Collins Sons Ltd, 1986, p. 141. ISBN 0-00-217590-8.
* ↑ Bates, Crispin. «Race, Caste and Tribe in Central India: the early origins of Indian anthropometry». A: The Concept of Race in South Asia. Delhi: Oxford University Press, 1995, p. 227. ISBN 978-0-19-563767-0 [Consulta: 1r desembre 2011].
* ↑ Jain, Ravindra K. Between History and Legend: Status and Power in Bundelkhand. Orient Blackswan, 2002, p. 27. ISBN 9788125021940.
* ↑ Maheshwari, Shriram. The Census Administration Under the Raj and After. Concept Publishing Company, 1996, p. 109–110. ISBN 9788170225850.
* ↑ India. Office of the Registrar General. Census of India, 1961: Madhya Pradesh. 8, 1965, p. 18.

## Bibliografia addicional

* Roy, Hareshwar «Popular Legends of Bundelkhand». Research Journal of Arts, Management & Social Sciences, VIII, 1, 01-03-2013, pàg. 242–247. ISSN: 0975-4083.
# Kim Ja-in

Jain Kim (Ilsan, Corea del Sud, 11 de setembre de 1988) és una escaladora coreana, vencedora de set campionats d'escalada d'Àsia (sis en la modalitat de dificultat i una en la modalitat d'escalada en bloc), així com de la copa del món d'escalada de dificultat de 2010 i el campionat del món d'escalada de 2014.
Kim es va iniciar en l'escalada als 12 anys, de la mà de la seva família, sobretot dels seus dos germans, també escaladors. Als 14 anys ja va participar en competicions, on es revelà com una escaladora hàbil malgrat ésser força menuda. L'any 2002 va proclamar-se campiona júnior d'Àsia d'escalada de dificultat, títol que va revalidar el 2004, 2005 i 2006, any en què també es proclamà subcampiona d'escalada en bloc. L'any 2014 es tornà a proclamar campiona del món d'escalada.

## Notes

* ↑ ; Hazle, Alex«Meet Jain Kim, the climber scaling new heights». [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ Charles Loury. «Portrait de grimpeurs - Jain Kim», 23-12-2011.
* ↑ «Athlete profile - Jain Kim» (en anglès), 01-02-2007.
* ↑ «General Result WOMEN lead: UIAA Asian Championship - Jeolla Nam Do (KOR) 2004» (en anglès), 30-10-2004.
* ↑ «General Result WOMEN lead: UIAA Asian Championship - Iran 2005» (en anglès), 23-09-2005.
* ↑ «General Result WOMEN lead: UIAA Asian Championship - Kaoshiung (TPE) 2006» (en anglès), 26-10-2006.
* ↑ «General Result WOMEN bouldering: UIAA Asian Championship - Kaoshiung (TPE) 2006» (en anglès), 26-10-2006.
* ↑ «Adam Ondra y Jain Kim, Campeones del Mundo de Escalada 2014». Desnivel. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 12 octubre 2015].
# Kuniakoro

Kuniakoro fou una antiga població de Mali a la regió de Kayes, antigament a Kaarta.
Fou una fortalesa dels tuculors i es diu que fou fundada per ordre d'al-Hadjdj Umar vers 1862 o 1863, al mateix temps que Diala i Nioro, sent obra de l'enginyer Samba Diakranak, un artesà de Saint Louis del Senegal que junt amb altres es va passar a la causa d'Umar. Las tres foren centres administratius i militars i formaven un arc defensiu contra els francesos que ja estaven progressant en aquest temps a l'alt Senegal i Níger. A Kuniakoro estava la principal guarnició tuculor i es suposa que tenia per objecte mantenir la cohesió dels diverses regnes tributaris que s'havien format a Kaarta sota dependència del sobirà de Ségou.

## Referències

* Voyage à Ségou, per G. Gravier i P. Soleillet
# Khalil Taha

Khalil Taha (àrab: خليل طٰه) (Beirut, 13 de juliol de 1932 - Venice, 27 de juliol de 2020) va ser un lluitador libanès, especialista en lluita grecoromana, que va competir durant els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial. Era germà del també lluitador Safi Taha.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del pes wèlter del programa de lluita grecoromana. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata als Jocs del Mediterrani de 1951. El 1953 guanyà l'or als Jocs Panàrabs i el 1955 es va traslladar a viure als Estats Units, on una vegada retirat es va dedicar a fer d'entrenador.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Khalil Taha». [Consulta: 6 agost 2022].
# Khalil Mutran

Khalil Mutran (àrab: خليل مطران, Ḫalīl Muṭrān) (Baalbek, 1 de juliol de 1872 - 30 de juny de 1949) fou un destacat poeta libanès. Va deixar una obra molt variada una part de la qual resta encara inèdita. És en el camp de la poesia que es troben les seves millors obres, mentre la resta (obres teatrals, llibres especialitzats, traduccions…) sembla secundari. Es considerava un poeta modernista.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, IV, 999-1000.
# Krasni Bor (Uliànovsk)

* Per a altres significats, vegeu «Krasni Bor».
Krasni Bor (en rus: Красный Бор) és un poble (un possiólok) de l'óblast d'Uliànovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 14 habitants. Pertany al districte municipal de Kuzovàtovo.

## Referències

* ↑ «МО Коромысловское Ульяновской области». Arxivat de l'original el 2020-02-18. [Consulta: 1r gener 2021].
# Kwidzyn

Kwidzyn (en alemany, Marienwerder) és una ciutat situada al nord-est de Polònia al rkiu Liwa. El 2006 la seva població era de 40008 habitants. Des del 1999 forma part del Voivodat de Pomerània. Entre 1975 i 1998 estava incorporada al Voivodat d'Elblaq. És la capital del comtat homònim.
# Kula

«Kula» té aquests significats:
* Kula, membre o relatiu a la tribu dels kules, clan ijaw que viuen a la LGA d'Akuku Toru, al sud-oest de l'estat de Rivers, al sud de Nigèria
* Kula (Turquia), municipi i districte de la Província de Manisa, a l'actual Turquia
* Municipi de Kula, municipi búlgar pertanyent a la província de Vidin, amb capital a la ciutat de Kula
* Kula o intercanvi kula, intercanvi cerimonial que es realitza entre els pobladors de la Nova Guinea
* Dorsal de Kula-Farallon, dorsal oceànica extinta que existí entre les plaques tectòniques de Kula i de Farallon a l'oceà Pacífic durant el període Juràssic
* Dorsal Pacífic-Kula, dorsal oceànica extinta que existí entre les plaques tectòniques del Pacífic i de Kula a l'oceà Pacífic
* Placa de Kula, placa tectònica que va començar un procés de subducció a mesura que Pangea se separava durant el període Juràssic, la placa es va enfonsar sota la placa nord-americana
# La Picossa

«La Picossa» té aquests significats:
* La Picossa (Capçanes), muntanya del municipi de Capçanes (Priorat)
* La Picossa (Móra d'Ebre), muntanya del municipi de Móra d'Ebre (Ribera d'Ebre)
* La Picossa (Vistabella del Maestrat)
# LPF

LPF té els següents significats:
* Llista Pim Fortuyn, partit polític dels Països Baixos
* Filtre passabaix (de les sigles en anglès Low-Pass Filter), filtre electrònic de freqüències
* Lliga per a la Llibertat de la Programació (en anglès League for Programming Freedom)
# Labeo boulengeri

Labeo boulengeri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Etiòpia.

## Referències

* 1 2 «Labeo boulengeri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reid, G.M., 1985. A revision of African species of Labeo (Pisces: Cyprinidae) and a re-definition of the genus. Verlag von J. Cramer, Braunschweig. 322 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Labeo boggut

Labeo boggut és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 29 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia i Bangladesh.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Labeo boggut» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Laboratori de la Galette

Laboratori de la Galette és un quadre de Santiago Rusiñol pintat a París el 1890-1891 que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Nacional d'Art de Catalunya.

## Descripció

Aquesta pintura és un exemple paradigmàtic de la producció parisenca de Rusiñol, duta a terme els primers anys de la dècada del 1890, quan va residir a Montmartre juntament amb Ramon Casas i Miquel Utrillo. Com succeeix en altres obres de l'artista d'aquell mateix moment, l'escenari representat és l'interior del parc del Moulin de la Galette, utilitzat com a rerefons de la composició tot i que en aquesta ocasió n'és gairebé el protagonista. El primer terme, en penombra, incorpora un ambient clarament sòrdid, materialitzat en la representació de la cuina del parc, que contrasta, en segon terme, amb la figuració del parc, imatge teòricament alegre i bulliciosa però que és copsada en un moment d'inactivitat, com un espai gairebé buit, encara que ple de suggeriments subtils, la qual cosa provoca inconscientment una sensació de desolació i tristesa.
Rusiñol, que esdevindria un dels principals impulsors del modernisme, va concórrer amb aquesta pintura, juntament amb tres més, a la Primera Exposició General de Belles Arts, celebrada a Barcelona el 1891. No és gens estrany que Rusiñol presentés Laboratori de la Galette, un dels seus millors olis en qualitat i format dels que aleshores havia pintat a París, a l'esmentada exposició, la primera de caràcter internacional que se celebrava a la ciutat nadiua de l'artista. El jurat d'aquesta mostra va decidir premiar aquest oli, que en conseqüència va passar al museu de la ciutat, i es va convertir així en la primera obra de Rusiñol que va ingressar al nostre museu.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'obra al web del MNAC.
* ↑ Comentari de l'obra al web del MNAC

## Bibliografia

* DDAA. Museu Nacional d'Art de Catalunya. Florència: MNAC, 2009. ISBN 978-84-8043-198-9.
# La Oliva

La Oliva és un municipi de l'illa de Fuerteventura, a les illes Canàries. En aquest municipi es troba el Parc Natural de les Dunes de Corralejo, en el qual està inclosa l'illa de Lobos que li pertany administrativament. La Muntanya de Tindaya, un dels principals jaciments de manifestacions rupestres de l'illa, era considerada màgica pels guanxes. La vegetació del municipi està caracteritzada pel matoll arços (com l'aulaga o la matamoros).
Destaquen les platges del Cotillo i Corralejo ho que ha permès el desenvolupament turístic del municipi. A les seves costes es donen les condicions necessàries per a la pràctica d'esports com el surf, el windsurf, submarinisme, etc. Els principals nuclis poblacionals són Corralejo (8.995 habitants), Villaverde (1.300 habitants) i La Oliva (1.074 habitants) (INE 2006). La Oliva va ser capital de Fuerteventura fins a 1880.

## Llocs d'interès cultural

* Casa dels Coronels: fundada el 1650, en temps senyorials, l'edifici albergava als coronels de les milícies. Ostentaven el poder militar i, a partir del segle xviii, també el civil.
* Casa de la Cilla: antic magatzem, actualment és seu del Museu del gra. Aquest museu està dedicat a les tasques agrícoles entorn de l'obtenció del gra.
* Monument a Unamuno: Miguel de Unamuno va estar bandejat uns mesos en Fuerteventura en 1924. És obra de l'escultor Juan Borges Linares i està situada a Montaña Quemada.
* Centre d'Art Canari: exposa art contemporani desenvolupat per artistes canaris.
* Torre del Tostón, a El Cotillo, aixecada el 1700 per defensar l'illa contra els atacs dels corsaris.

## Referències

* ↑ «Ajuntament La Oliva, Espais naturals». Arxivat de l'original el 2015-07-10. [Consulta: 9 juliol 2015].
* ↑ Fontes rerum Canariarum (en castellà). vol.15. Consejo Superior de Investigaciones Científicas, 1967, p. 35.

## Enllaços externs

* La Oliva - Lloc web oficial
# La Olmeda de Jadraque

La Olmeda de Jadraque és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Lamiòidies

Lamioideae és una subfamília d'angiospermes que pertany a la família de les lamiàcies formada pels següents gèneres.

## Característiques

* Corol·la bilabiada
* Androceu didínam (4 estams, 2 més llargs que la resta), o amb només 2 estams
* Anteres ditècique o monotàciques
* Estil ginobàsic
* Fruit sec
* Embrió recte
* Els lòbuls del disc estan alternants amb els de l'ovari

## Tribus i gèneres

La subfamília de Lamioideae es divideix en quatre tribus:
* Lamieae
* Marrubieae
* Pogostemoneae
* Prasieae
* Tribu: Prasieae
** Gèneres: Gomphostemma - Stenogyne - Phyllostegia - Prasium
* Tribu: Pogostemoneae
** Gèneres: Pogostemon - Dysophylla - Eusteralis - Colebrookea - Comanthosphace - Leucosceptrum - Rostrinucula - Anisomeles
* Tribu: Marrubieae
** Gèneres: Marrubium - Lagopsis - Sideritis
* Tribu: Lamieae
** Gèneres: Physostegia - Melittis - Eremostachys - Phlomis - Stachyopsis - Galeopsis - Lamium - Leonurus - Panzerina - Lagochilus - Moluccella - Otostegia - Ballota - Metastachydium - Stachys - Phlomidoschema - Chamaesphacos - Leonotis - Leucas - Alajia - Wiedmannia - Galeobdolon

## Enllaços externs

* http://www.unex.es/polen/LHB/asteridae/lamiace3.htm Arxivat 2005-02-09 a Wayback Machine.
# Lamium

Lamium és un gènere de plantes amb flor de la família de les lamiàcies.
Són plantes herbàcies originàries d'Euràsia i l'Àfrica del nord.
N'hi ha entre 40 i 50 espècies anuals o perennes. Algunes espècies que formaven abans part del gènere Lamium, formen part ara d'altres gèneres, com l'ortiga morta groga (Lamiastrum galeobdolon), Galeopsis i Leonurus.
Les fulles de Lamium són l'àpat favorit de les erugues d'alguns lepidòpters, com Phlogophora meticulosa, Phlogophora meticulosa, Coleophora ballotella, Coleophora lineolea i Coleophora ochripennella.

## Taxonomia

* Lamium album - ortiga morta
* Lamium amplexicaule - tinya negra, peus del nostre senyor, gallets
* Lamium bifidum Cirillo
* Lamium barbatum
* Lamium caucasicum Grossh.
* Lamium chinense Benth.
* Lamium confertum Fr.
* Lamium corsicum
* Lamium eriocephalum Benth.
* Lamium flexuosum - ortiga morta, ortiga borda o ortiga blanca
* Lamium galactophyllum Boiss. & Reut.
* Lamium garganicum
* Lamium glaberrimum
* Lamium hybridum - lami incís
* Lamium maculatum - marruc
* Lamium macrodon Boiss. & A.Huet
* Lamium moluccellifolium
* Lamium moschatum Mill.
* Lamium multifidum L.
* Lamium orientale (Fisch. & C.A.Mey.) E.H.L.Krause
* Lamium orvala
* Lamium purpureum - ortiga morta morada
* Lamium taiwanense S.S.Ying
* Lamium tomentosum Willd.
* Lamium tschorochense A.P.Khokhr.
* Lamium vreemanii A.P.Khokhr.

## Galeria

* Lamium album
* Lamium purpureum
* Flors de Lamium maculatum
* Lamium orvala
* Lamium purpureum de Thomé, Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz 1885

## Enllaços externs

* Flora de la Xina
# Le chiavi di casa

Le chiavi di casa (en italià Les claus de casa) és una pel·lícula de coproducció germano-italiana del 2004 dirigida per Gianni Amelio amb un guió basat en la narració curta Nati due volte de Giuseppe Pontiggia, en la qual indaga en la paternitat i els seus conflictes, i en la naturalesa de la discapacitat física i psíquica.

## Sinopsi

Paolo va néixer després d'un part difícil i pateix danys físics i mentals. El seu pare, Gianni, en veure com la seva amant moria en donar a llum a un fill minusvàlid psíquic, el va abandonar i no ha tornat a veure'l des de llavors. Quan quinze anys després Paolo necessita viatjar a Berlín per motius mèdics, coneix al seu pare i entre ells comença una bonica relació en la qual Gianni aprèn a estimar al seu fill i, gràcies a Nicole, una dona forta amb una filla discapacitada que coneix a l'hospital, a superar la culpa d'haver-lo abandonat.

## Repartiment

* Kim Rossi Stuart: Gianni
* Andrea Rossi : Paolo
* Charlotte Rampling: Nicole
* Alla Faerovich : Nadine
* Pierfrancesco Favino: Alberto
* Manuel Katzy : taxista
* Michael Weiss : Andreas
* Thorsten Schwarz : infermer
* Dirk Zippa : noi en cadira de rodes
* Barbara Koster-Chari : infermera
* Anita Bardeleben : doctora

## Premis

Va participar en la 61a Mostra Internacional de Cinema de Venècia, i tot i que no va guanyar el Lleó d'Or, va obtenir els Premi Pasinetti, el premi Sergio Trasatti de la Rivista del Cinematografo, i el premi Cineavvenire. Tenia set nominacions als premis David di Donatello de 2005 però nomes va guanyar el premi al millor so (Alessandro Zanon) Tenia vuit nominacions al Nastro d'Argento i en va guanyar tres: millor director (Gianni Amelio), millor fotografia (Luca Bigazzi) i millor so (Zanon). També va guanyar el Globo d'oro al millor actor protagonista (Kim Rossi Stuart) També va guanyar dos Ciak d'oro al millor actor no protagonista (Pierfrancesco Favino) i al millor guió (Gianni Amelio, Sandro Petraglia i Stefano Rulli) D'altra banda, també li fou atorgat per Cartelera Turia el Premi Turia a la millor pel·lícula estrangera.

## Referències

* ↑ Le chiavi di casa a la Filmoteca de Catalunya
* ↑ Las llaves de casa, Fotogramas
* ↑ Le chiavi di casa, o dell'indipendenza a La Gazzetta di Sondrio
* ↑ Le chiavi di casa a cinematografo.it
* ↑ Nastro d'argento para Amelio, cineuropa.org, 5 de febrer de 2005
* ↑ Globi d'Oro 2005 a filmitalia.org
* 1 2 «Ciak d'oro 2005», 06-06-2009.
* ↑ Cartelera Turia premia a Coixet, Zambrano, Perugorría y Cercas, Levante-EMV, 23 de juny de 2006
# La patrulla perduda

La patrulla perduda (original: The Lost Patrol) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per John Ford, estrenada el febrer de 1934 i doblada al català.

## Argument

1917, desert de Mesopotàmia. L'oficial que mana una patrulla britànica és abatut per un tirador enemic. El sergent pren el comandament. Decideix prosseguir cap al Nord, esperant trobar-se amb la brigada. La patrulla acaba parant en un oasi. Els homes decideixen establir-hi un campament per a la nit. Però l'enemic és present, imperceptible i invisible. De matinada, els cavalls han desaparegut, i els homes que estaven de guàrdia són trobats morts.

## Repartiment

* Victor Mclaglen: El sergent
* Boris Karloff: Sanders
* Wallace Ford: Morelli
* Reginald Denny: George Brown
* J.M. Kerrigan: Quincannon
* Billy Bevan: Herbert Hale
* Alan Hale: Matlow Cook
* Brandon Hurst: El capità Bell
* Douglas Walton: Pearson
* Sammy Stein: Abelson
* Howard Wilson: l'aviador
* Paul Hanson: Jock Mackay
* Neville Clarke: el tinent Hawkins

## Premis i nominacions
### Nominacions

* Oscar a la millor banda sonora

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge es va desenvolupar del 31 d'agost al 22 de setembre al desert de Yuma, a Arizona.
* Aquesta pel·lícula és un remake de la pel·lícula homònima The Lost Patrol dirigida el 1929 per Walter Summers amb Cyril Mclaglen, el germà de Victor McLaglen.
* Primer gran paper dramàtic de Victor McLaglen.
* A propòsit de la pel·lícula Ford va declarar: «Era un estudi de personatges. S'havia de conèixer la història de cadascun d'aquests homes.»

## Referències

* ↑ La patrulla perduda
* ↑ «The Lost Patrol». The New York Times.
* ↑ «La patrulla perduda». Imdb.
# Lampy

El Lampy és un riu del sud-est de França, que neix al departament del Tarn i esdevé subafluent de l'Aude, ja que desemboca al riu Fresquel, prop d'Alzona. Té la font a la Muntanya Negra, al Parc Natural de l'Alt Llenguadoc, al bosc de Ramodens (Tarn) i desemboca al Fresquel (Aude).
Una part de les aigües del Lampy, com de l'Alzeau, i del Sor són canalitzades i passen pel Laudot via la Presa de Les Capmases i del Llac de Saint-Ferréol per alimentar el Canal del Migdia via el Rec de la Plana.

## Afluents

* el Bernassonne: 22.6 km
* el Tenten: 21 km

## Departaments i municipis que atravessa

* Tarn (81) :
** Arfons (font)
* Aude (11) :
** Saissac, Villemagne, Cenne-Monestiés, Carlipa, Saint-Martin-le-Vieil, Raissac-sur-Lampy, Alzona (confluència).