OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joe 1

RDS-1 (en ciríl·lic РДС-1, un acrònim originalment sense sentit, després expandit com Реактивный двигатель специальный, Reattivny Dvigatel Specialny, ‘reactor de míssil especial') va ser la primera bomba atòmica fabricada per l'URSS (Unió Soviètica). Va ser detonada el 29 d'agost de 1949 a Semipalàtinsk (Kazakhstan). Les fonts d'intel·ligència nord-americana la van denominar Joe-1, en al·lusió a Ióssif (Joseph) Stalin
La unitat va alliberar una energia de 22 quilotones, similar a la bomba que l'exèrcit nord-americà va llançar sobre Nagasaki. A instàncies de Lavrenti Béria, el dispositiu va ser en certa forma una còpia del disseny de la Fat Man dels Estats Units.
Va ser anomenada Primer llampec (Первая молния) pels soviètics i el seu desenvolupament es va avançar diversos anys respecte a les projeccions fetes per la intel·ligència militar nord-americana, de manera que va resultar una sorpresa per al món occidental.

## Enllaços externs

* (anglès)Informació sobre la RDS-1 (anglès)
* (anglès) Informació sobre la Guerra Freda Arxivat 2008-02-16 a Wayback Machine. (en anglès)
# Joe Allen

Michael Joseph "Joe" Allen (nascut el 14 de març de 1990) és un futbolista professional gal·lès que juga al Swansea i la selecció de futbol de Gal·les com a migcampista.

## Referències

* ↑ «Allen completes Liverpool move». Liverpool F.C, 10-08-2012. Arxivat de l'original el 11 August 2012. [Consulta: 10 agost 2012].
* ↑ «Potters Pounce For Allen». Stoke City F.C.. [Consulta: 25 juliol 2016].
* ↑ «JOE ALLEN SEALS RETURN TO SWANSEA CITY». Swansea City. [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ «Joe Allen: Wales midfielder retires from international football». BBC Sport, 07-02-2023.
Joe Allen amb la selecció gal·lesa - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Gal·les – Eurocopa 2016
1 Hennessey •
2 Gunter •
3 Taylor •
4 Davies •
5 Chester •
6 A. Williams (c) •
7 Allen •
8 King •
9 Robson-Kanu •
10 Ramsey •
11 Bale •
12 Fôn Williams •
13 G. Williams •
14 Edwards •
15 Richards •
16 Ledley •
17 Cotterill •
18 Vokes •
19 Collins •
20 J. Williams •
21 Ward •
22 Vaughan •
23 Church •
Seleccionador: Coleman
Selecció de futbol de Gal·les – Eurocopa 2020
1 Hennessey •
2 Gunter •
3 N. Williams •
4 Davies •
5 Lockyer •
6 Rodon •
7 Allen •
8 Wilson •
9 T. Roberts •
10 Ramsey •
11 Bale (c) •
12 Ward •
13 Moore •
14 C. Roberts •
15 Ampadu •
16 Morrell •
17 Norrington-Davies •
18 J. Williams •
19 Brooks •
20 James •
21 A. Davies •
22 Mepham •
23 Levitt •
24 Cabango •
25 Colwill •
26 Smith •
Seleccionador: Page
Selecció de futbol de Gal·les – Copa del Món de Futbol de 2022
1 Hennessey •
2 Gunter •
3 N. Williams •
4 B. Davies •
5 Mepham •
6 Rodon •
7 Allen •
8 Wilson •
9 Johnson •
10 Ramsey •
11 Bale (c) •
12 Ward •
13 Moore •
14 Roberts •
15 Ampadu •
16 Morrell •
17 Lockyer •
18 J. Williams •
19 Harris •
20 James •
21 A. Davies •
22 Thomas •
23 Levitt •
24 Cabango •
25 Colwill •
26 Smith •
Seleccionador: Page :
# CIO

CIO té els següents significats:
* Comitè Olímpic Internacional (del seu nom en francès Comité International Olympique), institució encarregada de l'organització dels Jocs Olímpics
* Congrés d'Organitzacions Industrials (del seu nom en anglès Congress of Industrials Organisations), sindicat històric als Estats Units, reagrupat a l'AFL-CIO
* Comitè per una Internacional Obrera, organització política internacional trotskista
* Catalog of Infrared Observations, un dels catàlegs astronòmics
* Director General d'Informació (del nom en anglès Chief Information Officer), màxim responsable de l'àrea de tecnologia de la informació d'una empresa
# Cable sèrie

Un cable sèrie és un cable que s'utilitza per transferir informació entre dos dispositius que utilitzen un protocol de comunicació sèrie. La forma dels connectors depèn del tipus de port sèrie usat en cada cas particular. Un cable de connexió per a la connexió de dos DTE connectats directament es coneix com a cable mòdem nul. Cada extrem del cable es pot connectar a un sol dispositiu. És un cable que és barat de compra i fàcil d'instal·lar i connectar.

## Longituds màximes del cable

El cable sèrie té una distància de transmissió curta degut al soroll que limita la velocitat de transmissió (nombre de bits per segon) quan el cable té més de 15 m de longitud. Per limitar el soroll, les línies de transmissió i recepció han d'estar referenciades a terra, per tant, només és adequat per a circuits no balancejats.
La longitud màxima de treball d'un cable sèrie varia en funció de les característiques dels circuits de transmissió i recepció, la velocitat en bauds de les dades trameses amb el cable, i la impedància i capacitància d'aquest. La norma RS-232 indica que un port sèrie compatible ha de proporcionar un senyal amb determinades característiques per a una càrrega capacitiva de 2500 pF. Però això no correspon a una longitud fixa de cable ja que cables diferents tenen característiques diferents.
S'han provat empíricament les combinacions de velocitat de bits per segon dels ports sèrie, longitud i tipus de cable, que poden proporcionar comunicacions fiables, però generalment els ports RS-232 compatibles estan destinats a ser connectats usant cables d'unes poques desenes de metres com a màxim. Altres normes de comunicacions sèrie, com el bucle de corrent, RS-422, etc.. s'adapten millor i poden arribar fins a centenars o milers de metres de longitud del cable.

## Ús

* Es fa servir amb els analitzadors de protocol
* LapLink subministrava un cable sèrie-mòdem nul conjuntament amb un altre amb la norma IEEE 1284, els ports típics d'un PC.
* Hi han connectors sobre plaques de proves amb cables pont per simular els senyals RS232C
* Inicialment les interfícies JTAG feien servir cables sèrie en lloc del cables USB

## Referències

* ↑ OLIVA Y OTROS. MONTAJE Y MANTENIMIENTO DE EQUIPOS. Editorial Paraninfo, 2010, p. 64–. ISBN 978-84-9732-763-3.

## Enllaços externs

* Serial Cables pinouts and specifications
* Pinouts of various serial interfícies
# Jorge Volpi

Jorge Luis Volpi Escalante (Ciutat de Mèxic, 10 de juliol del 1968) és un escriptor mexicà de la coneguda com a generación del crack. Va estudiar dret i literatura a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic i es va doctorar a la Universitat de Salamanca. Ha rebut diversos premis literaris.

## Obres

* Pieza en forma de sonata, para flauta, oboe, cello y arpa, Op. 1, 1991
* A pesar del oscuro silencio, 1992
* La paz de los sepulcros, 1995
* El temperamento melancólico, 1996
* Sanar tu piel amarga, 1997
* En busca de Klingsor, 1999
* El juego del Apocalipsis, 2001
* El fin de la locura, 2003
* No será la tierra (Tiempo de cenizas), 2006
* El jardín devastado, 2008
* Oscuro bosque oscuro, 2009
* La tejedora de sombras, 2012
* La paz de los sepulcros, 2013
* Memorial del engaño, 2014
* Las elegidas, 2015
* Una novela criminal, 2018

## Premis

* Premio Plural de ensayo, 1991
* Premio Biblioteca Breve, 1999
* Prix Grinzane Cavour Deux Océans, 2000
* Premio Iberoamericano Debate-Casa de América, 2008
* Premio Mazatlán de Literatura, 2009
* Premio José Donoso, 2009
* Guggenheim Fellowship
* Ordre des Arts et des Lettres, 2009
* Premio Planeta-Casa de América, 2012
* Orden de Isabel la Católica, 2016
* Premio Alfaguara de Novela, 2018

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-06-28. [Consulta: 2 juliol 2019].

## Enllaços externs

* http://www.latejedoradesombras.com/ Arxivat 2020-09-22 a Wayback Machine.
* http://www.elboomeran.com/blog/12/jorge-volpi/ Arxivat 2019-06-28 a Wayback Machine.
* http://www.babab.com/no04/jorge_volpi.htm
* http://cultura.elpais.com/cultura/2012/03/15/actualidad/1331826229_273412.html
* www.babab.com
# Joaquim Tintoré Subirana

Joaquim Tintoré Subirana (1962) és un físic i oceanògraf català. El 1988 es doctorà en ciències físiques (especialitzat en oceanografia) i des de 1989 treballa com a professor de recerca del Consell Superior d'Investigacions Científiques. De 1996 a 1999 fou subdirector del Comitè Marí Europeu de la European Science Foundation i de 2002 a 2003 fou membre del Comitè Científic Assessor per l'estudi del desastre del Prestige. De 1999 a 2008 fou director de l'Institut Mediterrani d'Estudis Avançats (IMEDEA) i des del 2008 ho és del Sistema d'Observació i Predicció Costaner de les Illes Balears. En 2006 també fou nomenat coordinador del CSIC a les Illes Balears.
El seu treball científic s'ha centrat en la comprensió del medi ambient marí i la gestió sostenible de les zones costes. L'any 2003 va rebre el Premi Nacional d'Investigació Alejandro Malaspina de Ciències i Tecnologia dels Recursos Naturals.

## Obres

* Mesoscale dynamics and vertical motion in the Alborán sea amb D. Gomis, S. Alonso, G. Parrilla, 1991: "Journal of Physical Oceanography", vol 21, n 6, 811-823
* Quasi-synoptic mesoscale variability in the Balearic Seaamb Pinot, D. Gomis, 1994: "Deep Sea Research"., vol. 41, n.5/6, pp 897-914.
* Effect of topographic stress on the circulation in the Western Mediterranean amb Alvarez, G. Holloway, J. Beckers, 1994: "Journal of Physical Oceanography", vol 99, nC8, pp.16.053- 16.064.
* Multivariate analysis of the surface circulation in the Balearic Sea amb Pinot, D. Gomis, 1995: "Progress in Oceanography", vol. 36, 343-376.
* Circulation in the Alborán Sea as determined by quasi-synoptic hydrographic observations. Part 1. Three-dimensional structure of the two anticycl. gyres amb Viúdez, R. Haney, 1996: "Journal of Physical Oceanography", vol. 26, No5, May, 684- 705.
* Flow modification and shelf/slope exchange induced by submarine canyon off the northeast spanish coast amb Alvarez, A. Sabatés, 1996: "Journal of Physical Oceanography", vol. 101, N C5, May, p.12043- 12055.
* Noise-sustained currents in quasi-geostrophic turbulence over topography amb Alvarez, E. Hernández, 1997: "Physica A (Statistical and Theoretical Physics)", vol. 247, p. 312-326
* Stochastic resonance in the ocean thermohaline circulation amb Velez, A. Alvarez, P. Colet, R. Haney: "Journal of Climate" (submitted)

## Referències

* ↑ Especial Ciència d'El Mundo
* ↑ Joaquim Tintoré a cccb.org
* ↑ Currículum Arxivat 2018-02-07 a Wayback Machine. al Cercle de Mallorca
* ↑ Web del SOCIB
* ↑ Joaquim Tintoré, director de l'IMEDEA (CSIC-UIB), ha estat nomenat coordinador institucional del CSIC a les Illes Balears, web de l'UIB, 23 de març de 2006
* ↑ Joaquim Tintoré a cesbio.ups
# Joan Agulló

Joan Agulló (Lleida - Tàrrega, 1462) va ser un noble català, síndic i paer en cap de Lleida.
Va prendre part en els preparatius de la revolta catalana contra Joan II. Va ser capturat a Castelldans i executat quan es dirigia des de Tàrrega a socórrer Lleida liderant una força de 500 homes. Considerat traïdor i acusat d'haver mantingut tractes amb el comte de Prades, la Generalitat ordenà l'expropiació i la venda dels seus béns.

## Referències

* ↑ «Joan Agulló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ruano, Eloy Benito. Tópicos y realidades de la Edad Media (en castellà). Real Academia de la Historia, 2004. ISBN 9788495983510.
# Joan Agustí i Carreras

Joan Agustí i Carreras (? 1850 - Sant Martí de Provençals, 10 de gener de 1891) fou alcalde de Sant Martí de Provençals, població on residia des dels sis anys, des de 1885 fins a la seva mort. Farmacèutic de professió, amb un establiment al carrer Taulat, era conegut popularment com "en Joanet de la Maria de l'Hort". No es va casar ni va tenir fills. Als 22 anys ja era regidor republicà a l'Ajuntament de Sant Martí, després que dos anys abans hagués protagonitzat amb uns companys un intent de segregar el Poblenou i fer-ne un municipi independent de Sant Martí de Provençals. Problemes personals i econòmics al consistori van determinar que es llevés la vida el 1891. Hi va haver una polèmica pel fet que als diaris es publiquessin esqueles amb creu tractant-se d'un suïcida. Va ser tanmateix, un alcalde molt popular i té una placa dedicada al conjunt de vuit que hi ha a la Rambla del Poblenou.

## Referències

* ↑ DDAA. Enciclopèdia, El Poblenou en 135 veus. Arxiu Històric del Poblenou, 2005, p. 10.

## Enllaços externs

* Portada de la Vanguardia del diumenge 11 de gener amb l'esquela del seu òbit
# Bunino (Kastórnoie)

* Per a altres significats, vegeu «Bunino».
Bunino (en rus: Бунино) és un poble de l'óblast de Kursk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 61 habitants. Pertany al districte de Kastórnoie.

## Referències

* ↑ «Общая Информация о районе». Официальный сайт Администрации Касторенского района. Arxivat de l'original el 2020-06-18. [Consulta: 3 desembre 2019].
# Joaquín Albaladejo Martínez

Joaquín Albaladejo Martínez (Torrevella, 11 de setembre de 1973) és un polític valencià, diputat al Congrés dels Diputats en la XI i XII legislatures.
És llicenciat en Dret a la Universitat d'Alacant i treballa com a agent de la propietat immobiliària i administrador de finques urbanes. Militant del Partit Popular, en fou secretari general a Torrevella. A les eleccions municipals espanyoles de 2007 fou escollit regidor de l'ajuntament de Torrevella, on fou segon tinent d'alcalde i regidor d'economia i hisenda. Després de les eleccions municipals espanyoles de 2011 fou nomenat primer tinent d'alcalde i diputat de la Diputació d'Alacant.
Fou elegit diputat per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016.

## Referències

* ↑ Fitxa a l'ajuntament de Torrevella
* ↑ «Fitxa de la Diputació d'Alacant». Arxivat de l'original el 2016-01-28. [Consulta: 21 gener 2016].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Joaquín Ariza y Díez de Bulnes

Joaquín Ariza y Díez de Bulnes fou un militar i polític espanyol. La seva germana Asunción es casà amb el dramaturg Pedro Muñoz Seca. Fou elegit diputat pel Partit Conservador pel districte de Torrent (província de València a les eleccions generals espanyoles de 1907

## Referències

* Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.39. ISBN 9788495484802.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Joc rítmic

Un joc rítmic, és un tipus de videojoc d'acció musical. Els jocs d'aquest tipus es concentren en el ball o en simular l'execució d'instruments musicals. Els jugadors han de prémer una sèrie de botons en moments precisos corresponent a una seqüència indicada pel joc. En fer-ho d'aquesta manera s'aconsegueix que el protagonista del joc o avatar balli o toqui els instruments, i si ho fa bé aconsegueix una puntuació més alta. Molts jocs rítmics tenen la funció multijugador, és a dir, que poden jugar diversos jugadors que competeixen entre si per aconseguir una puntuació més alta, o cooperar en tocar de manera coordinada com si fos una banda de música.

## Bibliografia

* Ashcraft, Brian. Arcade Mania! The Turbo-Charged World of Japan's Games Centers, Kodansha International, 2008.
* Rollings, Andrew; Adams, Ernest. Fundamentals of Game Design, Prentice Hall, 2006.
# Joc tradicional

El joc tradicional és un joc que ha estat transmès de pares a fills, normalment per via oral. Es poden fer diverses classificacions dels jocs tradicionals a l'Educació Física en funció dels següents paràmetres: habilitats motrius, qualitats físiques i material emprat.
Així s'obtenen les classificacions següents:
* habilitats motrius: jocs de saltar, jocs de precisió, jocs de cursa, joc de llançament.
* qualitats físiques: jocs de força, jocs de velocitat.
* material emprat: jocs de corda, jocs de pilota, jocs de bitlles, jocs de xapes.
Es pot explicar un joc tradicional a partir dels següents paràmetres:
* Denominació
* Zona geogràfica d'origen (El joc tradicional català, francès, alemany, etc.)
* Nombre de jugadors
* Edat dels jugadors
* Material
* Esquema i distribució
* Desenvolupament
* Normes del joc
* Variants

## Vegeu també

* Llançament de pedres damunt l'aigua
* Braç de ferro esportiu
# Braç

«Braç» té aquests significats:
* Braç (anatomia), membre superior del cos humà
* Braç (concepte social), representació estamental a les corts i parlaments del Principat de Catalunya i dels diversos regnes de la Corona d'Aragó
* Braç de gitano, pastís de forma cilíndrica
# Joan Rosell

Joan Rosell és el nom dels següents personatges:
* Joan Rosell i Lastortras (Barcelona, 1957), empresari català
* Joan Rosell i Rubert (Gandesa, 1852 - ?), advocat i polític català
* Joan Rosell i Sanuy (Àger, Noguera, 1936), geòleg català
# Josep Graell i Pons

Josep Graell i Pons (Barcelona, 31 de març de 1889 - Barcelona, 18 de març de 1917) fou un futbolista català de la dècada de 1900.

## Trajectòria

Va néixer al carrer Aribau de Barcelona, fill de Ramon Graell i Buchaca, natural de Gavarra, i d'Antònia Pons i Duran, natural de Cortàs.
Fou un destacat davanter del FC Espanya, on jugà entre 1906 i 1912. L'any 1909 reforçà el RCD Espanyol en el Torneig de l'Exposició Regional Valenciana, i el 1910 reforçà el FC Barcelona durant la primera edició de la Copa dels Pirineus l'any 1910. El 9 de febrer de 1910 va disputar un partit amb la selecció de Catalunya enfront del FC Barcelona, al camp del carrer Indústria, amb victòria del Barcelona per 3 a 2.
Va morir molt jove, l'any 1917 a causa d'una malaltia. El diumenge 27 maig de 1917 s'organitzà un festival d'homenatge en benefici seu, on participaren equips com l'Espanyol, Sabadell, Atlètic Sabadell, Internacional, Universitari i Espanya.

## Referències

* 1 2 Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1889, número de registre 1940.
* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 «Josep Graell Pons». Gran Enciclopèdia Catalana, 23-03-2016. [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «El partido de ayer». Mundo Deportivo, 10-02-1910 [Consulta: 26 novembre 2013].
* ↑ «Baja sensible». Mundo Deportivo, 21-03-1917. [Consulta: 17 febrer 2016].
* ↑ «Festival pro Graells». Mundo Deportivo, 22-05-1917. [Consulta: 17 febrer 2016].
# Callionymus megastomus

Callionymus megastomus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# CV-17

La carretera CV-17 és l'accés a la CV-10 Autovia de la Plana des de la Ronda Sud de Castelló, N-340 i AP-7 Autopista del Mediterràni.

## Nomenclatura

La carretera CV-17 pertany a la xarxa de carreteres de la Generalitat Valenciana. El seu nom ve de la CV (que indica que és una carretera autonòmica del País Valencià) i el 17, és el número que rep dita carretera, segons l'ordre de nomenclatures de les carreteres del País Valencià.

## Història

Antigament, la carretera CV-17 s'anomenava CS-V-2011, i era la connexió natural entre Castelló de la Plana i Ribesalbes. Actualment, el tram Castelló - CV-10 Autovia de la Plana ha passat anomenar-se CV-17 amb el nom d'Accés sud-oest a Castelló, segons el document de la Consellería de Infraestructuras de la Generalitat Valenciana, encara que als indicadors de la via l'anomenen com "Castelló - Ribesalbes".

## Traçat actual

La CV-17 comença a una gran redona que dona accés a la Ronda Sud de Castelló, la N-340, tant cap a València com cap a Tarragona, l'AP-7 i la mateixa CV-17, a més a més de a diferents camins rurals. Abans del primer quilòmetre, la CV-17 creua mitjançant un pont a l'AP-7 Autopista del Mediterrani i arriba al tram de circumval·lació del barri de Benadressa, al que s'accedeix mitjançant l'únic desviament que existeix als 3 quilòmetres de via que té la CV-17. Una vegada finalitza la circumval·lació, la carretera s'apropa a la CV-10 Autovia de la Plana, i a pocs metres arriba l'eixida d'aquesta via sentit Castelló nord i La Pobla Tornesa. Després de passar el punt quilòmetric 3, la CV-17 arriba a una redona, des de la que s'accedeix tant a la CV-189 cap a Ribesalbes com a la CV-10 sentit Betxí, La Vilavella i València.

### Municipis i zones d'interés propers

* Ronda Sud
* N-340
* AP-7 - E-15
* Barri de Benadressa
* CV-10
* CV-189

## Futur de la CV-17

* Existeix un projecte de desdoblament de la via en tot el seu recorregut.
# Cal Magí (Balsareny)

Cal Magí és un edifici del municipi de Balsareny (Bages) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa que destaca per l'acurada composició de la façana. L'edifici és coronat per un frontó escapçat amb cornisa i pilastres aparents sense base, purament decoratives. La porta té una finestra per banda, amb unes reixes dissenyades d'acord amb l'obertura.
Destaquen les decoracions fetes amb rajola de València sencera i amb trencadís. La teulada és de teula sobre bigues de fusta d'on penja el cel ras.

## Història

La casa va ser feta l'any 1934, en plena guerra civil, per un paleta a que es coneixia amb el sobrenom de "Biendicho". Aquest va haver de marxar del poble acabada la guerra i va vendre la casa als actuals propietaris.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Magí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 desembre 2014].
# José Centeno González

Jose Centeno González (Écija, 1876 -) va ser un advocat i diputat andalús. En 1897 es va llicenciar en dret i en filosofia i lletres a les universitat de Sevilla. Des de 1915 va exercir com advocat a Madrid, però durant la dècada de 1920 exercí com a catedràtic d'ensenyament secundari. Va ser diputat de la Diputació Provincial de Sevilla algunes vegades i fou escollit diputat pel districte d'Écija a les eleccions generals espanyoles de 1918 i 1923 dins les files del sector demòcrata del Partit Liberal Fusionista. Afí a Manuel García Prieto i després a Niceto Alcalá-Zamora, durant els mesos anteriors a la proclamació de la Segona República Espanyola participà en la constitució de la Dreta Liberal Republicana, partit amb el qual seria escollit novament diputat per Sevilla a les eleccions generals espanyoles de 1931. Entre abril i juny de 1931 fou nomenat governador civil de la província de València. El 1933 fou nomenat ministre del Tribunal de Comptes d'Espanya, càrrec que compatibilitzà amb la direcció del seu partit a Sevilla.

## Referències

* ↑ CENTENO GONZALEZ, JOSE, Índex del Congrés dels Diputats
* ↑ Leandro Álvarez Rey La derecha en la II República: Sevilla, 1931-1936, pàgina 79
* ↑ Joan SERRALLONGA I URQUIDI El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939
* ↑ Leandro Álvarez Rey Los Diputados por Andalucía de la Segunda República 1931-1939, p. 578-580
# Ca l'Adroher (les Preses)

Ca l'Adroher és una obra de les Preses (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil de petites dimensions cobert amb teulada a dues vessants i orientada cap a l'oest. A la part davantera hi ha un cos separat en forma de torre del que sobresurt un forn a la façana. El material de construcció és pobre.
A la dreta hi ha un paller i a la part baixa unes quadres.
Aquesta masia ha estat molt restaurada i no hi ha cap element arquitectònic remarcable.

## Història

La única notícia històrica, per cert, molt antiga, es recula a finals del segle ix, on se cita a "Adrogaros".
Aquesta masia, tot i la seva antiguitat no prosperà com d'altres.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ca l'Adroher». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].