OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pont de Valarties

Pont de Valarties és una obra d'Arties al municipi de Naut Aran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Pont de pedra d'un sol arc amb baranes; desaparegut per la riuada del segle passat.

## Història

La situació especial d'aquesta població -creuada per les dues corrents- sembla justificar l'etimologia de son nom (arties: significa en basc entre dues aigües), i degut al fort desnivell d'ambdós rius, la població queda lliure d'inundacions; té dos ponts de pedra.

## Referències

* 1 2 «Pont de Valarties». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Pozuelo de la Orden

Pozuelo de la Orden és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 102 | 83 | 73 | 75 |
# Pozza di Fassa

Pozza di Fassa (ladí Poza) és un municipi italià, dins de la província autònoma de província de Trento. És un dels municipis del vall de Fassa (Ladínia). L'any 2007 tenia 1.983 habitants. Limita amb els municipis de Canazei, Tiers, Mazzin, Welschnofen, Rocca Pietore, Vigo di Fassa, Moena i Soraga. Comprèn les fraccions de Pera di Fassa i Monzon.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Alessandra Cloch | Llista cívica |
# Constitució de l'Observança

La Constitució de l'Observança o —oficialment— Capítol de cort Poc valdria fou un capítol de cort aprovat a les Corts de Barcelona de 1480-1481 que establia el principi de submissió del poder reial a les lleis aprovades en Corts Catalanes. Amb aquesta promulgació, s'obligava totes les autoritats a jurar fidelitat a les lleis catalanes.
Ja durant les Corts de Barcelona (1421), en el regnat d'Alfons el Magnànim s'havia acordat la primacia absoluta dels Usatges de Barcelona i de les Constitucions catalanes, encarregant a la Diputació del General el control de qualsevol extralimitació reial.
La crisi social provocada per la Guerra dels Remences (1462-1472), que tindria un rebrot amb el segon alçament remença (1484-85) obligà a Ferran II a aprovar aquesta llei per redreçar una situació política delicada a Catalunya.
Aquesta constitució, que establia el principi de submissió del poder reial a la llei, retornava a la Generalitat la missió de vetllar pel compliment de lleis o constitucions fins i tot per part de les autoritats reials; en darrera instància, la Reial Audiència de Catalunya (1493−1716) dictaminava els greuges presentats per la Generalitat. Va ser la base del règim pactista català vigent fins als Decrets de Nova Planta de Felip V (1716).
La constitució és també coneguda com a Poc valdria, pel seu text inicial:
| « | Poc valdria que nós i els nostres oficials féssim lleis si, després, nós no les haguéssim de complir. | » |

## Referències

* Palos Peñarroya, Juan Luis: Quin va ser el paper dels juristes catalans en el debat entre absolutisme i constitucionalisme?
* Ferro, Víctor: El Dret Públic Català. Les Institucions a Catalunya fins al Decret de Nova Planta; Eumo Editorial; ISBN 84-7602-203-4

## Vegeu també

* Constitucions catalanes
* Tribunal de Contrafaccions
# Coll de la Pastora

El Coll de la Pastora és una collada de 702,4 metres d'altitud, en el límit dels termes comunals de Catllà i Eus, tots dos de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. Està situat a l'extrem sud-oest del terme d'Eus i al nord-oest del de Catllà. Hi passa la carretera D - 619.

## Referències

* ↑ El Coll de la Pastora en els ortofotomapes de l'IGN
# Cos Expedicionari del Mediterrani

El Cos Expedicionari del Mediterrani (Mediterranean Expeditionary Force, MEF) fou el conjunt d'unitats militars de l'exèrcit britànic enviades durant la Primera Guerra Mundial al teatre d'operacions del Mediterrani, concretament als fronts de Gal·lípoli i Tessalònica. El MEF es formà el març del 1915 i estava originalment sota les ordres del general Ian Hamilton fins al desembarcament de Gal·lípoli; posteriorment el comandament passà al general William Birdwood, comandant del Cos d'Exèrcit d'Austràlia i Nova Zelanda (ANZAC) i finalment al general Charles Monro. Després de l'obertura del front a Tessalònica, l'octubre de 1915, el MEF quedà dividit en dos exèrcits: l'exèrcit dels Dardanels i l'exèrcit de Tessalònica. Quan les tropes britàniques es retiraren de la península de Gal·lípoli, el MEF quedà restringit a l'exèrcit de Tessalònica i quedà sota el comandament del general Archibald Murray.

## Referències

* ↑ Aspinall-Oglander, C. F.. Military Operations, Gallipoli: Vol. I Inception of the Campaign to May 1915 (en anglès). Londres: W. Heinemann, 1929, p. 87. ISBN 0901627844. Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ «Australians on Gallipoli after the August Offensive» (en anglès). Departament d'Afers dels Veterans d'Austràlia, 12 novembre 2023.
# Portada/article juliol 6
## Nucli cel·lular

El nucli cel·lular (del llatí nucleus o nuculeus, o simplement nucli en biologia cel·lular) és un orgànul embolicat en una membrana present en totes les cèl·lules eucariotes. Conté gran part del material genètic de la cèl·lula, organitzat en forma de múltiples llargues molècules lineals d'ADN en combinació amb una gran varietat de proteïnes, com ara les histones, que contribueixen a formar cromosomes. Els gens d'aquests cromosomes són el genoma nuclear de la cèl·lula. La funció del nucli és mantenir la integritat d'aquests gens i controlar les activitats de la cèl·lula per mitjà de la regulació de l'expressió gènica – així doncs, el nucli és el centre de control de la cèl·lula.
# Projecció cònica (cartografia)

La projecció cònica cartogràfica s'obté projectant els elements de la superfície esfèrica terrestre sobre una superfície cònica tangent o secant, prenent el vèrtex sobre l'eix que uneix els dos pols.
La imatge projectada sobre la superfície cònica es "desplega", resultant un dibuix pla, de fàcil reproducció en un full de paper.
En aquesta projecció s'origina una distorsió asimètrica que afecta, en gran manera, les zones polars, però ofereix una acceptable precisió en les zones de l'hemisferi allà on el con de projecció és tangent.
S'utilitza, preferentment, per a representar aquells països que es troben a les regions de latituds mitjanes, per ser menor la distorsió resultant. La projecció cònica pot tenir un o dos paral·lels de referència, segons la superfície cònicasigui tangent o secant a l'esfera.

## Tipus de projeccions còniques

* Projecció cònica simple
** Projecció cònica conforme de Lambert
* Projecció cònica múltiple

## Vegeu també

* Projeccions cartogràfiques
* Cartografia
* Mapa
# Projecció cònica múltiple

La projecció cònica múltiple o Projecció poli-cónica consisteix a utilitzar no un con, sinó diversos cons superposats. El resultat és un mapa dividit en franges. L'únic meridià que tindrà la mateixa escala és el central, que apareix com una línia recta. Els altres meridians són corbes, i l'escala augmenta amb la distància. També l'equador és una línia recta, perpendicular al meridià central. Els altres paral·lels són arcs concèntrics.
Aquesta projecció ni és conforme ni conserva les àrees, però a la zona central les variacions d'escala són mínimes.

## Vegeu també

* Projecció cònica (cartografia)
* Projecció cònica simple
* Projecció cònica conforme de Lambert
* Projeccions cartogràfiques
* Mapa

## Enllaços externs

* Conics
* Polyconic Projection
* Conic and pseudoconic projections
# Prostanteròidies

Prostantheroideae és una subfamília d'angiospermes pertanyent a la família de les lamiàcies.

## Taxonomia

La família Lamiaceae, és ben coneguda per les propietats aromàtiques de les seues fulles i tiges. Prostantheroideae és una subfamília de Lamiaceae nativa d'Austràlia.
Basant-se en els resultats d'un recent estudi filogenètic molecular, Prostantheroideae s'ha dividit en les dos tribus, Chloantheae (9 gèneres, 99 espècies) i Westringeae (7 gèneres, 141 espècies). Chloantheae es caracteritza per la presència de successius canviums vasculars, mentre que Westringeae té un ovari lobulat i la inflorescència en forma de raïms. Les seqüències dels gens ndhF trobats als plastidis van ser utilitzats anteriorment per a inferir filogenètic la relació d'aquesta subfamília. No obstant això, la relació intergeneracio dins de les dues tribus va ser mal deduïda. En aquest estudi s'inclouen dades de la seqüència addicional de la regió de l'ADN del cloroplast trnL-F, que inclou l'intró trnL i els espais intergènics entre trnL i trnF. L'objectiu d'aquesta investigació és utilitzar aquest conjunt de dades addicionals, en combinació amb seqüències de ndhF, per a reconstruir una filogènia firme per a Prostantheroideae. S'han analitzat l'ADN total de 24 espècies que representanten tots els gèneres d'aquest grup, i que van ser extrets de teixits d'un herbari. La regió trnLF es va amplificar mitjançant la reacció en cadena de la polimerasa (PCR), seqüenciat i analitzat per reconstruir la relació evolutiva de la subfamília. Les anàlisis preliminars recolzen fermament la divisió de Prostantheroideae en dues tribus. A més, els conjunts de dades combinades recuperen una filogènia ben definida.

## Tribus

* Chloantheae
* Westringeae

## Enllaços externs

* Recerca
# Cork United FC

Cork United F.C. és el nom que van tenir dos clubs de futbol irlandesos de la ciutat de Cork. Ambdós disputaren la lliga irlandesa de futbol, el primer als anys 40 i el segon als anys 80.

## Història

El primer Cork United nasqué l'any 1939 i jugà a la lliga irlandesa fins al 1948. Fou el resultat de l'evolució del Fordsons F.C., club fundat el 1912 i que canvià de nom diversos cops: Cork F.C. (1930), Cork City F.C. (1938), Cork United (1939) i Cork Athletic F.C. (1948). El club desaparegué el 1958. El club visqué la seva època daurada a inicis dels 40, període en què guanyà 5 títols de lliga.
El segon Cork United aparegué el 1979. Nasqué uns anys abans, el 1976, amb el nom d'Albert Rovers F.C., que canvià per Cork Albert F.C. el 1977. El United disputà tres temporades a la lliga irlandesa, abans de ser expulsat per problemes econòmics el 1982.

## Palmarès

Cork City
* Munster Senior Cup: 1
** 1939
Cork United I
* Lliga irlandesa de futbol: 5
** 1941, 1942, 1943, 1945, 1946
* Copa irlandesa de futbol: 2
** 1941, 1947
* League of Ireland Shield: 2
** 1943, 1948
* Munster Senior Cup: 4
** 1941, 1945, 1946, 1947
Cork United II
* Munster Senior Cup: 2
** 1980, 1982

## Posicions finals a la lliga

| Temporada | Posició |
| 1981/82 | 10è |
| 1980/81 | 9è |
| 1979/80 | 14è |
| 1946/47 | 4t |
| 1945/46 | 1r |
| 1944/45 | 1r |
| 1943/44 | 5è |
| 1942/43 | 1r |
| 1941/42 | 1r |
| 1940/41 | 1r |
| 1939/40 | 5è |
| 1938/39 | 11è |

## Jugadors destacats

Cork United I
* Frank O'Farrell
* Tommy Moroney
# Coryphaenoides altipinnis

Coryphaenoides altipinnis és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 47 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic i marí d'aigües temperades.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de la badia de Tòquio (Japó).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gunnerus J. E. 1765. Efterretning om Berglaxen, en rar Norsk fisk, som kunde kaldes: Coryphaenoides rupestris. Det Trondhiemske Selskabs Skrifter v. 3. 50-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coryphaenoides altipinnis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Günther, A., 1877. Preliminary notices of deep-sea fishes collected during the voyage of H.M.S. 'Challenger'. Ann. Mag. Nat. Hist. (4)20:433-446.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Puig Girau

El Puig Girau és una muntanya de 282,1 metres que es troba entre les comunes de Banyuls de la Marenda i de Portvendres, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord. Està situat a la zona nord-oest del terme de Banyuls de la Marenda, i a la sud-oest del de Portvendres.

## Referències

* ↑ El Puig Girau en els ortofotomapes de l'IGN
# Protoiereu

Protoiereu (del grec πρωτοιερεύς — summe sacerdot; de πρώτος — primer ἱερεύς — sacerdot) és un títol, que es dona a un clergat com a recompensa en l'Església Ortodoxa.
Protoiereu és l'iereu major (nom oficial del sacerdot ortodox). Abans del terme protoiereu el terme que es feia servir a Rússia per dir el sacerdot ortodox major era protopop.
Normalment un protoiereu és el deàn de l'església.

## Bibliografia

* Даль В. И. Толковый словарь живого великорусского языка. — М.: Рус. яз., 2000. — Т. 3. — С. 394. — ISBN 5-200-02794-2

## Enllaços externs

* Протоиерей // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
# Publici

Publici és el nom dels següents personatges:
* Marc Publici Mal·leol, cònsol el 232 aC.
* Luci Publici Mal·leol, edil plebeu o curul vers el 240 aC.
* Publici Mal·leol, primer parricida roma (executat el 101 aC).
* Gai Publici Mal·leol, qüestor el 80 aC.
* Gai Publici Bíbul, tribú de la plebs el 209 aC.
* Publici (tribú), tribú de la plebs.
* Publici Cert, advocat romà
# Creu de terme de la Gleva

La Creu de terme de la Gleva és una obra de les Masies de Voltregà (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta creu de terme mesura aproximadament 3.20 metres d'alçada. Està formada per una base, amb diferents motllures, un fust cilíndric llis que acaba amb una motllura de bosell, sense capitell, sobre la qual s'hi recolza la creu. A l'anvers de la creu -mirant el camí- hi ha un alt relleu de la verge amb el nen, al centre, i unes sanefes de motius florals, als braços. Al revers -de cara al santuari- hi ha un alt relleu de Crist clavat a la creu, al centre, i uns medallons decorats amb motius vegetals als braços. En una de les motllures de la base hi ha gravada una inscripció: "Família Casacuberta MCMXLV - Christus vincit".

## Història

Aquesta creu de terme està situada al peu del santuari de la Gleva, molt a prop de la Plaça Nova, per on passava el camí ral que anava de Barcelona a Puigcerdà. La data de construcció és incerta, però estaria relacionada amb la troballa de la verge a l'època medieval, segurament malmesa durant la Guerra Civil i refeta al 1945 per Mn. Joan Colom.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de la Gleva». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 agost 2017].
# Creu de terme de la Galera

La Creu de terme de la Galera és una obra de la Galera (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Al final del carrer de la Creu i ja fora de la població trobem una creu de terme allà on el camí es divideix en tres branques: una cap a la Sénia, la segona en direcció a la Miliana (aquest camí arriba fins a Godall i Ulldecona) i la tercera és l'antiga carretera de Godall a Ulldecona.
La base i el fust són de secció octogonal i semblen elements de construcció recent, mentre que el capitell sembla més antic, tal vegada romànic. Presenta figures humanes sostenint quatre escuts. De fet, però, només es distingeix amb claredat la imatge d'un home amb una llança i una sèrie de figures de dones. Les altres s'han deteriorat. La creu pròpiament dita és de ferro, abans era de pedra però durant la guerra es va malmetre. Sembla que aquesta creu abans es trobava molt pròxima del pont que creua el barranc de la Galera. A causa del creixement de la població va ser traslladada.

## Referències

* 1 2 «Creu de terme de la Galera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].

## Enllaços externs

* «Creu de terme de la Galera». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Creu de terme de la Llordella

La Creu de terme de la Llordella és un monument que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de la vila de Cardona (Bages).
La podem trobar al barri de Bergús, deixant la Carretera de Cardona al Miracle, a la cruïlla de camins de Llordella i Vilonès.

## Descripció

És una creu de terme en forma de creu llatina de pedra recolzada damunt una base de blocs de pedra sense treballar estructurada en dos graons.

## Referències

* «Creu de terme de la Llordella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2012].
# Platja de Cala Prona

La platja de Cala Prona és una platja natural del municipi d'El Port de la Selva (Alt Empordà), situada a la Cala Prona, dins del Parc Natural del Cap de Creus, a uns vuit quilòmetres de la població. Té una longitud de 28 m i una amplada mitjana de 7 m, formada per sorres, graves i còdols. Al costat de la platja hi ha un embarcador i la barraca de Cala Prona, antic refugi de pescadors, gestionada per la Confraria de Pescadors d'El Port de la Selva.
S'hi accedeix a peu pel sender de gran recorregut GR-11 des del Port de la Selva.
El topònim Prona és una deformació de Pregona, que significa profunda, una característica de les aigües de la cala, que en un document de l'any 1663 se l'anomena Cala Fonda.

## Referències

* 1 2 «Cala Prona». Visita Costa Brava.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge.
* 1 2 «Barraca de Cala Prona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Proasellus remyi

Proasellus remyi és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Subespècies

* Proasellus remyi acutangulatus (Karaman, 1953)
* Proasellus remyi nudus (Karaman, 1953)

## Hàbitat

Viu a l'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: el llac d'Okhrida (Albània i Macedònia del Nord).

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Monod, T., 1932. Sur un Asellus aberrant (A. remyi n. sp.) du Lac d'Ohrid (Albanie). Bulletin de la Societe Zoologique de France 57: 206-217.
* 1 2 3 4 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ Kilikowska, A., Wysocka, A., Sell, J., Ziętara, M., Sywula, T., 2006. Notes on genetic differentiation within the endemic Proasellus species group from Lake Ohrid (Balkan Peninsula). Biological Lett. 43(1): 21-32. Arxivat 2010-06-01 a Wayback Machine.
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* ↑ Regjistër i specieve të faunës së shqipërisë, 2009 (Registre d'espècies de la fauna d'Albània) (albanès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Pàixkovski

Pàixkovski - Пашковский (rus) és un microdistricte del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba al sud-est de la ciutat de Krasnodar, la capital del territori.
Pertanyen a aquest municipi els possiolki de Zelenopolski, Znàmenski, Loris, Otdelénia N 4 sovkhoza Pàixkovski i Prígorodni i el khútor de Lénina.

## Història

L'assentament cosac de Pàixkovskoie fou fundat pels cosacs de la Mar Negra el 1794 com un dels 40 inicials atorgats per Caterina II de Rússia i el 1821 tenia ja 165 cases. El 1842 rebé l'estatus de stanitsa amb el nom de Pàixkovskaia.
El 1908 s'hi inicià la construcció de la línia de tramvia des de Iekaterinodar.
Entre el 1936 i el 1940 passà a formar part de la ciutat de Krasnodar i entre el 1940 i el 1953 fou centre del raion de Pàixkovskaia. Des del 1954 passà a formar part dels districtes de Stàlinski (des del 1961 Oktiabrski) de la ciutat de Krasnodar i el 1973 passà al districte de Sovetski. El 1958 l'estatus d'stanitsa s'havia modificat pel d'assentament de tipus urbà, i rebé el nom de Pàixkovski.
Des del 2003 és centre d'un microdistricte, adscrit al districte de Karassun.

## Referències

* ↑ Osnoviye administrativno-territorialnye preobrazovaniya na Kuban (1793—1985 gg.) / Autores: A. S. Azarenkova, I. Y. Bondar, N. S. Vertyshova. Krasnodar: Краснодарское кн. изд-во, 1986. — 394 p.
* ↑ Sobre la composició de la ciutat de Krasnodar Arxivat 2016-08-16 a Wayback Machine., Ministeri de Justícia de la Federació Russa, 24/04/2003. (rus)
* ↑ http://krd.ru/podrazdeleniya/administratsii-vnutrigorodskikh-okrugov/ Arxivat 2018-07-01 a Wayback Machine. Administración de la Ciudad de Krasnodar] (rus)
# Pàlnik

Pàlnik (rus: Пальник) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que el 2016 tenia 6 habitants.

## Referències

* ↑ Сведения о численности населения на 1 января 2016 года по Переборскому сельскому поселению (en rus).