OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Passeig de Sant Roc (Olot)

El Passeig de Sant Roc és una via pública d'Olot (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La primera plantada d'arbres és del primer terç del segle xix. Els actuals plàtans, han estat podats de manera que han esdevingut una doble filera de molta alçada. Aquesta filera d'arbres, per millorar les condicions del passeig són d'inspiració francesa, i tenen els models més reeixits de les promenades o boulevards. La seva singularitat ve definida per les fileres d'arbres en línia recta, que s'ha repetit per tota la geografia urbana del país i que en la mateixa ciutat d'Olot, en trobem altres exemples rellevants. Aquest lloc de passeig i relació arriba a ser un dels espais lliures més importants de la ciutat i portava de les fonts de Sant Roc, quan l'esplanada de l'Estació estava ocupada totalment per les instal·lacions del carrilet.

## Referències

* 1 2 «Passeig de Sant Roc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Castell de Cortewalle

El Castell de Cortewalle (neerlandès: Kasteel Cortewalle), és un castell amb fossar situat a al municipi de Beveren, a la província de Flandes Oriental (Bèlgica).
El castell data del segle xv, i és un dels més antics a Waasland. Està construït amb gres blanc, en estil renaixentista flamenc. Durant segles va estar, successivament, en possessió de les famílies Triest, Goubau i de Brouchoven de Bergeyck, fins que el Brouchovens el va vendre al municipi de Beveren, que el van utilitzar per a emmagatzemar els extensos i importants arxius De Bergeyck.

## Enllaços externs

* Ter Vesten (pàgina web cultura del municipi de Beveren: Archief De Bergeyck Arxivat 2010-08-19 a Wayback Machine. (en holandès)
# Maria Ida Viglino

Maria Ida Viglino (Gignod, 18 d'abril de 1915 - Aosta, 1983) va ser una mestra i política valldostana.
A París, on havia emigrat la seva família i on ella va contactar amb els ambients socialistes, va obtenir la titulació (Brevet d'enseignement primaire supèrieur) per dedicar-se a l'ensenyament primari. El 1939 van tornar a la Vall d'Aosta i es va matricular a la Universitat de Torí per estudiar-hi matemàtiques, però, a causa de la guerra, no va poder concloure aquests estudis fins al 1951.
El 1944 va ser elegida presidenta del Comitè d'Alliberament Nacional (CLN) de la Vall d'Aosta. Aquest Comitè, juntament amb el CLN del Piemont, van debatre i acordar el projecte d'autonomia de la Vall d'Aosta.
El maig de 1945 va formar part de la delegació valldostana que va defensar els punts de la Declaració de Chivasso a Torí i a Milà. Va ser una de les fundadores també d'Unió Valldostana. El 1946 va formar part del primer Consell de la Vall, que constava de vint-i-cinc consellers, essent-ne ella l'única consellera. En ser acusada de participar en la manifestació de suport a l'annexió a França (26 de març de 1946), va deixar el càrrec per a dedicar-se a l'ensenyament. El 1953-1954 fou novament assessora d'instrucció pública, però ho deixà novament i tornà a l'ensenyament. de 1972 a 1983 fou novament assessora regional d'educació.
Va morir el 24 de juny de 1086 i, seguint el seu desig, va ser enterrada en el cementiri del petit poble de Bionaz, des del qual es veu la Becca di Luseney (en francès, Pic de Luseney), en els Alps Penins.

## Referències

* 1 2 «Personaggi storici della Val d'Aosta - Maria Ida Viglino» (en italià). TheFlintstones.it - Val d'Aosta. [Consulta: 7 maig 2023].
* 1 2 Plebs, Alice. Donne di montagna: Storie di vita, memorie del passato e progettazione futura in Valle d'Aosta (tesi) (en italiano). Università della Valle d'Aosta, 2021, p. 14.
* ↑ «Evénements et anniversaires - Les cahiers du Conseil - Maria Ida Viglino». Conseil de la Vallée, 18-04-2021. [Consulta: 7 maig 2023].

## Enllaços externs

* (italià) Biografia Arxivat 2006-08-29 a Wayback Machine.
# Entiat

Entiat és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 957 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Entiat tenia 957 habitants, 342 habitatges, i 244 famílies. La densitat de població era de 269,7 habitants per km².
Dels 342 habitatges en un 38,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,9% hi vivien parelles casades, en un 7,3% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,5% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.450 $ i la renda mediana per família de 37.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.487 $ mentre que les dones 21.324 $. La renda per capita de la població era de 13.529 $. Aproximadament el 9,1% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Entiat». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Entiat». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Ignacio Morgado

Ignacio Morgado és catedràtic de Psicobiologia de l'Institut de Neurociència a la Facultat de Psicologia de la Universitat Autònoma de Barcelona, de la qual és degà fundador. Actualment imparteix classes de Psicologia fisiològica i duu a terme recerca experimental sobre recuperació de la memòria per estimulació elèctrica cerebral. Ha rebut diversos guardons acadèmics i ha fet estudis en centres internacionals de recerca (Universitats del Rhur, Alemanya, i d'Oxford, Regne Unit; Institut Tecnològic de Califòrnia, Caltech, EUA). Pertany a diverses societats científiques internacionals i ha estat assessor científic de l'editorial Ariel i Cosmocaixa Barcelona. És autor de més d'un centenar de treballs especialitzats sobre psicobiologia i neurociència cognitiva. Les seves darreres obres de divulgació són Emocions i intel·ligència social: una aliança entre els sentiments i la raó (Mina, 2006; edició castellana: Ariel 2007 i 2010) i Cómo percibimos el mundo: una aproximación a la mente y los sentidos (Ariel, 2012), Aprender, recordar y olvidar (Ariel, 2014) i La fábrica de las emociones (Ariel, 2015).

## Referències

* ↑ «Ignacio Morgado». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Dalton

«Dalton» té aquests significats:
* Unitat de mesura: un dalton (símbol Da) equival a una Unitat de massa atòmica.
* Geografia:
** Dalton (Geòrgia)
** Dalton (Massachusetts)
** Dalton (Minnesota)
** Dalton (Missouri)
** Dalton (Nebraska)
** Dalton (Nova Hampshire)
** Dalton (Ohio)
** Dalton City, població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
** Dalton Gardens, població dels Estats Units a l'estat d'Idaho.
* Biografies:
** Dalton Trumbo (Montrose, Colorado, 1905 - Los Angeles, 1976), novel·lista i guionista estatunidenc.
** John Dalton (1766 - 1844), químic i físic anglès.Vegeu també: Teoria atòmica de Dalton i Llei de Dalton
** Roque Dalton (San Salvador, 1935 - Quezaltepeque, 1975) poeta i revolucionari del Salvador.
** Timothy Dalton (Colwyn Bay, Clwyd, País de Gal·les, 1946), actor gal·lès.
* Miscel·lània: Pla Dalton, mètode per portar a terme l'ensenyament individualitzat a l'escola secundària.
# Patró clapejat

Un patró clapejat és qualsevol patró mimètic basat en clapes de colors que poden suggerir, indistintament, taques d'oli o de greix, núvols, fullatge desenfocat, branquillons, etc.; pot incloure pics, o tenir-ne com a element bàsic.
* telo mimetico (Itàlia)
* ameba (URSS)
* Platanenmuster (Tercer Reich)
* Erbsenmuster (Tercer Reich)
* duck hunter (EUA)
* Alpenflage (Suïssa)
* Flecktarn (RFA)
* woodland (EUA)
Exemples de patrons clapejats especialment famosos o influents

## Composició i incidència

Els patrons clapejats componen una família estrictament tipològica en què poden encabir-se:
* patrons aïllats;
* agrupaments de patrons, cadascun dels agrupaments format per patrons estilísticament similars, però sense relació històrica entres si (C, N i R s'assemblen estilísticament);
* grups orgànics de patrons, amb cada grup incloent patrons històricament relacionats entre si (d'un patró fundacional X deriven x1, x2, xn, per imitació, desenvolupament, etc.).
Probablement la majoria de patrons mimètics es pot adscriure tipològicament a la família clapejada. Dit altrament, la tipologia clapejada agrupa un nombre de patrons superior a la suma de totes les altres famílies.

## Inventari i classificació

Sense voluntat exhaustiva, podem incloure en la família clapejada, per ordre cronològic d'aparició:
* patró telo mimetico (més imitacions i derivacions)
* grup Waffen-SS (Platanenmuster, Erbsenmuster, etc.)
* grup ameba
* grup caçador d'ànecs (duck hunter)
* grup beriozka
* grup Leibermuster (Leibermuster nazi, duby, Alpenflage, Bundeswehr-Leibermuster)
* grup fullatge (escola estatunidenca), o leaf/woodland (ERDL, woodland i imitacions)
* patró mraky
* grup de trencaclosques (ABL, puzzle, jigsaw)
* patró Flächentarn (Flächentarnmuster, àlies Blumentarn)
* patró Fleckerlteppich (derivació evident del grup Waffen-SS)
* patrons moro, pantera i puma
* patró chocolate chip (i imitacions)
* grup Flecktarn (probable derivació del grup Waffen-SS)
* grup flora

## Fronteres amb altres famílies

Es pot dir que també els patrons estellats consisteixen en "clapes" de colors, però aquestes clapes presenten perfils poligonals, rectes o en aresta, a manera d'estelles, contrastant amb el perfil suau o arrodonit, o a manera de branquillons, que caracteritza les taques pròpies dels patrons clapejats.
Els patrons pinzellats es distingeixen essencialment dels clapejats perquè no presenten clapes ni taques, sinó traços.
Els patrons digitals presenten píxels, i no clapes.
Són autoevidents les diferències amb els patrons de fullatge d'encuny soviètic, tan figuratius, i, no cal dir-ho, amb els inconfusibles patrons pluvials.

## Història

Vegeu l'article Patró mimètic, epígraf "Síntesi històrica".

## Bibliografia

* Borsarello, J.F. Camouflage uniforms of European and NATO armies, 1945 to the present. Atglen: Schiffer Publishing, cop. 1999. (Schiffer military history) ISBN 0-7643-1018-6
* Brayley, Martin J. Camouflage uniforms: [international combat dress 1940-2010]. Ramsbury: The Crowood Press, 2009. ISBN 978-1-84797-137-1

## Enllaços externs

* Camopedia, l'enciclopèdia universal del camuflatge militar
* Kamouflage.net
# Sorokina

Sorokina (en rus: Сорокина) és un poble de l'óblast de Tiumén, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 40 habitants. Es troba al marge esquerre del riu Vagai.
# Pelteobagrus hoi

Pelteobagrus hoi és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1864. Rhinobagrus et Pelteobagrus deux genres nouveaux de Siluroïdes de Chine. Neder. Tijdschr. Dierk. v. 2. 7-10.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H.H. i J. Freyhof 2007. Pseudobagrus nubilosus, a new species of catfish from central Vietnam (Teleostei: Bagridae), with notes on the validity of Pelteobagrus and Pseudobagrus. Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(1):9-16.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudophoxinus kervillei

Pseudophoxinus kervillei és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Jordà.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Krupp, F. i W. Schneider, 1989. The fishes of the Jordan River drainage basin and Azraq Oasis. p. 347-416. A Fauna of Saudi Arabia. vol. 10.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goren, M., 1974. The freshwater fishes of Israel. Isr. J. Zool. 23:67-118.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Maria Ikelap

Maria Ikelap (Weno, 4 de gener de 1987) és una atleta de pista i camp micronèsia que competeix internacionalment pels Estats Federats de Micronèsia.
Ikelap va representar els Estats Federats de Micronèsia en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 a Pequín. Va competir en la cursa de 100 metres llisos femení i va quedar vuitena en la seva sèrie sense avançar a la segona ronda. Va córrer la distància en un temps de 13,73 segons.

## Referències

* 1 2 «Athlete biography: Maria Ikelap» (en anglès). Beijing 2008, 27-08-2008. Arxivat de l'original el 2008-09-08. [Consulta: 28 agost 2020].

## Vegeu també

* Evangeleen Ikelap
# Entiqui de Ravenna

Entiqui fou exarca de Ravenna del 711 al 713.
Fou nomenat per combatre la revolta de Ravenna, que sota el seu cap Georgius s'havia estès a Forli, Forlimpopoli, Cervia i altres ciutats. Després d'uns mesos de lluita els romans d'Orient van restaurar la seva autoritat.
El va succeir Escolàstic el 713.

## Referències

* ↑ Ravegnani, Giorgio. Gli esarchi d'Italia. Roma: Aracne, 2011, p. 68. ISBN 9788854840058.
# Ignacio Oleart Comellas

Ignacio Oleart Comellas (Barcelona, 1 de febrer de 1944-20 de juliol de 2022) va ser un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la IV Legislatura.
Treballà com a graduat social i fou alcalde d'Esparreguera del 1972 al 1978. El 1982 ingressà a Aliança Popular, amb la que fou candidat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984, però no fou escollit.
Posteriorment va ser cap local del Partit Popular a Esparreguera i al Baix Llobregat. Va ser vicepresident de la Comissió de Control Parlamentari de l'Actuació de la Corporació Catalana de Ràdio i Televisió i de les Empreses Filials del Parlament de Catalunya.
El 1992 fou escollit secretari provincial de política municipal del PP. Fou elegit diputat en les eleccions al Parlament de Catalunya de 1995. Posteriorment, abandonà el PP i després de les eleccions municipals espanyoles de 2007 i 2011 va ser regidor d'Esparreguera per AIESPA (Alternativa Independent d'Esparreguera).

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la V Legislatura p. 185
* ↑ L'alcalde de CiU no utilitza els mateixos paràmetres per a tots els membres de la corporació Arxivat 2015-07-09 a Wayback Machine. al web d'ICV d'Esparraguera
* ↑ Acomiadaments Can Comelles a YouTube

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament de Catalunya a La Vanguardia, 21/11/1995
# Buzek

Buzek és el nom dels següents personatges:
* Agata Buzek (Pyskowice, 1976), actriu polonesa
* Jerzy Buzek (Smilowitz, 1940), Primer Ministre de Polònia (1997 -2001) i President del Parlament Europeu (2009 -2012)
# Pseudophryne

Pseudophryne és un gènere de granotes de la família Myobatrachidae que es troba a Austràlia.

## Taxonomia

* Nom binomial
* Pseudophryne australis (Gray, 1835)
* Pseudophryne bibronii (Günther, 1859)
* Pseudophryne coriacea (Keferstein, 1868)
* Pseudophryne corroborree (Moore, 1953)
* Pseudophryne covacevichae (Ingram i Corben, 1994)
* Pseudophryne dendyi (Lucas, 1892)
* Pseudophryne douglasi (Main, 1964)
* Pseudophryne guentheri Boulenger, 1882)
* Pseudophryne major Parker, (1940)
* Pseudophryne occidentalis (Parker, 1940)
* Pseudophryne pengilleyi (Wells i Wellington, 1985)
* Pseudophryne raveni (Ingram i Corben, 1994)
* Pseudophryne semimarmorata (Lucas, 1892)

## Referències

* IUCN (anglès)
* Barker, J.; G.C. Grigg, M.J. Tyler. A Field Guide to Australian Frogs. Surrey Beatty & Sons, 1995. ISBN 0-949324-61-2..
# Margaret Mazzantini

Margaret Mazzantini (Dublín, 27 d'octubre de 1961) és una actriu i escriptora italiana.
Filla de l'escriptor italià Carlo Mazzantini i l'artista irlandesa Anne Donnelly, va estudiar interpretació a l'Accademia d'Arte Drammatica Silvio d'Amico de Roma i va iniciar una sòlida carrera com a actriu de cinema i teatre durant els anys 80. Ha representat nombrosos papers en les obres teatrals: Ifigenia de Goethe (1982), Venezia salvata (T. Othway, 1983), Les tres germanes (Anton Txékhov, 1984), El alcalde de Zalamea (Calderón de la Barca, 1985), Antígona (Sòfocles, 1986), Faust (Goethe, 1987), Bambino (Susan Sontag, 1988), Praga Magica-Valeria (1989) o A piedi nudi nel parco (1993), entre d'altres, així com nombroses pel·lícules per a cinema i televisió.
A partir dels anys 90 va debutar en la literatura amb Il catino di zinco, que va guanyar el Premi Opera Prima Rapallo-Carige i Manola (1999), que també va interpretar. El 2001 va publicar Non ti muovere que va guanyar el Premi Grinzane Cavour i el Premi Sterga, va vendre més de dos milions d'exemplars a tot el món i va ser adaptada al cinema. Posteriorment va escriure Venuto al mondo (premi Super Campiello 2009) i Nessuno si salva da solo (2011).
L'adaptació cinematogràfica de Non ti muovere va ser dirigida pel seu marit Sergio Castellitto i interpretada pel mateix Castellitto i Penélope Cruz que van guanyar el Premis David di Donatello a millor actor i actriu respectivament.

## Referències

* 1 2 «Margaret Mazzantini». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Entfliehet, verschwindet, entweichet, ihr Sorgen, BWV 249a

Entfliehet, verschwindet, entweichet, ihr Sorgen, BWV 249a (Fugiu, preocupacions, desapareixeu, escapeu) és una cantata profana de Johann Sebastian Bach, per a l'aniversari de Christian de Saxònia-Weiβenfels, estrenada a Weißenfels el 23 de febrer de 1725.

## Origen i context

El text és de Picander, publicat el 1727 en la primera sèrie del recull Ernst-Scherzhaffte und Satyrische Gedicthe (Poemes seriosos, graciosos i satírics), està dedicada al 43è aniversari del duc Christian de Saxònia-Weiβenfels. És una obra, -coneguda també com a Cantata pastoral- perduda que ha estat possible reconstruir a patir de la primera versió de l'Oratori de Pasqua, BWV 249, composta cinc setmanes més tard a Leipzig, si bé no fou estrenada fins al 1735, que és una paròdia d'aquesta cantata. Amb posterioritat fou adaptada a l'ambient religiós i interpretada com a Haupt-Music el diumenge de Pasqua, l'1 d'abril de 1725 amb el títol Kommt, gehet und eilet; el 25 d'agost de l'any següent, fou interpretada a Leipzig, de nou com a profana, per a la felicitació del comte Joachim Friedrich von Flemming, amb el títol Verjaget, zerstreuet, zerrüet, ihr Sterne i subtítol Die Freier des Genius, BWV 249b. No es conserva cap partitura ni particel·la, conté deu números, una simfonia inicial, quatre parelles ària-recitatiu, i una ària final. Escrita per a soprano, contralt, tenor, baix; tres trompetes, timbals, dues flautes de bec, dos oboès, corda i baix continu amb fagot. Inspirada en les Bucòliques de Virgili descriu la conversa entre els pastors, Menalcas (baix) i Dametas (tenor) i les pastores Doris (soprano) i Sílvia (contralt); entre tots s'animen a deixar la feina pròpia de tenir cura del ramats i participar en la festa d'homenatge al duc.

## Referències

* ↑ Bach Home Page Arxivat 2016-03-15 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Enrique Martínez Miura. “Bach. Guías Scherzo”. Ediciones Península, Barcelona, 2001.
* Daniel S. Vega Cernuda. “Bach. Repertorio completo de la música vocal”. Cátedra, Barcelona, 2004.
* Alfred Dürr. “The Cantatas of J. S. Bach”. Oxford University Press, Oxford, 2005.

## Enllaços externs

* Bach Cantatas Website
* J.S. Bach Home Page Arxivat 2016-03-15 a Wayback Machine.
# Penta-Acquatella

Penta-Acquatella (en cors A Penta è Acquatella) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 40 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 112 | 112 | 71 | 53 | 37 | 40 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Marc-Laurent Gattacceca | | |

## Personatges il·lustres

* Patrizia Gattaceca, cantant
# Saint-Imier

Saint-Imier és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat al districte de Courtelary.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Sid L'Mokhtar

Sid L'Mokhtar (en àrab سيدي المختار, Sīdī al-Muẖtār; en amazic ⵙⵉⴷ ⵍⵎⵯⵅⵜⴰⵕ) és una comuna rural de la província de Chichaoua, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 22.714 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Vonones

Vonones o Vonon és el nom dels següents personatges:
* Vonones I de Pàrtia, rei de Pàrtia (7dC -10 dC) i d'Armènia (13 dC -18 dC).
* Vonones II de Pàrtia, rei de Pàrtia dos mesos l'any 51