OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antoni Ripoll Salvà

Fra Antoni Ripoll Salvà, nascut a Llucmajor, Mallorca, el 1844 i traspassat a Artà, Mallorca, el 1916. Fou fundador el 1893 del Tercer Orde Regular de Sant Francesc a Espanya.
El 1877 fundà una comunitat laical en el convent franciscà de Sant Bonaventura de Llucmajor. Estudià (1822-85) teologia al Seminari Conciliar de Sant Pere de Mallorca, i el 1885 s'ordenà prevere. El 1893 la comunitat que havia fundat a Llucmajor es constituí en Congregació del Tercer Orde Regular de Sant Francesc (TOR) i professà (1894) després d'un any de noviciat. Residí al convent de Sant Bonaventura de Llucmajor (1877-97, 1906-11) i a Sant Antoni de Pàdua, d'Artà (1897-1906, 1911-16).

## Referències

* ↑ Calviño, C; Clar, J.; Grimalt, M. Llucmajor. Palma: Hora Nova, 2000 (Guia dels pobles de Mallorca).
* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca. Palma: Promomallorca, 1988-2004. ISBN 84-86.617.17-2.
# Santiago Riera i Olivé

Santiago Riera i Olivé (Sentmenat, 1 de juny de 1947) és un advocat, sindicalista i polític català.
Es llicencià en dret per la Universitat de Barcelona. El 1961 començà a treballar com a aprenent en una tintoreria tèxtil, el 1962 en un taller mecànic, el 1963 com a administratiu del tèxtil i el 1969 com a administratiu d'una Caixa d'estalvis. Va ser membre de l'escoltisme a la seva joventut.
De 1978 a 1982 ha estat conseller de la Comissió de l'Obra Social de la Caixa d'Estalvis de Sabadell en representació dels treballadors i el 1979-1982, president de la junta administrativa del Centre de Medicina Preventiva i Escolar de Sabadell. És membre del Col·legi d'Advocats de Sabadell i a les eleccions municipals de 1987 i 1991 fou escollit regidor de l'ajuntament de Sabadell.
De 1977 a 1979 fou secretari de formació sindical de la Unió local de Sabadell de la UGT de Catalunya. De 1979 a 1982 fou secretari general del Sindicat Nacional d'Estalvi de la UGT de Catalunya i el 1982-1983 Secretari nacional del secretariat nacional de la UGT.
És membre del Partit dels Socialistes de Catalunya, del qua n'ha estat secretari de política sindical (1980-1983) i secretari coordinador de l'àrea econòmica-social (1983-1984). Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984, 1988 i 1992. El 1992 fou portaveu segon del Parlament de Catalunya. El 2006 va rebre el Premi del Consell de Treball, Econòmic i Social de Catalunya per la seva tesi doctoral per a la Universitat Autònoma de Barcelona Les Caixes d'Estalvis i la Protecció Social a Catalunya.

## Referències

* ↑ Diputats de la III Legislatura

## Enllaços externs

* Candidats socialistes al Parlament a La Vanguardia, 2 de maig de 1984
* Informació sobre la tesi doctoral
# Anne Lukin

Anne Lukin (Pamplona, 24 de juliol de 2001) és una cantant navarresa. És coneguda per la seva participació en l'edició de 2020 d'Operación Triunfo.
Des de petita va aprendre a tocar l'ukelele, el violí i el violoncel. Amb 16 anys va aparèixer al programa Convénzeme, presentat per la periodista catalana Mercedes Milà, on parlava de llibres. Fou la concursant més jove de l'edició d'Operación Triunfo de 2020, amb només 18 anys. Juntament amb Maialen Gurbindo van cantar la primera cançó en euskera de la història del programa: Ilargia (La lluna) de Ken Zazpi.

## Discografia

* «Salté» (senzill, 2020)
* «Volver a mí» (senzill, 2020)

## Referències

* ↑ «Todo sobre Anne, concursante de 'Operación Triunfo 2020'» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-07-07. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «El pasado televisivo de Anne ('OT 2020') valorando libros con Mercedes Milá en 'Convénzeme'» (en castellà). [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «'Ilargia': el euskera triunfa en OT con Anne y Maialen» (en castellà). Deia.
* ↑ «Salté - Anne Lukin». [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «Volver a mí - Anne Lukin». [Consulta: 7 juliol 2020].
# Hiroyuki Shirai

Hiroyuki Shirai (Prefectura de Shizuoka, 17 de juny de 1974) és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Va formar part de l'equip olímpic japonès als Jocs Olímpics d'estiu de 1996.

## Referències

* ↑ «FIFA». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 16 novembre 2017].
# Stephanostema

Stephanostema és un gènere monotípic de fanerògames de la família de les Apocynaceae. Conté una única espècie Stephanostema stenocarpum, és originària d'Àfrica on es troba a Tanzània.

## Descripció

És un arbust erecte que assoleix una mida de 0,25-2 m d'alçada, amb làtex blanc; escorça rugosa, i lenticel·les de color marró pàl·lid, glabra, les branques de color castany a vermell, terete. Fulles peciolades; ovades, obovades o el·líptiques, de 4,8-9,5 cm de longitud i 1,7-3,7 cm d'ample, àpex acuminat, la base reodendeada o cuneada; pecíol de 2-3 mm long. Inflorescència laxa, d'1,5-2 cm longitud, bràctees de 2 mm longitud, peduncle 2,5-3 mm longitud; pedicels 5-9 mm longitud. Flors amb els sèpals ovats; corol·la amb tub groc de 3-4 mm longitud. Fruit de color verd pàl·lid de 10-15 cm longitud, 3-5 mm ample; llavors de 9-10 mm longitud.

## Taxonomia

Stephanostema stenocarpum va ser descrit per Karl Moritz Schumann i publicat a Botanische Jahrbücher für Systematik, Pflanzengeschichte und Pflanzengeographie 34: 325. 1904.

## Vegeu també

* Història de la botànica
* Característiques de les apocinàcies

## Referències

* ↑ «Stephanostema». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 14 octubre 2013].
* ↑ Stephanostema a PlantList
* ↑ Stephanostema en Jstor
* ↑ «Stephanostema». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 14 octubre 2013].

## Bibliografia

* AFPD. 2008. African Flowering Plants Database - Base de Donnees des Plantes a Fleurs d'Afrique.
# Vicente Castell Ibáñez

Vicente Castell Ibáñez (Torrevella, Baix Segura, 1 de març de 1867 - Torrevella, Baix Segura, 23 d'abril de 1933) va ser comerciant, polític i alcalde de Torrevella.
Vicente Castell Ibáñez va ser un important propietari, polític i comerciant de Torrevella. Era fill de Vicente Castell Satorre, també alcalde de Torrevella en el període d'1 de gener de 1894 a 14 d'agost de 1895, i Luisa Ibáñez Galiana. De tendència liberal, la seva família va estar en primera línia en els successos esdevinguts per la declaració d'independència del Cantó de Torrevella (9 - 15 de juliol de 1873) per part de Concha Boracino.

## Vida política

Va ser seguidor del polític Trinitario Ruiz Capdepón i del seu fill Trinitario Ruiz Valarino, tots dos de tendència liberal i de gran influència a la comarca de la Vega Baixa del Segura des de l'última cambra del segle XIX fins al primer del segle XX.
Va exercir l'alcaldia de Torrevella des del 29 de setembre de 1904 fins al 28 de febrer de 1906. Posteriorment va ser regidor de l'Ajuntament durant la presidència de Pedro Ballester Carcaño (des del 5 d'abril de 1910 a l'1 de gener de 1912). La corporació municipal presidida per ell va nomenar fill predilecte de Torrevella al canonge Joaquín Torres García.
Diputat provincial per Oriola - Dolores en els anys 1919, 1921 i 1923, i Vicepresident de la Diputació d'Alacant en 1922 en substitució del Marqués de Sant Jordi d'Alcoi, va treballar incansablement per a la consecució d'un port per a Torrevella, vell anhel que es va aconseguir per fi en 1960 amb la inauguració del Dic de Ponent i el Moll de la Sal.

## Anècdotes

Vicente Castell Ibáñez es va distingir per la bondat i afecte cap al proïsme. Acudia a tots els enterraments; de vegades, d'únic acompanyant.
A la seua mort, homes, dones i xiquets van acompanyar al fèretre, en una manifestació popular de duel públic. Com les lleis de la República prohibien el toc de campanes, es va obtenir un permís especial que va permetre el toc de difunts en el seu honor. La comunitat gitana va sol·licitar a la família portar a coll el seu taüt. Es van tancar establiments i tallers i fins i tot es va parar el treball de les salines per permetre als seus obrers acudir al sepeli.

## Referències

* ↑ «PAAM – Detalle | Portal de la Excma. Diputación Provincial de Alicante». Arxivat de l'original el 2019-03-20. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «Verdad de Murcia, La - 15/07/1922». www.archivodemurcia.es. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ «Levante - 05/07/1921». www.archivodemurcia.es. [Consulta: 25 octubre 2019].
* ↑ Varios. Ayuntamiento de Torrevieja. Torrevieja, La sal de su gente (en español), 1990, p. 168. ISBN 84-505-9854-0.

## Bibliografia

* Rebollo Ortega, Francisco. Torrevieja a través del tiempo. Cronología 1283-2004. Instituto Municipal de Cultura Joaquín Chapaprieta Torregrosa. Torrevieja, 2007. ISBN 84-89974-58-6.
* Varios. Torrevieja, la sal de su gente. Ayuntamiento de Torrevieja, 1990. ISBN 84-505-9854-0.
* Varios. Un siglo de Torrevieja (1901-2000). Ayuntamiento de Torrevieja. Instituto Municipal de Cultura Joaquín Chapaprieta Torregrosa, 2001. OCLC 758142534.
# Xot oriental

El xot oriental (Otus sunia) és un ocell rapinyaire nocturn de la família dels estrígids (Strigidae). Habita l'Àsia meridional i Oriental, a l'extrem sud-est de Sibèria, est de la Xina, Taiwan, Corea, Japó, Indoxina, l'Índia, Sri Lanka i les illes Andaman i Nicobar. En hivern les poblacions més septentrionals migren cap al sud, arribant fins a la Península Malaia i Sumatra. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ «Xot oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Owls» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2023. [Consulta: 17 gener 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 257. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ BirdLife International. «Oriental Scops-owl. Otus sunia» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 2 febrer 2023].

## Bibliografia

* König, Weick i Becking, "Owls: A Guide to the Owls of the World". 1999. Yale University Press.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Barcodes of Life (anglès)
# Sitamau (ciutat)

Sitamau és una ciutat i nagar panchayat de Madhya Pradesh, districte de Mandsaur. La població el 1901 era de 5.877 habitants i estava rodejada d'una muralla de set portes. Està situada a 24° 01′ N, 75° 21′ E﻿ / ﻿24.02°N,75.35°E﻿ / 24.02; 75.35 i consta al cens del 2001 amb una població de 12.889 habitants.
El seu nom era originalment Satamau (pel seu fundador, el cap mina Sataji; Satamau volia dir = Poble de Sata) des de la fundació el 1465, però es va corrompre a Sitamau; vers el 1500 va passar a mans dels gajmalod bhúmies que eren rajputs songares. Vers 1650 Mahes Das Rathor, pare de Ratan Singh (el fundador de l'estat de Ratlam) estava viatjant de Jhalor a Onkarnath quan es va haver d'aturar a Sitamau per malaltia de la seva dona que va morir en aquest lloc; va demanar als gajmalod bhúmies el permís per erigir una capella en la seva memòria, permís que li fou refusat; llavors els va convidar a una festa i traïdorament els va matar a tots i es va apoderar de Sitamau. La població va quedar vinculada a la seva família i va passar al seu fill Ratan Singh, que fou senyor de Sitamau i després raja de Ratlam. Quan el seu net Keshav Das va perdre Ratlam (confiscat per l'emperador el 1695), va conservar Sitamau i finalment li fou reconeguda per l'emperador junt amb algunes parganes el 1701. La residència del raja fou (1750-8120) Laduna, a uns 4 km de Sitamau, a tocar d'un dipòsit d'aigua, ja que la mateixa Sitamau quedava massa exposada als atacs marathes. Després de 1820 va retornar a ser capital del principat del seu nom.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Identitat de Bézout

La identitat de Bézout, anomenada a partir del matemàtic francès Étienne Bézout, és una equació diofàntica lineal. Afirma que si a i b són enters (com a mínim un diferent de zero) amb màxim comú divisor d, llavors existeixen enters x i y tals que
    ax + by = d.
Els x i y es poden determinar amb l'algorisme d'Euclides ampliat però no estan determinats unívocament. Aquestes parelles de nombres x i y s'anomenen nombres de Bézout.
Per exemple, el màxim comú divisor de 12 i 42 és 6, i podem escriure
    (−3)⋅12 + 1⋅42 = 6
i també
    4⋅12 + (−1)⋅42 = 6.
El màxim comú divisor d de a i b és, de fet, l'enter positiu més petit que es pot escriure de la forma ax + by.
La identitat de Bézout és vàlida no només a l'anell dels nombres enters, sinó també en qualsevol altre anell principal. Si A és principal, a i b són elements de A i d és el màxim comú divisor de a i b, llavors existeixen elements x, y de A tals que xa + yb = d. El motiu és que l'ideal Aa + Ab és principal i igual a Ad.

## Enllaços externs

* Calculador en línia de la identitat de Bézout (en anglès).
* La identitat de Bézout a MathWorld (anglès)
# Himilcó

Himilcó (llatí: Himilco; en grec antic: Ἱμίλκων, Himílkōn) és un nom de fonts d'origen cartaginès. Prové de la llatinització del púnic 𐤇𐤌𐤋𐤊𐤕 (ḥmlkt), que significa 'germà de la reina, de la deessa', segurament en referència a la deïtat feniciopúnica Astarte. Fou un nom comú en la civilització cartaginesa, i en el món grecoromà fou molt conegut gràcies a diversos generals de les Guerres Púniques.
En els manuscrits i en les inscripcions sovint aquest nom es confon amb el d'Hamílcar (ḥmlqrt 'Melcart és graciós', o ḥmlk 'el rei és graciós'), per la semblança de les arrels.

## Personatges

Els següents personatges de la història de Cartago portaren el nom d'Himilcó:
* Himilcó el Navegant (8), navegant que explorà les costes europees de l'Atlàntic cap al 500 aC
* Himilcó (1), general de la família dels magònides mort el 396 aC
* Himilcó (2), general en la guerra contra Agàtocles, entorn del 307 aC
* Himilcó (3), general de la Primera Guerra Púnica
* Himilcó (4), senador de Cartago del partit bàrcida que s'oposà a Hannó quan aquest no volgué enviar reforços a Hanníbal després de la batalla de Cannes (216 aC), i que fou enviat a Hispània per rellevar Hasdrúbal, quan aquest marxà cap a Itàlia
* Himilcó, general a la batalla de Càstulo (206 aC), on fou fet presoner per Escipió, probablement el mateix que l'anterior
* Himilcó (5), general que comandà la flota d'Hasdrúbal Barca i fou derrotat a l'Ebre per Escipió Calvus el 217 aC; segons Polibi, anomenat Hamílcar
* Himilcó (6), general que dirigí les forces a Sicília i posà setge a Siracusa, on morí el 212 aC a causa d'una epidèmia
* Himilcó Fàmees (7), anomenat Hamílcar per Polibi, general de la Tercera Guerra Púnica
* Himilcó, general que dirigí el setge de Petèlia (it) el 216 aC, operació que Apià atribueix a Hannó, el fill de Bomílcar

## Referències

* ↑ Geus, Klaus. Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 157 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13).
* ↑ Benz, Frank L. Personal names in the Phoenician and Punic inscriptions. Roma: Biblical Institute Press, 1972, p. 263, 346 (Studia Pohl 8).
* 1 2 «Himilkon». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (ed.). «Himilco». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 juliol 2022].
* ↑ Els nombres entre parèntesis fan referència a les entrades del Pauly-Wissowa.
* ↑ Smith, William (ed.). «7.Himilco». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 12 abril 2024].
* ↑ Smith, William (ed.). «6.Himilco». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 juliol 2022].
* ↑ Smith, William (ed.). «8.Himilco». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 març 2024].
# Anne Lolk Thomsen

Anne Lolk Thomsen (Svendborg, 15 de maig de 1983) és una esportista danesa que va competir en piragüisme en les modalitats d'aigües tranquil·les i marató, guanyadora de dues medalles en el Campionat Europeu de Piragüisme: plata en 2005 i bronze en 2006, ambdues en la prova de K2 1000 m.
En la modalitat de marató va obtenir set medalles en el Campionat Mundial entre els anys 2003 i 2009, i una medalla en el Campionat Europeu de 2003.

## Palmarès internacional
### Piragüisme en aigües tranquil·les

Campionat Europeu :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2005 | Poznań ( Polònia) | 2 | K2 1000 m |
| 2006 | Račice ( Txèquia) | 3 | K2 1000 m |

### Piragüisme en marató

Campionat Mundial :
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2003 | Valladolid ( Espanya) | 2 | K2 |
| 2004 | Bergen ( Noruega) | 2 | K2 |
| 2005 | Perth ( Austràlia) | 3 | K2 |
| 2006 | Trémolat ( França) | 1 | K2 |
| 2007 | Győr ( Hongria) | 1 | K2 |
| 2008 | Týn nad Vltavou ( Txèquia) | 1 | K2 |
| 2009 | Vila Nova de Gaia ( Perú) | 1 | K2 |
| Campionat Europeu ||||
| Any | Lloc | Medalla | Competició |
| 2003 | Gdansk ( Polònia) | 3 | K2 |

## Referències

* ↑ «Anne Lolk Thomsen» Arxivat 2012-12-12 a Wayback Machine. en Sports-reference.com (SR/Olympic Sports) (en anglès).
* ↑ «Anne Lolk Thomsen» en Canoeresults.eu (en anglès).
* ↑ «Anne Lolk Thomsen» en Canoeresults.eu (en anglès).

## Enllaços externs

* Lista de medallistas olímpicos y mundiales en piragüismo (1936-2007): parte 1, parte 2. Federación Internacional de Piragüismo (en inglés).
# El Maâgoula

El Maâgoula (àrab: المعقولة, al-Maʿgūla) és un poble del Nord-oest de Tunísia, situat uns quilòmetres al sud de Béja, dins de la governació homònima. Constitueix una municipalitat que tenia 7.809 habitants el 2014.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 21 12 (ISO 3166-2:TN-12).
Al mateix temps, constitueix un sector o imada, amb codi geogràfic 21 52 53, dins de la delegació o mutamadiyya de Béja Sud (21 52).

## Referències

* ↑ «Populations, logements et ménages par unités administratives et milieux» (pdf) (en àrab). Arxivat de l'original el 28 de gener 2018. [Consulta: 19 novembre 2017].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 142. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 60-64. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Luperón (República Dominicana)

Luperón és un municipi de la costa nord de República Dominicana pertanyent a la província de Puerto Plata. Es troba a la vora de l'oceà Atlàntic, en una imponent badia la qual en altre temps va albergar l'Almirall Cristòfor Colom dels embats de les tempestes típiques d'aquesta zona, la qual va cridar "Port de Gràcies o Gràcia", per ser el lloc on busco refugi per salvar la seva flota. La badia està envoltada de frondosos i verds manglars.
Està distribuït de la següent manera:
* 3 districtes municipals,
* 7 seccions i
* 55 paratges, que fan una quantitat de 517 km² en total.
Limita al nord amb l'Oceà Atlàntic, en el litoral es troba la Badia de Gràcia i el Cap Isabela, al sud amb les comunitats pertanyents als Municipis Imbert i Guananico, a l'est amb el municipi cap de Puerto Plata i l'Oest amb el municipi de Villa Isabela.
Té un clima Tropical sec amb temperatures elevades a les estacions estiu i tardor. Els seus principals rius són: Bajabonico, Caonao, i Lorán, els quals desemboquen en l'oceà Atlàntic. En la seva hidrografia també compta amb alguns rierols i importants llacunes com és el cas de la Llacuna de Puerto Caballo.
# Corrupt

«Corrupt» és una cançó del grup anglès de música electrònica Depeche Mode composta per Martin Gore, publicada en l'àlbum Sounds of the Universe de 2009.

## Descripció

És un tema pervers en el seu plantejament líric, una cançó que bé podria haver estat inclosa en Black Celebration, a Violator o a l'àlbum Ultra, però Corrupt és moltíssim més sinistra en parlar sobre el plaer que produeix la capacitat de corrompre, el dolor dels altres, la insidiosa facultat de controlar a algú més, emmarcat en una paradoxal musicalització electrònica a més pur estil d'una tradicional funció synth pop, amb tot i percussió sintètica.
La melodia principal és d'un sintetitzador plenament synth pop en una notació intermèdia greu a una velocitat ràpida d'execució, sobre una altra base de suport ambiental aguda, que en realitat és la primera i aconsegueix ser veritablement terrorífica pel seu so desolador fet per condicionar la reacció l'escolta cap a alguna cosa desconegut.
El que més crida l'atenció és la seva qualitat perversa, en la qual David Gahan vocalitza a un veritable assassí en sèrie, un violador de qualsevol norma establerta qui només trobarà plaer en viciar la vida d'algú més innocent, però no és només una proposta atrevida com ho foren per exemple els temes de l'àlbum Some Great Reward o Personal Jesus de Violator, sinó una cançó fàtua sobre la maldat inherent a l'ésser humà. No van editar cap videoclip per aquest senzill, però la van incorporar en la gira Global Spirit Tour (2017).

## Referències

* ↑ «Depeche Mode - Sounds Of The Universe» (en castellà). Discogs. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Barassi, Daniel. «Corrupt» (en anglès). Depeche Mode: The Archives. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Christopher, Michael. Depeche Mode FAQ: All That's Left to Know About the World's Finest Synth-Pop Band (en anglès). Rowman & Littlefield, 2020-12-28, p. 167. ISBN 978-1-4930-5400-8.
Viccionari
# Identitat de Palatini

En matemàtiques, la identitat de Palatini és una expressió, derivada pel matemàtic italià A. Palatini, emprada en teoria de la relativitat i càlcul tensorial:
    $\delta R_{\sigma \nu }=\nabla _{\rho }(\delta \Gamma _{\nu \sigma }^{\rho })-\nabla _{\nu }(\delta \Gamma _{\rho \sigma }^{\rho }),$
on $\delta \Gamma _{\nu \sigma }^{\rho }$ denota la variació dels símbols de Christoffel i $\nabla _{\rho }$ indica la derivada covariant.
La identitat es pot derivar a partir de l'acció d'Hilbert–Einstein.
La "mateixa" identitat funciona per a la derivada de Lie ${\mathcal {L}}_{\xi }R_{\sigma \nu }$ :
    ${\mathcal {L}}_{\xi }R_{\sigma \nu }=\nabla _{\rho }({\mathcal {L}}_{\xi }\Gamma _{\nu \sigma }^{\rho })-\nabla _{\nu }({\mathcal {L}}_{\xi }\Gamma _{\rho \sigma }^{\rho }),$
on $\xi =\xi ^{\rho }\partial _{\rho }$ denota qualsevol camp vectorial a la varietat d'espaitemps $M$.

## Referències

* ↑ Palatini, Attilio «Deduzione invariantiva delle equazioni gravitazionali dal principio di Hamilton» (en italià). Rendiconti del Circolo Matematico di Palermo (1884-1940), 43, 1, 01-12-1919, pàg. 203-212. DOI: 10.1007/BF03014670. ISSN: 0009-725X.
* ↑ Tsamparlis, Michael «On the Palatini method of variation». Journal of Mathematical Physics, 19, 3, 01-03-1978, pàg. 555–557. DOI: 10.1063/1.523699. ISSN: 0022-2488.
* ↑ Christoffel, E.B. «Ueber die Transformation der homogenen Differentialausdrücke zweiten Grades». Journal für die reine und angewandte Mathematik, B. 70, 1869, p. 46–70.
# Patrick Le Hyaric

Patrick Le Hyaric (Orleans, 1957) és un periodista francès. Va ser director del diari L'Humanité de l'any 2000 al 2021, i eurodiputat. És el president de l'Associació pel Pluralisme de Premsa a França.
Prové d'una família d'agricultors i la seva formació és de tècnic agrícola. Va començar a treballar com a periodista a la revista La Terre, que és ecologista i comunista i que en el seu origen, el 1937, havia nascut per a defensar els paysans o camperols. El 1989 va esdevenir director d'aquesta publicació i el 2000 va passar a ser-ho del diari L'Humanité, càrrec que conserva fins a l'actualitat.
Paral·lelament, del 1989 al 2001, va exercir de conseller municipal del municipi de La Courneuve, a l'extrarradi de París, i va ser cap de llista del Partit Comunista francès en les eleccions europees de 2004. El juny de 2009 es va presentar a les eleccions parlamentàries europees com a cap de llista d'una coalició creada per l'ocasió, el Front de Gauche (Front d'Esquerres), formada pel Partit Comunista Francès, el Parti de Gauche (Partit de l'Esquerra) i la Gauche Unitaire (Esquerra Unitària), entre d'altres.

## Enllaços externs

* Blog de Patrick Le Hyaric (francès)