OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cens d'Aranda

El Cens del Comte d'Aranda, president del Consell de Castella, es va realitzar entre 1768 i 1769, durant el regnat de Carles III d'Espanya. Va ser encomanat als bisbes, que van rebre instruccions perquè, mitjançant els rectors de les seves diòcesis, es recollissin les dades de les mateixes en un formulari.

## El formulari

Se'ls va requerir que indiquessin en aquest formulari les circumstàncies personals de tots els habitants adscrits: l'edat (fins a 7, de 7 a 16, de 16 a 25, de 25 a 40, de 40 a 50, i majors de 50 anys), el sexe i l'estat civil, aportant també informació complementària del nombre d'exempts (d'impostos) per la seva condició d'Hidalguía, Reial Servei, Reial Hisenda, Croada i Inquisició, així com l'enumeració d'eclesiàstics o servents de l'Església i dels Hospitals.

## La documentació

De la documentació original només es disposa en l'Arxiu Històric Nacional d'Espanya la referent a tres bisbats. Al segle xviii es van realitzar diverses còpies dels documents originals que es conserven a la biblioteca de la Reial Acadèmia de la Història, encara que falten dades d'alguns bisbats i de diversos pobles.
Els resultats totals van ser estimats en uns 9,3 milions d'habitants. Malgrat que els demògrafs consideren que les dades del posterior Cens de Floridablanca (1775-1787) són més fiables, és considerat el primer cens espanyol, doncs abasta tot el territori de l'Estat i, per primera vegada, es comptabilitzen persones i no veïns, encara que s'ometen els de les terres dels ordes militars. També, per primera vegada, es classifica la població per sexe i edat. No obstant això, cap dels dos censos esmentats pertanyen a la sèrie estadística, ja que solen incloure's en l'últim tram de l'època preestadística.

## Referències

* 1 2 «El Censo de Aranda en la BNE.». Arxivat de l'original el 2010-10-20. [Consulta: 12 maig 2017].

## Bibliografia

* Cens del Comte d'Aranda. Institut Nacional d'Estadística, 2002. ISBN 84-260-3521-3 (castellà)
* Ardit, M.; Badenes, M. A.; Bernat, J. S. (2001). El País Valencià en el Cens d'Aranda (1768). ISBN 8437051479. Informació referent al País Valencià.
* Bernat, J. S.; Badenes, M. A. (1994). Crecimiento de la población valenciana. Análisis y presentación de los censos demográficos (1609-1857). València: Alfons el Magnànim. ISBN 84-78220-98-4. Hi ha molta informació útil del Cens d'Aranda circumscrita, però, al País Valencià. (castellà)

## Vegeu també

* Evolució demogràfica d'Espanya
* Cens de Floridablanca
# Casa al carrer Sant Antoni, 62 (Valls)

La Casa al carrer Sant Antoni, 62 és una obra de Valls (Alt Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres, situada al carrer Sant Antoni. Es tracta d'un edifici de tres plantes, planta baixa i dos pisos, que ha estat profundament remodelat. La façana és de fàbrica nova tot i que s'ha conservat la galeria d'arcades del segon pis. Dels tres arcs, un es troba totalment refet i els altres dos conserven la factura antiga, de caràcter renaixentista, encara que es troben tapiats.

## Referències

* ↑ «Casa al carrer Sant Antoni, 62». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Guillem IV de Forcalquier

Guillem IV (o VI) d'Urgell i Forcalquier (c 1150 — 1209) va ser comte de Forcalquer des de la mort del seu pare, sobrevinguda vers 1144 o entre 1149 i 1151, fins a la seva pròpia mort. Era fill de Bertran I d'Urgell i Forcalquier, comte de Forcalquer, i de Josseranda de Flota.
Va succeir al seu pare amb el seu germà Bertran II d'Urgell i Forcalquier. Són citats tots dos en una donació que van fer el 1168 a l'Orde de Sant Joan de Jerusalem. Durant el seu regnat van haver de lluitar contra el rei Alfons II d'Aragó, comte de Provença, que intentava estendre's cap al nord. El 1193, es van veure obligats a sotmetre's i a signar el tractat d'Ais de Provença (1193) pel qual Garsenda de Sabran, neta de Guillem, heretava el comtat i es casava amb el fill d'Alfons.
Aprofitant la mort d'Alfons II i la joventut del seu successor, va reprendre les hostilitats, va destrossar el país d'Ais i es va aliar al delfí del Vienès, que es va casar amb la seva neta. Però els dos germans van ser de nou derrotats pels catalans i es van haver de sotmetre. Bertran va morir el 1207 i Guillem el 1209.
Es va casar amb Adelaida de Besiers, probablement de la família dels Trencavell, i va tenir a:

## Fonts

* Foundation for Medieval Genealogy: comtes de Forcalquer

## Referències

* ↑ «Guillem IV de Forcalquier». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Setge de Ravenna (539-540)

El setge de Ravenna entre el 539 i el 540 es produí en el marc de la guerra gòtica de Justinià I. Havent capturat Aríminum, Urbivent, Urbí i Auxímum, els romans d'Orient tenien via lliure per marxar contra Ravenna. A finals del 539 o principis del 540, Belisari, el vencedor en conteses com la batalla de Dara, la batalla d'Ad Decimum i el setge de Roma del 537-538, es dirigí a Ravenna amb el suport de Vitali, que ja era prop de la ciutat. Vitali descobrí una càrrega de cereals que anava cap a Ravenna i se n'apoderà. Moltes guarnicions godes es rendiren quan s'assabentaren del setge. La ciutat en si fou presa quan Belisari feu veure que acceptava el tron que li havien ofert els ostrogots.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Hughes, Ian (Historian). Belisarius: the last Roman general (en anglès). Westholme, 2009. ISBN 9781594160851. OCLC 294885267.
* 1 2 3 Heather, P. J. (Peter J.). Rome resurgent : war and empire in the age of Justinian (en anglès), 2018. ISBN 9780199362745. OCLC 1007044617.
* ↑ «Ravenna | Italy» (en anglès). [Consulta: 13 novembre 2019].
# Wc

wc (de l'anglès word count) és una ordre utilitzada en el sistema operatiu Unix emprada per comptar el nombre de paraules que conté un o més fitxers de text.

## Mode d'ús

    wc -l <fitxer> imprimeix el nombre de línies
    wc -c <fitxer> imprimeix el nombre de bytes
    wc -m <fitxer> imprimeix el nombre de caràcters
    wc -L <fitxer> imprimeix la longitud de la línia més llarga
    wc -w <fitxer> imprimeix el nombre de paraules

## Exemple d'ús

Per a comptar el nombre de línies, el nombre de paraules i el nombre de bytes dels fitxers idees.txt i excerpt.txt:
    $ wc idees.txt excerpt.txt
    40 149 947 idees.txt
    2294 16638 97724 excerpt.txt
    2334 16787 98671 total
En la primera línia es té el comptatge del fitxer idees.txt, en la segona el comptatge de excerpt.txt i en la tercera el total dels dos fitxers. En cada línia hi ha, per aquest ordre, el nombre de línies, el nombre de paraules i el nombre de bytes.

## Referències

* ↑ «WC» (en anglès). linuxmanpages.com. [Consulta: 5 març 2014].

## Enllaços externs

* The wc Command Arxivat 2007-10-17 a Wayback Machine. by The Linux Information Project (LINFO) (en anglès)
# New York City Police Department

El New York City Police Department (NYPD, que es pot traduir per «Departament de policia de la ciutat de Nova York») és el servei més gran de policia dels Estats Units. Fundat el 1845, s'encarrega de l'aplicació i del respecte de la llei, així com de la lluita contra la criminalitat, en el conjunt dels cinc boroughs de la ciutat de New York. Disposava de més de 37000 agents el 2007.
És considerat com el primer departament de policia moderna dels Estats Units; en el moment de la seva creació al segle xix, el NYPD va prendre com a model el Metropolitan Police Service.
El NYPD té com a divisa: cortesia, professionalisme, respecte, que porten inscrit els cotxes de policia.

## Història

En el transcurs dels anys 1990, gràcies a l'acció del NYPD, la criminalitat ha disminuït fortament al si de la ciutat de New York (Entre 1993 i 1998, el nombre d'homicidis anuals s'ha dividit per més de tres).
En el transcurs del mandat de Rudolph Giuliani (1 de gener de 1994 - 31 de desembre de 2001), la política del NYPD ha estat la de la «tolerància zero».
D'ençà els atemptats de l'11 de setembre de 2001, el NYPD ha creat una unitat de contraterrorisme que desplega agents a Austràlia, a Jordània, etc. La unitat agafa els seus agents al si de la població de New York, que compta més de 8 milions d'habitants de diversos orígens ètnics. Després dels atemptats, el NYPD es beneficia d'una simpatia important al si de la població americana, sent considerats els seus membres com a «herois» (bravest).
El quarter general del New York City Police Department es troba a Grand Street en el Lower East Side de Manhattan.

## Referències

* ↑ NYPD's fighting force Personal de redacció The Economist

## Enllaços externs

* New York City Police Department - Lloc web oficial
# Kōriyama

Kōriyama (郡山市, Kōriyama-shi) és una ciutat de la prefectura de Fukushima, al Japó.
El 2015 tenia una població estimada de 326.808 habitants. Tenia una àrea total de 757,06 km². Kōriyama és una ciutat-nucli del Japó i fa la funció de centre comercial de la prefectura de Fukushima.

## Geografia

Kōriyama està situada al centre de la regió de Nakadōri de la prefectura de Fukushima. El riu Abukuma creua el centre de la ciutat.

### Municipalitats veïnes

| Sukagawa Aizu-Wakamatsu Nihonmatsu Tamura Motomiya Otama | Tenei Hirata Miharu Ono Inawashiro |

## Història

Kōriyama fou originalment un centre de govern durant el període Nara, quan l'àrea de l'actual ciutat estava situada a la frontera de l'assentament de la dinastia Yamato de la regió de Tohoku. Durant els períodes Heian i Kamakura, l'àrea del voltant fou desenvolupada com a shōens controlats per diversos clans de samurais.
Durant l'establiment del sistema de municipalitats de l'1 d'abril de 1889, Kōriyama fou establerta dins del districte d'Asaka. A principis del període Meiji l'àrea creixé com a centre agricultural.
Kōriyama esdevingué ciutat l'1 de setembre de 1924 a l'annexar la vila veïna d'Odawara. La vila de Kuwano s'hi fusionà l'1 de juny de 1925. Durant la dècada del 1930, Kōriyama destacà com a centre de producció d'equipaments militars. Fou conseqüentment un objectiu dels bombarders estatunidencs durant la Segona Guerra Mundial, i la ciutat sofrí tres bombardeigs de gran escala.
Kōriyama està situada fora de la zona d'evacuació obligatòria designada durant l'accident nuclear de Fukushima I, i patí destrosses menors durant el terratrèmol i tsunami del Japó del 2011.

## Agermanament

* Nara, Nara, Japó, des del 5 d'agost de 1971
* Kurume, Fukuoka, Japó, des del 3 d'agost de 1975
* Tottori, Tottori, Japó, des del 25 de novembre de 2005
* Brummen, Països Baixos, des del 25 de juny de 1988

## Persones notables

* Saga (Alice Nine) - músic

## Referències

* ↑ «Population of Cities» (XLS) (en japonès). Statistics Bureau of Japan, 01-01-2015. [Consulta: 28 març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Kōriyama Arxivat 2017-05-16 a Wayback Machine. (japonès)
# Rada Central d'Ucraïna

La Rada central o Tsentralna Rada (ucraïnès: Центральна Рада, Tsentral'na rada) és un cos representatiu constituït en 1917 a Kíev per governar la República Popular d'Ucraïna, que portà en principi una política autònoma respecte a Rússia abans d'esdevenir un estat completament independent. Aquest resultat fou la conseqüència d'un procés progressiu, partint d'una representació exclusiva dels ucraïnesos per incorporar les altres ètnies i grups nacionals d'Ucraïna, amb el vot de quatre declaracions successives, que convertiren d'entrada a Ucraïna en una entitat autònoma al si d'una Rússia federal i democràtica i acabaren amb l'afirmació de la sobirania i la completa independència nacional de la República nacional d'Ucraïna.
Durant la seva breu existència, de 1917 al 29 d'abril de 1918, la Rada Central, que va ser dirigida per l'historiador ucraïnès Mikhailo Hruixevski, fou la institució fonamental que governà la República Popular d'Ucraïna.
# Casa al carrer Sant Cristòfol, 12 (Figueres)

L'edifici situat al carrer Sant Cristòfol, 12 és una obra del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici cantoner situat a prop de la Plaça de la Palmera, de planta rectangular. És un edifici de planta baixa i un pis, amb la façana arrebossada. La planta baixa presenta oberutes en arc de mig punt i rectangulars amb una motllura que imita un guardapols. Al pis superior totes les obertures tenen balcó, i una motllura al voltant de cadascuna de les finestres que imita carreus. Sobre aquestes finestres hi ha les obertures de ventilació de l'edifici i a sobre d'aquestes el mur que fa de barana de la terrassa.

## Referències

* ↑ «Sant Cristòfol, 12». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Províncies Unides de l'Índia Britànica

Les Províncies Unides de l'Índia Britànica fou el nom amb què fou coneguda la província britànica anomenada abans Províncies Unides d'Agra i Oudh des del 3 de gener de 1921. El nom fou abreujat a Províncies Unides l'1 d'abril de 1937, obtenint autogovern just nou anys després, l'1 d'abril de 1946, que va durar fins que va quedar integrada a l'Índia (15 d'agost de 1947) esdevenint l'estat d'Uttar Pradesh el 26 de gener de 1950.
Pels seus governadors vegeu: Províncies del Nord-oest.

## Referències

* Worldstatesmen
# Pricilla de Oliveira Azevedo

Pricilla de Oliveira Azevedo (1978) és una oficial de la policia brasilera que ha guanyat premis per la seva valentia i integritat. Es va criar en una zona de Rio de Janeiro anomenada Laranjeiras. Ella mateixa va detenir a persones que abans l'havien segrestat.
El 1998 es va incorporar a la Policia Militar de l'Estat de Rio de Janeiro, i l'any 2000 va començar a treballar en operacions de repressió al carrer amb batallons policials. El 2007 va ser segrestada i atacada, però es va escapar i va aconseguir arrestar a tres dels seus segrestadors. El 2008 es va fer càrrec de la primera "Unitat de Policia de la Pau" (UPP) a Rio de Janeiro, a la favela de Santa Marta. A partir del gener de 2014, és la cap de la Unitat de Pacificació de la Policia a Rocinha, des que l'any 2013 els seus oficials fossin acusats de participar en la desaparició d'un home. El 2012 va rebre el Premi Internacional Dona Coratge premi de Valor, i la revista Veja l'anomenà "defensora de la ciutat".

## Referències

* 1 2 3 4 «2012 International Women of Courage Award Winners». state.gov. Arxivat de l'original el 5 agost 2012. [Consulta: 5 agost 2012].
* 1 2 3 4 Jonathan Watts. «Voices of Brazil: the police chief pioneer». the Guardian.
* 1 2 «Meet Major Pricilla: the woman pacifying Rio's favelas ahead of the World Cup». Telegraph.co.uk, 19-10-2013.
* ↑ Zhang Jingya. «Americas Now 07/28/2014 Game changer- Pricilla de oliveira Azevedo - CCTV News - CCTV.com English». cntv.cn. Arxivat de l'original el 2018-07-19. [Consulta: 19 juliol 2018].
* ↑ «BBC News - Favela life: Rio's city within a city». BBC News.
# Cerro Tronador

El Cerro Tronador és un volcà inactiu al sud dels Andes, situat al llarg de la frontera entre Xile i Argentina a prop de la ciutat de Bariloche. La muntanya va ser anomenada Tronador (en castellà per "Tronador") pels locals en referència al so de la caiguda dels seracs. Amb una altitud de 3.470 metres, Tronador es troba a més de 1.000 m per sobre de les muntanyes properes al massís andí, la qual cosa la converteix en una destinació popular d'alpinisme. Situat a l'interior de dos parcs nacionals, el Vicente Pérez Rosales a la província de Llanquihue, Xile, i el Nahuel Huapi, a Río Negro, Argentina. Tronador acull un total de vuit glaceres, que actualment s'estan retirant a causa de l'escalfament de la troposfera superior.

## Geografia i geologia

El Cerro Tronador es troba als Andes Humits, una zona d'alta precipitació tant de neu com de pluja. El clima temperat humit dels Andes meridionals ha permès que es desenvolupin diverses glaceres a causa de les altes taxes d'acumulació. La major part de la precipitació és produïda pels sistemes frontals occidentals del Pacífic. Situat al bell mig del massís andí a una latitud de 41° S, Tronador forma part d'un paisatge alpí de fiords, llacs glacials i valls en forma d'U. La formació del paisatge es va produir durant les glaciacions quaternàries, períodes durant els quals tota la zona va quedar coberta per la capa de gel de la Patagònia. El volcà va créixer durant els glacials i interglacials del Plistocè però es va extingir pràcticament a finals del Pleistocè mitjà, fa aproximadament 300 ka, a causa d'un canvi en el front actiu de la Zona Volcànica Sud a la qual pertany. Des d'aleshores, les glaciacions i altres processos erosius van donar forma a la muntanya lliurement sense noves sortides de lava o tefra. Com en el cas del volcà Lanín proper, Tronador es compon principalment de basalts, i ha vist una disminució de l'activitat a mesura que els volcans Osorno i Calbuco creixen més a l'oest.
Posseeix tres cims: un argentí (Pico Argentino), de 3.200 metres d'altitud, un xilè (Cumbre Chilena), de 3.320 metres i un fronterer, entre ambdós països, de 3.491 metres.
Està cobert per set glaceres. Pel vessant argentí es troben, de sud a nord, les glaceres Frías, Alerce, Castaño Overo i Manso. Per la xilena, en la mateixa direcció, es troben les glaceres Peulla, Casa Pangue i Río Blanco.

## Referències

* 1 2 Bown, Francisca. 2004. Cambios climáticos en la Región de Los Lagos y respuestas recientes del Glaciar Casa Pangue (41º08’S). Tesis para optar al grado de Magíster en Geografía. Universidad de Chile.
* ↑ Mauricio Mella, Jorge Muñoz, Mario Vergara,Erik Klohn, Lang Farmer, Charles R. Stern Petrogenesis of the Pleistocene Tronador Volcanic Group, Andean Southern Volcanic Zone, Revista Geológica de Chile
# Progonni

Progonni (en rus: Прогонный) és un poble (un khútor) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 111 habitants. Pertany al districte rural de Kurskaia.

## Referències

* ↑ «База микроданных Всероссийских переписей населения 2002 и 2010 годов». Arxivat de l'original el 2014-06-09. [Consulta: 28 març 2020].
# Castell-nedd Port Talbot

Castell-nedd Port Talbot (en anglès Neath Port Talbot) és un comtat del sud de Gal·les. Es va formar a partir dels antics districtes de Neath, Port Talbot i part de la vall de Lliw l'abril de 1996 com Neath and Port Talbot, encara que poc després va canviar el seu nom per l'actual.
Aquest comtat limita amb les àrees de Bridgend i Rhondda Cynon Taf a l'est, Powys i Carmarthenshire al nord i Swansea a l'oest. Les seves principals ciutats són Neath, Port Talbot i Pontardawe.

## Enllaços externs

* Freecycle Neath Port Talbot Arxivat 2012-03-28 a Wayback Machine.
* Web del Neath Port Talbot Council
* Centre de negocis de Neath Port Talbot Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine.
* Notícies i foros de la comunitat de Neath Port Talbot Arxivat 2008-07-03 a Wayback Machine.
# Província d'Abel Iturralde

La província d'Abel Iturralde és una de les 20 províncies del Departament de La Paz a Bolívia. La seva capital és Ixiamas.
# Província d'Adrar

La província o wilaya d'Adrar (àrab: ولاية أدرار, wilāyat Adrār) és una província o wilaya del sud-oest d'Algèria, amb capital a la ciutat homònima. És la segona província més gran del país amb una àrea de 443.782 km². Segons dades de l'any 2004 hi vivien 341.800 habitants.
Aquesta província és composta de tres regions (Touat, Gourara —capital Timimoun— i Tidikelt) amb 28 ciutats i 299 pobles.

## Enllaços externs

* Història d'Adrar. Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (francès)
* Història, turisme i fotografies d'Adrar. Arxivat 2012-02-09 a Wayback Machine. (francès)
* Àmplia informació sobre la regió sahariana de Gourara i la seua capital Timimoun. (francès)
* Informació turística d'Adrar. Arxivat 2012-01-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Província d'Afyonkarahisar

Afyonkarahisar, de vegades coneguda simplement com a Afyon, és una de les 81 províncies en les quals està dividida Turquia, a la regió de l'Egeu. És administrada per un governador designat pel Govern central.

## Districtes

* Afyonkarahisar
* Başmakçı
* Bayat
* Bolvadin
* Çay
* Çobanlar
* Dazkırı
* Dinar
* Emirdağ
* Evciler
* Hocalar
* İhsaniye
* İscehisar
* Kızılören
* Sandıklı
* Sultandağ
* Şuhut
# Portèth de Luishon

Portèth de Luishon (francès Portet-de-Luchon) és un municipi francès, situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-03-03. [Consulta: 6 juliol 2010].
# Portèth de Garona

Portèth de Garona (en francès i oficial Portet-sur-Garonne) és un municipi francès del departament de l'Alta Garona a la regió d'Occitània, situat al sud de Tolosa, a la confluència de l'Arieja i la Garona. En el cens de 2005 tenia 9.532 habitants en un territori de 16,19 km².
# Victorio Cruz Riverol

Victorio Cruz Riverol (Las Palmas, 23 de desembre de 1907 - Las Palmas, 7 de gener de 1999) fou un futbolista canari de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Començà a jugar a futbol l'any 1923 al club Las Aguilas, passant a continuació al club Sporting de San José de la segona categoria. Amb 18 anys ingressà al Marino FC, club on jugà els seus millors partits i fou un ídol. La seva velocitat per la banda li feren mereixedor del sobrenom bala blava. L'any 1932 fitxà pel FC Barcelona a raó de 400 pessetes per partit, però una greu lesió de genoll va impedir que triomfés al Barça, arribant a disputar només 5 partits amistosos. Marxà al Recreativo de Granada, on jugà fins a 1936. En començar la Guerra Civil retornà a les Canàries, novament al Marino.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 4 5 6 «VICTORIO CRUZ “Bala Azul”». historiadelfutbolcanario.com, 2006. [Consulta: 1r octubre 2015].
# Daniel Caggiani

Daniel Caggiani (nascut el 20 de juliol del 1983 a Montevideo, Uruguai) és un polític uruguaià qui pertany al Moviment de Participació Popular (MPP), que forma part del partit Front Ampli. Caggiani és diputat d'ençà l'any 2010 i és president del Mercosur des del 2019. Va realitzar els seus estudis primaris a l'escola nº105 “Carlos Vaz Ferreira” del barri Solís a Montevideo. La secundària la va cursar al liceu nº18 i el batxillerat al liceu IBO. Actualment cursa la llicenciatura en desenvolupament a la facultat de ciències socials de la Universitat de la República.

## Referències

* ↑ «Caggiani Daniel» (en castellà). https://www.parlamentomercosur.org,+21-09-2019.+[Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Despacho virtual | Parlamento» (en castellà). https://parlamento.gub.uy,+21-09-2019.+[Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Daniel Caggiani» (en castellà). https://mpp.org.uy,+21-09-2019.+[Consulta: 21 setembre 2019].
# Vilaestret

Vilaestret és un cim de 229 metres que es troba al municipi de Godall, a la comarca del Montsià.
Al capdamunt s'hi troba "l'Àrea de Medi Ambient", una zona de picnic i acampada, amb un excel·lent mirador de Godall i la serra, la Plana i els Ports de Tortosa-Beseit.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sext Pompeu (cònsol l'any 14)

Sext Pompeu (en llatí Sextus Pompeius o Pompaeus Sex. F. Sex. N.) va ser un magistrat romà. Era fill de Sext Pompeu, cònsol l'any 35 aC. Formava part de la gens Pompeia.
Va ser cònsol l'any 14 junt amb Sext Appuleu. En aquest any va morir l'emperador August i els dos cònsols van ser els primers a rendir homenatge a Tiberi. Sembla que va ser patró de literats i Ovidi li va dirigir algunes cartes durant el seu exili. Probablement era aquest mateix Sext Pompeu, a qui l'escriptor Valeri Màxim va acompanyar a Àsia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of greek and roman biography and mithology. Londres: John Murray, 1876, p. 476.