OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bartomeu Agustí i Vergés

Bartomeu Agustí i Vergés (Olot, 9 d'octubre de 1904-Barcelona, 8 d'abril de 1944) va ser un arquitecte racionalista català, membre del GATCPAC.

## Biografia

Va néixer a Olot el 1904, fill de l'industrial tèxtil Josep Agustí Trilla. Va estudiar a l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona, on es va titular el 1930.
El 1931 es va afiliar com a soci numerari al GATCPAC (Grup d'Arquitectes i Tècnics Catalans per al Progrés de l'Arquitectura Contemporània). Aquest grup va abordar l'arquitectura amb voluntat renovadora i alliberadora del classicisme noucentista, així com la d'introduir a Espanya els nous corrents internacionals derivats del racionalisme practicat a Europa per arquitectes com Le Corbusier, Ludwig Mies van der Rohe i Walter Gropius. El GATCPAC defensava la realització de càlculs científics en la construcció, així com la utilització de nous materials, com les plaques de fibrociment (uralita), a més de materials més lleugers com el vidre.
Va desenvolupar la seva obra a la província de Girona, especialment a Olot, la seva localitat natal. En aquesta ciutat va construir la casa Serra, més coneguda com a casa dels Nassos (1932), la casa Bartrina (1934), la casa Rodas (1935) i la casa Gratacós (1935). Arquitecte municipal d'Olot entre 1937 i 1938, va projectar la plaça del Mercat i la reforma de l'Escorxador Municipal, no portades a terme per la guerra. També va construir dos centres escolars a Montagut (1934, actualment CEIP Mont Cós) i Camprodon (1936-1938, actualment CEIP Dr. Robert), i va projectar uns altres a Sant Pere de les Preses, Sant Joan les Fonts, Ridaura i Abella.
Des de 1935 va impartir classes de Fisiologia i Higiene a l'Institut de Segon Ensenyament d'Olot. Va ser militant d'Acció Catalana i la CNT i es va afiliar al Sindicat d'Arquitectes de Catalunya, que durant la Guerra Civil va substituir al Col·legi d'Arquitectes. Al maig de 1938 es va incorporar com a tinent a l'exèrcit republicà. Després del conflicte, va ser sotmès a consell de guerra i condemnat a dotze anys de presó, dels quals va complir dos. També va ser inhabilitat per a la seva professió per les noves autoritats.

## Referències

* 1 2 Domènech i Casadevall i Gil i Tort, 2010, p. 66.
* ↑ Pizza i Rovira, 2006, p. 43.
* ↑ Art de Catalunya 3: Urbanisme, arquitectura civil i industrial, 1998, p. 323.
* ↑ Domènech i Casadevall i Gil i Tort, 2010, p. 66-68.
* ↑ Domènech i Casadevall i Gil i Tort, 2010, p. 81.
* ↑ Domènech i Casadevall i Gil i Tort, 2010, p. 68.

## Bibliografia

* Art de Catalunya 3: Urbanisme, arquitectura civil i industrial. Barcelona: Edicions L'isard, 1998. ISBN 84-24089-04-6.
* Domènech i Casadevall, Gemma; Gil i Tort, Rosa Maria. Un nou model d'arquitectura al servei d'una idea de país. Barcelona: Duxelm, 2010. ISBN 978-84-937740-5-9.
* Pizza, Antonio; Rovira, Josep M. G.A.T.C.P.A.C. Una nova arquitectura per a una nova ciutat. 1928-1939. Barcelona: COAC Publicacions, 2006. ISBN 84-96185-78-8.
# Ortley

Ortley és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 54 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ortley tenia 54 habitants, 25 habitatges, i 16 famílies. La densitat de població era de 9,3 habitants per km².
Dels 25 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 4% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,4% tenia menys de 18 anys, un 11,1% entre 18 i 24, un 18,5% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 22,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.438 $ i la renda mediana per família de 24.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.875 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era d'11.327 $. Entorn del 10,5% de les famílies i el 12,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ortley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ortley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mary Albertson

* No s'ha de confondre amb Maria Mitchell.
Mary Albertson (21 de juny de 1838 - Nantucket, 1914) (nascuda Mary Ann Mitchell), va ser una botànica i astrònoma estatunidenca.
De 1904 a 1914, va comissariar el memorial Maria Mitchell situat a l'illa de Nantucket, Massachusetts. El seu treball allà va cobrir tant el naixent departament de botànica com l'observatori astronòmic. Al departament de botànica, va tenir cura d'un herbari de plantes de Nantucket, en record de l'amor per les flors de la seva cosina Maria Mitchell. Va morir el 1914 a l'illa de Nantucket.
La filla de la senyora Albertson, Alice Owen Albertson, va ser l'autora del llibre Nantucket Wildflowers (en anglès). G. P. Putnam's sons, 1921.

## Referències

* ↑ «Death certificate at Family Search» (en anglès). Family Search.
* ↑ Popular Astronomy (en anglès). 22, 1914, p. 527.
* ↑ Ogilvie, 1986, p. 181.
* ↑ Bresinsky, 2000, p. 18.

## Bibliografia

* Bresinsky, Tatiana. «Albertson, Mary (d. 1914)». A: The Biographical Dictionary of Women in Science: Pioneering Lives from Ancient Times to the Mid-Twentieth Century (en anglès). Nova York: Routledge, 2000. ISBN 978-0-203-80145-1.
* Ogilvie, Marilyn B. Women in Science (en anglès). The MIT Press, 1986. ISBN 0-262-15031-X.
# Beaucourt-sur-l'Ancre

Beaucourt-sur-l'Ancre és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 83 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beaucourt-sur-l'Ancre era de 83 persones. Hi havia 35 famílies de les quals 7 eren unipersonals (7 homes vivint sols), 14 parelles sense fills i 14 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 43 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 43 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 28 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 5 tenien tres cambres, 7 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 25 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Beaucourt-sur-l'Ancre el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 53 persones, 41 eren actives i 12 eren inactives. De les 41 persones actives 39 estaven ocupades (22 homes i 17 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 12 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Beaucourt-sur-l'Ancre hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 322 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beaucourt-sur-l'Ancre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beaucourt-sur-l'Ancre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Manikongo

Manikongo o Mwene Kongo va ser el títol dels governants del regne del Congo, un regne que va existir des del segle xiv al XIX, el qual comprenia l'actual Angola i la República Democràtica del Congo. El manicongo tenia la seu del seu poder a Mbanza Kongo, encara que durant el període de 1570-1975, la ciutat canviava temporalment de nom, sent rebatejada com a São Salvador, l'actual capital de la província del Zaire, a Angola, des d'on es nomenava als governadors de les províncies del regne i es recaptaven els tributs corresponents .
El terme "manikongo" és una deformació portuguesa del terme kikongo "Mwene Kongo" (literalment "senyor del Congo"). El terme "wene" del que deriva "Mwene" es refereix al regne, segons textos missioners portuguesos de 1624, on s'explica als nadius sobre el Regne dels Cels. El terme "Mwene" es crea mitjançant l'addició del prefix personal "Mu-" a aquest terme, donant-li la definició de "persona que exerceix les funcions del regne".
Mani és una deformació de l'escriptura original d'aquesta paraula, que és advertida en texts bastant antics, en particular les cartes de sa majestat Alfons I del Congo, en les quals escriu als reis portuguesos Manuel I i Joan III sobre el moinepango (Mwene Mpangu) l'autoritat provincial del Congo, en la qual apareix la pronunciació actual del terme Mani.
La paraula no sols es va utilitzar per denominar als reis, també es va aplicar a qualsevol que tingués autoritat, inclosos funcionaris i sub-funcionaris provincials, als quals també se'ls va anomenar "mani". Malgrat el problemàtic de l'ús d'aquest terme, gairebé tots els escriptors, tant els parlants de kikongo, com els de portuguès, inclosos els propis reis del Congo, utilitzen el terme "Manikongo", per referir-se a aquesta autoritat.

## Referències

* Hilton, Anne: "Family and Kinship among the Kongo South of the Zaire River from the Sixteenth to the Nineteenth Centuries". The Journal of African History, Vol. 24, No. 2, 1983
* Thornton, John: "The Origins and Early History of the Kingdom of Kongo, c. 1350-1550", page 100. International Journal of African Historical Studies, Vol. 34, No. 1, 2001

## Enllaços externs

* Historia del Kongo
# Geoffroy Boterel

Geoffroy I de Penthièvre conegut com a Geoffroy Boterel (mort e 1093 a Dol-de-Bretagne) fou el fill gran del duc de Bretanya Odó de Penthièvre (Odó I de Penthièvre) i d'Agnès de Cornualla, filla del comte de Cornualla Alan Canhiart, fou comte a Bretanya i comte de Penthièvre de 1079 a 1093. Va succeir al seu pare Odó. A la seva mort assassinat el 24 d'agost de 1093 el va succeir el seu germà Esteve I de Penthièvre.

## Referències

* ↑ Stéphane Morin Trégor, Goëlo, Penthièvre. Le pouvoir des Comtes de Bretagne du xie au xiiie siècle Presses Universitaires de Rennes & Société d'émulation des Côtes-d'Armor. Rennes 2010 (ISBN 9782753510128) p. 111-112.
# Ortobicúpula triangular allargada

En geometria, la ortobicúpula triangular allargada es pot construir allargant una ortobicúpula triangular inserint un prisma hexagonal entre les dues meitats. És un dels noranta-dos sòlids de Johnson (J$_{35}$). Té simetria D$_{3h}$.
Els 92 sòlids de Johnson van ser descrits 1966 per Norman Johnson i els va numerar. No va demostrar que no n'existia més que 92, però va conjecturar que no n'hi havia d'altres. Victor Zalgaller el 1969 va demostrar que la llista de Johnson era completa. S'utilitzen els noms i l'ordre donats per Johnson, i se'ls nota J$_{xx}$ on xx és el nombre donat per Johnson.

## Volum

El volum d'una ortobicúpula triangular allargada que tingui una longitud d'aresta a és:
    $V=({\frac {5{\sqrt {2}}}{3}}+{\frac {3{\sqrt {3}}}{2}})a^{3}$

## Referències

* Norman W. Johnson, "Convex Solids with Regular Faces", Canadian Journal of Mathematics, 18, 1966, pages 169–200. Conté l'enumeració original dels 92 sòlids i la conjectura que no n'hi ha d'altres.
* Victor A. Zalgaller, "Convex Polyhedra with Regular Faces", 1969 : primera demostració d'aquesta conjectura.
* Eric W. Weisstein. Johnson Solid : cada sòlid amb el seu desenvolupament

## Vegeu també

* Políedre arquimedià
* Políedre de Catalan
* Políedre regular
* Sòlid platònic

## Enllaços externs

* Weistein, Eric W., Elongated Triangular Orthobicupola ortobicúpula triangular allargada a MathWorld. (anglès)
* Weistein, Eric W., Johnson solid Sòlids de Johnson a MathWorld. (anglès)
# Animals en un embolic

Animals en un embolic (rus: Два Хвоста) és una pel·lícula de comèdia animada russa del 2018 dirigida per Viktor Azeiev i codirigida per Natalia Nilova, a partir d'un guió de Vassili Rovenski. Produïda per Licensing Brands, la pel·lícula es va estrenar mundialment a Rússia el 25 de maig de 2018 i va rebre crítiques en diversos sentits. Va tenir uns ingressos mundials de 3.390.149 dòlars. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ LaButaca (14 November 2019) «Animales en apuros», película de animación infantil con extraterrestres. (in Spanish). LaButaca. Retrieved 28 November 2021.
* ↑ Fedorova, Maria (30 May 2018) Пушистая банда: в российский прокат выходит отечественный мультфильм «Два хвоста». (in Russian). Tricolor TV Magazine. Retrieved 28 November 2021.
* ↑ Two Tails at Common Sense Media. Reviewed by Cassidy, Tom on 17 January 2020. Retrieved 28 November 2021.
* ↑ Alperina, Susanna (30 May 2016) Роман Борисевич: В кино самодеятельности быть не должно. (in Russian). Rossiyskaya Gazeta. Retrieved 28 November 2021.
* ↑ Fedorova, Maria (30 May 2018) Пушистая банда: в российский прокат выходит отечественный мультфильм «Два хвоста». (in Russian). Tricolor TV Magazine. Retrieved 28 November 2021.
* ↑ Два Хвоста at ekinobilet.fond-kino.ru. (in Russian). Retrieved 28 November 2021.
* ↑ «Animals en un embolic». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juliol 2023].
# Mas del Víctor (la Selva del Camp)

El Mas del Víctor és una obra amb elements neoclàssics i romàntics de la Selva del Camp (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella és una habitació bastida en un dels costats del primer pis de l'edifici principal del mas, de grans proporcions. La casa presenta una àmplia façana blanca, amb porta allindada i diferents obertures. Sota el breu ràfec, hi ha disposades una mena de mènsules o carteles quadrades decoratives. Al centre de la façana, encara que no en la mateixa vertical, sinó més aviat retirada cap el centre de la corberta, hi ha una espadanya de ferro amb campana, i una creu al capdamunt. Sobre la porta hi ha un rellotge de sol amb la data. La capella és una sala dividida en tres parts mitjançant dues línies de columnes amb capitells d'estil corinti i sostre en forma de volta de canó. Tota la casa conserva els papers i les pintures, guixos i decoracions originals de les parets. Dels mobles, només se'n conserva una part.

## Història

El mas té una superfície ocupada de 700 m². Les terres de la finca (polígon 16, parcel·la 68), s'estenen un total de 14 Ha, 97 a, i 20 ca. Ús essencialment agrícola. El mas va pertànyer al terratinent Víctor Rosselló. Capella dedicada a Sant Antoni de Pàdua.

## Referències

* 1 2 «Mas del Víctor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2018].

## Enllaços externs

* «Mas del Víctor». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Benjamin Stoloff

Benjamin Stoloff (Filadèlfia, 6 d'octubre de 1885 - Hollywood, 8 de setembre de 1960) va ser un director de cinema i productor estatunidenc.

## Filmografia com a director

* 1924: On the Job
* 1924: When Wise Ducks Meet
* 1924: Stretching the Truth
* 1924: In-Bad the Sailor
* 1924: Stolen Sweeties
* 1924: Roaring Lions at Home
* 1925: Sweet Marie
* 1925: The Heart Breaker
* 1925:East Side, West Side
* 1926: The Fighting Tailor
* 1926: The Mad Racer
* 1926: Matrimony Blues
* 1926: It's a Pipe
* 1926: The Canyon of Light
* 1927: The Circus Ace
* 1927: The Gay Retreat
* 1927: Silver Valley
* 1928: Mind Your Business
* 1928: A Horseman of the Plains
* 1928: Plastered in Paris
* 1928: The Bath Between
* 1929: Speakeasy
* 1929: Protection
* 1929: Happy Days
* 1929: The Girl from Havana
* 1930: New Movietone Follies of 1930
* 1930: Soup to Nuts
* 1931: Three Rogues
* 1931: Goldie
* 1932: Slide, Babe, Slide
* 1932: Perfect Control
* 1932: Just Pals
* 1932: Destry Rides Again
* 1932: By Whose Hand?
* 1932: Night Mayor
* 1932: The Devil Is Driving
* 1933: Obey the Law
* 1933: Night of Terror
* 1934: Joe Palooka (Palooka)
* 1934: Vaixell sense port (Transatlantic Merry-Go-Round)
* 1935: Swellhead
* 1935: To Beat the Band
* 1936: Two in the Dark
* 1936: Don't Turn 'em Loose
* 1937: Sea Devils
* 1937: El superdetectiu (Super-Sleuth)
* 1937: Fight for Your Lady
* 1938: Les revetlles de Radio City (Radio City Revels)
* 1938: The Affairs of Annabel
* 1939: The Lady and the Mob
* 1940: The Marines Fly High
* 1941: The Great Mr. Nobody
* 1941: Three Sons o' Guns
* 1942: Secret Enemies
* 1942: The Hidden Hand
* 1943: The Mysterious Doctor
* 1944: The Bermuda Mystery
* 1944: Take It or Leave It
* 1946: Johnny Comes Flying Home
* 1947: It's a Joke, Son!
* 1951: Footlight Varieties
* 1959: Home Run Derby (sèrie TV)

## Filmografia com a productor

* 1931: Goldie
* 1932: No Greater Love
* 1941: Law of the Tropics
* 1941: You're in the Army Now
* 1941: The Body Disappears
* 1941: Dangerously They Live
* 1945: What a Blonde
* 1945: Two O'Clock Courage
* 1945: Zombies on Broadway
* 1945: Radio Stars on Parade
* 1945: Mama Loves Papa
* 1947: Born to Speed
* 1947: The Devil on Wheels
* 1947: The Big Fix
* 1947: Gas House Kids Go West
* 1947: Heartaches
* 1947: The Red Stallion
* 1948: The Cobra Strikes
* 1948: The Amazing Mr. X

## Referències

* ↑ «Benjamin Stoloff». peliplat.com. [Consulta: 30 desembre 2023].
# Geoffroy III de Penthièvre

Geoffroy III de Penthièvre mort el 1209, fill segon del comte de Penthièvre Rival·ló, fou comte de Lamballe i de Penthièvre de 1164 a 1177.

## Biografia

Va succeir al seu oncle Esteve II de Penthièvre, conegut com a Esteve el Leprós, que havia mort sense hereus. Tanmateix Geoffroy no tenia fills i va designar successor a Alan I d'Avaugour, senyor d'Avaugour, comte de Tréguier, de Guingamp i de Goëllo, que el va succeir com a comte de Penthièvre i dependències.
# Divisió d'Hisar

La divisió d'Hisar és una entitat administrativa de l'estat d'Haryana (Índia), amb capital a la ciutat d'Hissar, formada pels districtes de Bhiwani, Fatehabad, Hisar, Jind, Sirsa.
# Nino Vaccarella

Nino Vaccarella va ser un pilot de curses automobilístiques italià que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.
Nino Vaccarella va néixer el 4 de març del 1933 a Palerm, Sicília, Itàlia.
Fora de la F1 va guanyar les 24 hores de Le Mans de l'any 1965.

## A la F1

Va debutar a la sisena cursa de la temporada 1961 (la dotzena temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 10 de setembre del 1961 el GP d'Itàlia al circuit de Monza.
Nino Vaccarella va participar en un total de cinc proves puntuables pel campionat de la F1,disputades en tres temporades diferents no consecutives (1961, 1962 i 1965) aconseguint com a millor classificació un novè lloc i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Posició | Punts |
| 1961 | Scuderia Serenissima | de Tomaso | Alfa Romeo | MON | HOL | BEL | FRA | GBR | ALE | ITA Ret | USA | | | - | 0 |
| 1962 | Scuderia SSS Republica di Venezia | Lotus | Climax | HOL | MON NVQ | BEL | FRA | GBR | | | | | | - | 0 |
| 1962 | Scuderia SSS Republica di Venezia | Porsche | Porsche | | | | | | ALE 15 | | | | | - | 0 |
| 1962 | Scuderia SSS Republica di Venezia | Lotus | Climax | | | | | | | ITA 9 | USA | SUD | | - | 0 |
| 1965 | Scuderia Ferrari SpA SEFAC | Ferrari | Ferrari | SUD | MON | BEL | FRA | GBR | HOL | ALE | ITA 12 | USA | MEX | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Guitté

Guitté (en bretó Gwitei, gal·ló Gitei) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 526 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 616 | 611 | 554 | 541 | 524 | 526 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Jean Desportes | |
| 2008- | Éric Dartois | |