OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Euzkadi (diari)

Euzkadi va ser un diari nacionalista basc, òrgan d'expressió oficial del Partit Nacionalista Basc durant la Segona República Espanyola, que es va publicar a Bilbao (Biscaia), des de l'1 de febrer de 1913 fins a 1937, en les pàgines de la qual van escriure Lauaxeta, Nicolás Ormaetxea i altres personatges importants dintre de la societat basca i navarresa.
Escrivia articles tant en basc com en castellà. El seu primer redactor en cap fou Ebaristo Bustintza Kirikiño, i un dels primers redactors fou Manuel Aznar Zubigaray (avi de José María Aznar) qui en el seu començament simpatitzava amb el PNB però finalment milità a Falange Española. Quan el 1921 es va produir l'escissió del PNB, ells donaren suport a la fracció Comunión Nacionalista Vasca, i es tornaren a unir el 1931. Quan les tropes franquistes entraren a Bilbao el 1937 el diari deixà de publicar-se i la seva rotativa fou entregada a El Correo Español, fidel al nou règim. Nogensmenys, exiliats nacionalistes continuaren publicant el diari a Barcelona fins a començament de 1939.

## Referències

* ↑ «EL DIARIO EUZKADI». [Consulta: 3 març 2019].
* ↑ «Encuentran un ejemplar del diario Euzkadi - Info» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 març 2019].
* ↑ «Euzkadi». , 19-02-2013.
# Allonautilus perforatus

Allonautilus perforatus és una espècie mol·lusc cefalòpode de la família Nautilidae, nativa de les aigües del voltant de Bali, Indonèsia. Donat que només és coneguda per les conquilles que ha arrossegat el corrent es tracta d'una espècie dubtosa (nomen dubium), essent la menys estudiada de les sis espècies de nàutils reconegudes.
A. perforatus presenta una forma i coloració de conquilla molt similar a la de A. scorbiculatus i comparteix amb aquestes espècies el llombrígol obert característic.

## Referències

* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Allonautilus perforatus (Conrad, 1847)». [Consulta: 24 març 2021].
# Museu de la sal de Leintz Gatzaga

El Museu de la Sal de Leintz Gatzaga es troba a Leintz Gatzaga (Guipúscoa). S'emplaça 250 metres del nucli del poble, a la Salina de Dorleta, al costat de l'antic Castell de Dorleta .
La raó de ser del museu rau en la producció de la sal, que ha marcat el nom i la història del poble. Al museu recreen els antics processos de la producció de la sal mitjançant unes paelles conegudes com dorla.
El museu va ser inaugurat l'any 2000, sota el nom de "Eugenio Otxoa Museoa" i la direcció de Nerea Zubiete. Des del 2016 celebren la Diada de la Sal a l'octubre.
El contingut de sal de la font d'aigua salada és 7 vegades més gran que el del mar.

## Referències

* ↑ «Leniz Gatzagako Ekomuseoa». [Consulta: 6 juliol 2022].
# Mosquer verdós

El mosquer verdós o papamosques acadià (Empidonax virescens) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que cria als boscos de la meitat oriental dels Estats Units i passa l'hivern al nord d'Amèrica del Sud.

## Referències

* ↑ «Mosquer verdós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
* ↑ Papamosques acadià«Mosquer verdós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15-1-2021 (català)
# Fall Creek

Fall Creek és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2010 tenia 1.315 habitants i una densitat poblacional de 242,93 persones per km².

## Història

Fall Creek va ser fundada l'any 1870. El poble va ser nomenat després dels ràpids en un rierol proper.
L'oficina de correus es va establir el 1870 com Cousins, en honor del empresari d'Eau Claire, Henry Cousins. El nom es va canviar a Fall Creek quatre anys més tard al juliol de 1874.

## Geografia

Fall Creek està situada en les coordenades 44 ° 45'55 "N 91 ° 16'49" O.
Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, Fall Creek té una superfície total de 5.41 km², de la qual 5.35 km² corresponen a terra ferma i (1.1%) 0.06 km² és aigua.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fall Creek tenia 1.236 habitants, 476 habitatges, i 337 famílies. La densitat de població era de 304 habitants per km².
Dels 476 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 21,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.284 $ i la renda mediana per família de 47.986 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.444 $ mentre que les dones 20.313 $. La renda per capita de la població era de 17.566 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Educació

La Fall Creek High School és l'escola secundària pública local.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Persones importants

El poeta Todd Boss.

## Referències

* ↑ Dumitrescu, Domnita «El español en Estados Unidos a la luz del censo de 2010: Los retos de las próximas décadas». Hispania, 96, 3, 2013, pàg. 525–541. DOI: 10.1353/hpn.2013.0096. ISSN: 2153-6414.
* ↑ Villar-Manosalva, Zoila Alejandra; Gonzales- Menéndez, Magdiel José Manuel; Salinas-Salas, Cecilia Roxana «Evaluación de la estancia hospitalaria en pacientes colecistectomizados en el Hospital Nacional Dos de Mayo, Lima-Perú». Revista de la Facultad de Medicina Humana, 17, 1, 14-03-2017. DOI: 10.25176/rfmh.v17.n1.749. ISSN: 1814-5469.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fall Creek» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fall Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Murraysville

Murraysville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 7.279 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Murraysville tenia 7.279 habitants, 2.896 habitatges i 2.079 famílies. La densitat de població era de 244,4 habitants per km².
Dels 2.896 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 41,6% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.815 $ i la renda mediana per família de 50.120 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.928 $ mentre que les dones 25.092 $. La renda per capita de la població era de 19.477 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 9,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Murraysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Murraysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Mègacles

Mègacles (Μεγακλῆς) és el nom dels següents personatges:
* Mègacles de Siracusa, fill de Dió de Siracusa, i gendre de Dionís I el Vell.
* Mègacles (oficial de Pirros), oficial de Pirros de l'Epir.
* Alcmeònides:
** Mègacles de Mitilene, líder polític de Mitilene.
** Mègacles I, pare d'Alcmeó i avi de Mègacles II.
** Mègacles II, oponent de Pisístrat, casat amb Agarista, filla de Clístenes, tirà de Sició.
** Mègacles, sisè arcont perpetu.
** Mègacles, arcont el 612 aC.
** Mègacles (fill d'Hipòcrates), vencedor als jocs pitis.
# Alofi (Niue)

Alofi és la capital de l'estat de Niue que està situat a l'oceà Pacífic. Té una població de 581 habitants (2006) entre les dues poblacions, Alofi Nord (147 hab.) i Alofi Sud (434 hab.), on es troba la seu del govern.
Alofi està localitzada al centre de la Badia d'Alofi, a la costa oest de l'illa, propera a l'únic pas en l'escull de corall que encercla Niue. Aquesta badia és el 30% de la costa de l'illa (uns 7 km), des de Halagigie Point, al sud, fins a Makapu Point, al nord.
El gener del 2004, Niue va patir el cicló Heta, un cicló de cinquena categoria, que va matar dues persones i va fer molt de mal a tota l'illa. Es van destruir molts edificis d'Alofi, incloent l'hospital. Llavors es van construir els edificis del govern en un lloc a l'interior menys exposat, a Fonuakula. Aquest lloc encara està dins els límits d'Alofi South.

## Clima

Alofi té un clima equatorial segons la classificació climàtica de Köppen i no té una estació seca pròpiament dita. La ciutat té un període menys plujós entre juny i setembre. De totes maneres, cada mes plou més de 60 mm, que és el límit perquè es consideri un mes sec. Com altres ciutats amb aquest clima, normalment la temperatura roman relativament constant al llarg de l'any, amb temperatures al voltant dels 25 °C.

## Transport

El poble està connectat amb el món per l'Aeroport Internacional de Niue, i hi ha diverses carreteres, tant pavimentades com de terra, que entrecreuen el poble.
El principal port marí de l'illa és el Sir Roberts Wharf. Es troba a les coordenades 19° 03′ 10″ S, 169° 55′ 15″ O﻿ / ﻿19.05278°S,169.92083°O﻿ / -19.05278; -169.92083, a prop del centre d'Alofi, a 200 metres de l'oficina de correus de la capital, al nord de l'edifici de la Cambra de Comerç. Es tracta d'un port petit, capaç – a causa de la topografia de l'illa — únicament d'allotjar vaixells petits de fons pla. Els vaixells de càrrega més grans i les barques de pesca amarren a prop de l'escull, i s'utilitzen unes barcasses per descarregar-los. El 2020 es van encarregar importants treballs de reforç, ampliació i renovació del moll, després dels danys causats per un cicló a principis d'any.

## Enllaços externs

* (anglès)Història de Niue
* (anglès)fotos després del Cyclone

## Referències

* ↑ «Niue recovery at $23 million, Alofi to be relocated | ReliefWeb». [Consulta: 24 juliol 2012].
* ↑ «Weatherbase: Historical Weather for Alofi, Niue». Weatherbase, 2009. [Consulta: 3 agost 2009].
* ↑ «Niue International Airport». Arxivat de l'original el 3 March 2016. [Consulta: 26 octubre 2012].
* ↑ «A much stronger and bigger Sir Robert’s Wharf officially commissioned». Television Niue. [Consulta: 20 abril 2022].
# Muralles de Rupià

Les Muralles de Rupià són un monument declarat bé cultural d'interès nacional al municipi de Rupià (Baix Empordà). Les muralles de Rupià conserven encara elements que permeten seguir el traçat medieval del nucli. La planta del recinte era rectangular. Hi ha restes de dos portals: el d'Avall, situat al SE de la població, molt modificat, amb volta de maó de pla, i el d'Amunt, a l'oest, prop de l'església, que conserva l'arrencada de la volta al passadís. Altres restes són la base d'una torre de planta quadrada, situada a l'angle NE del recinte i que està adossada a la façana posterior de Can Nató, i alguns fragments de murs dels trams, N, NO i S, amb espitlleres. En conjunt, l'aparell emprat és de pedres bastant regulars i disposades en filades. Als angles hi ha carreus ben escairats.
La muralla envoltava la vila del segle xv. Les notícies sobre l'origen de les muralles de Rupià són poc definides. La bibliografia consultada dona el segle xv com a data més probable de fortificació, tot i assenyalar que hi ha alguns elements que podrien ser de construcció anterior. Malgrat la utilització de les muralles com a part de les noves construccions, el desenvolupament urbanístic de Rupià ha conservat com a únics punts d'accés a l'interior del nucli antic els corresponents als portals del recinte medieval. Les restes de fortificació han estat declarades conjunt historicoartístic.

## Referències

* «Muralles de Rupià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 maig 2012].
# Muralles de Tremp

Les muralles de Tremp són un monument del municipi de Tremp (Pallars Jussà) declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

El recinte que envoltava l'actual ciutat vella, constava de muralles, torres de defensa i portals, a més d'altres construccions fora muralla. Els successius enderrocs han reduït els vestigis a tres torres de defensa, de les sis que hi hagué. Són les anomenades dels "Padres", de la Sagristia i de Mingo. Totes són construccions de planta circular i estructura cilíndrica, edificades amb petits carreus irregulars. El seu estat de conservació és, però, ben diferent: la dels "Padres" (dita així perquè té annex el col·legi-convent dels Pares de la Sagrada Família) ha estat molt restaurada amb l'obertura de finestrals d'un revivalisme poc afortunat i l'afegit d'uns merlets esglaonats amb espitlleres. La de la Sagristia, que es troba rere l'absis de l'església, conserva millor la seva sòlida aparença i manté les mènsules que sostenien les corseres, mentre que, la torre de Mingo, la més mal conservada, és utilitzada com a habitatge entre mitgeres i té coberta de teules.
L'antic perímetre de la muralla i el fossat és avui resseguit per un passeig de ronda que significativament hom anomena del Vall.

## Història

Tot i que el primer esment documental que fa referència a les muralles de Tremp és del 1381, Mir i Amat dedueix la seva existència almenys des del 1109, tancant el nucli de població format a l'entorn de la col·legiata de Santa Maria, i no fóra estrany que tampoc aquestes no fossin les primeres.
Després d'incorporada la vila a la Corona el 1370, Pere III concedí, l'any 1381, a la municipalitat la potestat d'imposar tributs a fi de reparar les muralles i obrir-hi valls, és a dir el fossat. Reforçades durant la guerra dels Segadors, aquestes fortificacions foren alterades en temps de les guerres carlines fins que, a finals del segle xix, per un acord municipal del 1876, foren tapats els valls i anaren desapareixent progressivament els panys de mur.

## Referències

* 1 2 3 4 «Muralles de Tremp». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 desembre 2012].

## Enllaços externs

* «Muralles de Tremp». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
* Tremp a Castells Catalans
# Musaranya de bosc africana

La musaranya de bosc africana (Crocidura goliath) és una espècie de la família de les musaranyes (Soricidae) que habita al Camerun, la República Centreafricana, la República del Congo, la República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, el Gabon i, possiblement també, la Costa d'Ivori, Guinea i Libèria. Habita els boscos humits de plana subtropicals o tropicals.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Decher, J; Dando, T; Kennerley, R.; Hutterer, R. (2019). "Crocidura goliath." 2019 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2019. [Consulta: 5 abril 2023]

## Bibliografia

* Brosset, A., 1988. Le peuplement de mammifères insectivores des forêts du nord-est du Gabon. Revue d'Ecologie (La Terre et La Vie) 43: 23–46
* Corbet, G.B. & Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1-243.
* Goodman, S. M., Hutterer, R. i Ngnegueu, P. R., 2001. A report on the community of shrews (Mammalia: Soricidae) occurring in the Minkébé Forest, northeastern Gabon. Mammalian Biology 66(1): 22–34.
* Heim de Balsac, H., 1959. Nouvelle Contribution a l'Etude des Insectivores Soricidae du Mont Cameroun. Bonner Zoologische Beitrage 382: 198–217.
* Heim de Balsac, H. i Meester, J., 1977. Order Insectivora. A: J. Meester i H. W. Setzer (editors), The Mammals of Africa: An Identification Manual, pàg. 1–29. Smithsonian Institution Press, Washington DC.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.
* Hutterer, R., 2005. Order Soricomorpha. A: D. E. Wilson i D. M. Reeder (editors), Mammal Species of the World, p. 220-311. Johns Hopkins University Press, Baltimore, Maryland (Estats Units).
* Lasso, C., Hutterer, R. i Rial, A., 1996. Records of shrews (Soricidae) from Equatorial Guinea, especially from Monte Alen National Park. Mammalia 60(1): 69–76.
* Ray, J. C. i Hutterer, R., 1995. Structure of a shrew community in the Central African Republic based on the analysis of carnivore scats, with the description of a new Sylvisorex (Mammalia: Soricidae). Ecotropica 1: 85–97.
* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Exposició Universal de Milà (2015)

* Per a altres significats, vegeu «Exposició Universal de Milà (1906)».
L'Exposició Universal del 2015, també coneguda com a Expo 2015 (oficialment Expo Milano 2015), es va fer a la ciutat italiana de Milà (capital de la regió Llombardia). Administrada per l'empresa Expo 2015 SpA, que està supervisada pel Bureau International des Expositions. És la segona vegada que Milà acull una exposició internacional: l'anterior cop fou el 1906.
El tema triat el 2015 ha estat "Feeding the planet, engergy for life" (literalment en català "alimentant el planeta, energia per a la vida"). Es va inaugurar el dia 1 de maig del 2015 amb més de 250 països representats. El cost final de la implantació del projecte ha estat de l'ordre de 15.000 milions de dòlars.
Esmirna (Turquia) fou la ciutat candidata a acollir l'exposició, però finalment Itàlia es va emportar el vistiplau.
Atlanta, Las Vegas, Nova York i Moscou també volien participar-hi però finalment no van presentar projecte. Esmirna es presentava amb el tema "New Routes to a Better World", però finalment només va aconseguir 65 vots dels 86 que va obtenir Milà.

## Referències

* 1 2 http://www.designrevolution.org/milan-world-expo-2015-feeding-planet-energy-life Arxivat 2019-05-02 a Wayback Machine.
* 1 2 http://ec.europa.eu/agriculture/expo-milano-2015/index_en.htm
* 1 2 http://g1.globo.com/jornal-nacional/noticia/2015/05/protestos-conta-os-gastos-da-expo-2015-terminam-em-violencia-na-italia.html

## Enllaços externs

* Exposició Universal de Milà - Lloc web oficial
# Municipi de Falkenberg

El Municipi de Falkenberg (Falkenbergs kommun) és un municipi de Suècia del Comtat de Halland. La població de Falkenberg és la seu municipal. El 2013 tenia 41.000 habitants.
Aquest municipi va ser creat l'any 1971 quan la Ciutat de Falkenberg es va amalgamar amb sis municipalitats rurals.
Actualment, Falkenberg manté una forta posició en el mercat de la indústria de les begudes i dels aliments amb companyies com Arla Foods, Carlsberg i SIA Glass que tenen plantes de producció a aquesta ciutat. Falkenberg també és una ciutat turística, principalment per les seves platges.

## Vegeu també

* Falkenberg (pàgina de desambiguació)

## Referències

* Statistics Sweden

## Enllaços externs

* Falkenberg Municipality - Official site
* Falkenberg racetrack
# Fallahiyya

Fallahiya fou un estat virtualment independent format per la tribu Banu Kab, sota la direcció de la dinastia Al Bu Nasir.
Els Banu Kab formaven una confederació tribal de 72 tribus que va anar adquirint poder al Khuzistan sud-occidental i la zona del Shatt al-Arab, obtenient l'adhesió d'altres tribus. A la segona meitat del segle xviii estaven governats pel xeic Salman Al Bu Nasir, que va desafiar a perses, turcs i britànics sense sotmetre's a cap d'aquestos i des de Fallahiyya al sud d'Ahwaz i prop del Shatt al-Arab (on s'havia traslladat des de la petita vila de Kubban) va exercir l'hegemonia regional al sud-oest del Khuzistan per sobre els Mohaysin de Muhammara i els Banu Torof de Kharkeh/Hoveizah. La tribu va adoptar la fe xiïta. El 1765 Karim Khan Zand va fer una campanya contra els Banu Kab i després Salman va combatre dos anys a turcs i britànics (1766-1768); va reconèixer la nominal sobirania persa però fou virtualment independent i va portar hereditàriament el títol de Shaykh al-Mashayikh.
Un altre gran xeic de la tribu fou Thamir, net de Salman, que va governar del 1837 al 1840; fou el darrer gran xeic; a la seva mort l'hegemonia va passar als Moihaysin de Muhammara dels que van acabar esdevenint vassalls.

## Referències

Shahbaz Shahnavaz, Britain and the opening up of South-West Persia 1880-1914 «Enllaç».
# Mètode del conjunt actiu

En optimització matemàtica, es defineix un problema mitjançant una funció objectiu que s'ha de minimitzar o maximitzar, i un conjunt de restriccions escrites com a inequacions
    $g_{1}(x)\geq 0,\dots ,g_{k}(x)\geq 0$
que defineixen la regió factible, és a dir, el conjunt de totes les x que compleixen les restriccions i de què es trobarà la solució òptima. Donat un punt $x$ en la regió factible, una restricció
    $g_{i}(x)\geq 0$
és anomenada activa en $x$ si $g_{i}(x)=0$, i inactiva en $x$ si $g_{i}(x)>0.$ Les restriccions d'igualtat són sempre actives. El conjunt actiu en $x$ està compost per aquelles restriccions $g_{i}(x)$ que són actives en el punt actual (Nocedal & Wright 2006, p. 308).
El conjunt actiu és particularment important en teoria de l'optimització, ja que determina quines restriccions influenciaran el resultat final de l'optimització. Per exemple, quan es resol un problema de programació lineal, el conjunt actiu dona els hiperplans que intersecten en la solució. En programació quadràtica, com que la solució no és necessàriament en un dels eixos del polígon frontera, una estimació del conjunt actiu dona un subconjunt d'inequacions a tenir en compte mentre es busca la solució, que redueix la complexitat de la cerca.

## Mètodes del conjunt actiu

En general un algorisme del conjunt actiu té la següent estructura:
    Trobar un punt d'inici factible (és a dir, que compleixi les restriccions)
    repetir fins a obtenir "prou optimalitat"
       resoldre el problema d'equacions definit pel conjunt actiu (aproximadament)
       calcular els multiplicadors de Lagrange del conjunt actiu
       relaxar algunes aquelles restriccions que tinguin multiplicadors de Lagrange negatius
       trobar les restriccions que no són factibles
    sortir del bucle
Entre els mètodes del conjunt actiu, hi ha:
* Programació lineal successiva (SLP, de l'anglès Successive Linear Programming)
* Programació quadràtica successiva (SQP, de l'anglès Sequential Quadratic Programming)
* Programació lineal-quadràtica seqüencial (SLQP, de l'anglès Sequential Linear-Quadratic Programming)
* Mètode del gradient reduït (RG, de l'anglès Reduced Gradient)
* Mètode generalitzat del gradient reduït (GRG, de l'anglès Generalized Reduced Gradient)

## Referències

* ↑ Nocedal & Wright 2006, pàg. 467–480

## Bibliografia

* Murty, K. G.. Linear complementarity, linear and nonlinear programming. 3. Berlin: Heldermann Verlag, 1988, p. xlviii+629 pp (Sigma Series in Applied Mathematics). ISBN 3-88538-403-5. Arxivat 2010-04-01 a Wayback Machine.
* Nocedal, Jorge; Wright, Stephen J. Numerical Optimization. 2nd. Berlin, New York: Springer-Verlag, 2006. ISBN 978-0-387-30303-1.