OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Just de Vic

Sant Just de Vic és una església gòtica de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici religiós. Església de nau única dividida en tres trams i absis. És coberta amb volta de creueria i nerviacions gòtiques, que acaben als murs laterals amb cul de llàntia. Al centre, on es creuen els nervis, hi ha uns medallons on s'hi representa la figura d'un bisbe, Crist en creu i la Sagrada Família, un a cada tram. El presbiteri és pentagonal i els sis nervis es prolonguen amb una columneta molt estreta per les parets de la nau. En aquest indret hi ha una portella que comunica amb la sagristia. La façana forma part de l'antiga façana del seminari i presenta un portal dovellat i un gran òcul, que és l'únic element que il·lumina l'església, situats als peus de la nau. L'estat de conservació és bo.
A l'absis de l'església hi ha un retaule de Sant Just del segle xvii.

## Història

El carrer de Sant Just, originàriament anomenat carrer d'en Bruguera, derivat de la casa que tingué aquesta família en el mateix indret. Canvià el nom quan el canonge Vivet hi construí l'església amb l'ajuda econòmica del Consell de la Ciutat i amb almoines dels ciutadans després de l'any 1538. Una vella tradició explicava que aquí havia nascut Sant Just, les relíquies del qual es veneraven a la Catedral, el què devia motivar l'edificació de l'església en el mateix lloc de la suposada casa natalícia. Després de moltes topades quedà adjudicada als Jesuïtes, que hi varen construir un col·legi denominat Sant Andreu, ensems que ampliaren amb una nau a cada costat de la primitiva capella i hi construïren el retaule barroc. Aquest afegitó es va suprimir a principis de segle per tal de retornar el primitiu estil gòtic al temple.
Val a dir que és l'únic edifici religiós de la ciutat de Vic d'estil gòtic, mostrant la pervivència d'aquest estil a Catalunya encara al segle xvi, quan a la resta de la península i a França havien abandonat aquesta estètica per a adoptar la renaixentista.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Just de Vic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Courouvre

Courouvre és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 44 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Courouvre era de 44 persones. Hi havia 20 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

Tots els 21 habitatges que hi havia el 2007 eren l'habitatge principal de la família. Tots els 18 habitatges eren cases. Dels 21 habitatges principals, 20 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien una cambra, 1 en tenia dues, 3 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 7 en tenien cinc o més. 12 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 5 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Courouvre el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 16 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 27 persones, 15 eren actives i 12 eren inactives. De les 15 persones actives 14 estaven ocupades (7 homes i 7 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 12 persones inactives 2 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Courouvre hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Courouvre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Courouvre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Zàimisxe (Penza)

* Per a altres significats, vegeu «Zàimisxe».
Zàimisxe - Займище (rus) és un poble (possiólok) de l'óblast de Penza (Rússia). El 2010 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «НАСЕЛЁННЫЕ ПУНКТЫ БАШМАКОВСКОГО РАЙОНА». Arxivat de l'original el 2011-07-03. [Consulta: 20 octubre 2019].
# Sylacauga

Sylacauga és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 12.616 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sylacauga tenia 12.616 habitants, 5.215 habitatges, i 3.421 famílies La densitat de població era de 262,9 habitants/km².
Dels 5.215 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,3% hi vivien parelles casades, en un 16,1% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 31,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 25,9% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones hi havia 81,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.533 $ i la renda mediana per família de 40.275 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.092 $ mentre que les dones 21.990 $. La renda per capita de la població era de 16.209 $. Aproximadament el 16,6% de les famílies i el 21,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sylacauga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sylacauga». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Outer Banks

Els Outer Banks són una cadena d'illes que cobreixen la meitat de la costa de Carolina del Nord (Estats Units). Les illes separen la Sonda Currituck, la Sonda Albemarle i la Sonda Pamlico de l'oceà Atlàntic.
El primer vol dels Germans Wright en un vehicle més pesat de l'aire va ocórrer en els Outer Banks el 17 de desembre de 1903 a Kill Devil Hills, a prop del municipi de Kitty Hawk. El Monument Nacional dels Germans Wright commemora els vols històrics.
La Colònia Roanoke va ser la primera colònia anglesa a les Amèriques. La colònia va ser fundada el 1587 per Sir Walter Raleigh però es va convertir en una llegenda quan els 117 colons van desaparèixer misteriosament. L'obra de teatre La Colònia Perduda va ser escrita per commemorar la història dels colons i segueix sent una part molt important de la cultura dels Outer Banks.
A causa dels corrents molt perillosos i l'alta quantitat de naufragis que han tingut lloc allà, els Outer Banks són coneguts també com a el Cementiri de l'Atlàntic. El Museu del Cementiri de l'Atlàntic està situat a Hatteras Village

## Comunitats

Pobles i comunitats:

### Illa Bodie

* Carova Beach
* Corolla
* Duck
* Southern Shores
* Kitty Hawk
* Kill Devil Hills
* Nags Head

### Illa Roanoke

* Manteo
* Wanchese

### Illa Hatteras

* Rodanthe
* Waves
* Salvo
* Avon
* Buxton
* Frisco
* Hatteras

### Illa Ocracoke

* Ocracoke

### Cap Lookout Costa Nacional

* Portsmouth Island (Despoblat)
* Core Banks (Despoblat)
* Shackleford Banks (Despoblat)

## Parcs

* Cap Hatteras Parc Marítim Nacional
* Cap Lookout Parc Marítim Nacional
* Parc Currituck
* Fortalesa Raleigh, Lloc Històric Nacional
* Jockey's Ridge Parc Estadal
* Germans Wright, Monument Nacional
* Fortalesa Macon, Parc Estadal

## Referències

* ↑ «Telegram from Orville Wright in Kitty Hawk, North Carolina, to His Father Announcing Four Successful Flights, 1903 December 17», 17-12-1903. [Consulta: 21 juliol 2013].
* National Park Service: Cape Hatteras National Seashore: Campgrounds
* See National Park Service: Fort Raleigh National Historic Site
* History of Corolla on The Outer Banks
* http://news.nationalgeographic.com/news/2003/11/1110_031110_outerbanks.html]
* The Elizabethan Gardens
* Vincent, Mal (February 17, 2008). "The real Andy Griffith lives among us, quietly". The Virginian-Pilot. http://hamptonroads.com/2008/02/real-andy-griffith-lives-among-us-quietly Arxivat 2012-01-15 a Wayback Machine.. Retrieved September 20, 2009.

## Enllaços externs

* Outer Banks Visitors Bureau Dare county (anglès)
* College of The Albemarle (anglès)
# Padergnone

Padergnone és un antic municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 666 habitants. Limitava amb els municipis de Calavino, Trento i Vezzano.
L'1 de gener 2016 es va fusionar amb els municipis de Terlago i Vezzano creant així el nou municipi de Vallelaghi, del qual actualment és una frazione.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Luca Maccabelli | Lista cívica |
# Hermagor-Pressegger See

Hermagor-Pressegger See (eslovè Šmohor-Preseško jezero) és un municipi austríac, dins de l'estat de Caríntia. L'any 2007 tenia 7.182 habitants. Limita amb els municipis de Weißensee i Paternion al nord, Pontebba al sud, Sankt Stefan im Gailtal i Malborghetto Valbruna a l'est i Gitschtal, Kirchbach, Moggio Udinese i Paularo a l'oest.

## Divisió administrativa

Està dividit en els següents barris
* Tröpolach (Drobolje o Dobropolje)
* Egg (Brdo)
* Görtschach (Goriče)
* Guggenberg
* Hermagor (Šmohor, abans també anomenat Trg)
* Khünburg
* Mitschig (Mičiče o Semičiče)
* Möderndorf (Modra vas)
* Möschach
* Nampolach (Napole)
* Rattendorf (Radnja vas)
* Watschig (Vačiče)
* Vellach (Bela)
* Neudorf ('Genialovizo')
També es divideix en els districtes:
Achleiten (4), Aigen (4), Bergl (24), Braunitzen (12) (Boronica), Brugg (31) (Moste), Burgstall (9), Danz (26), Dellach (94) (Dole), Egg (178) (Brdo), Eggforst (10), Förolach (162), Fritzendorf (58) (Limarče), Görtschach (173), Götzing (22) (Gocina), Grafenau (0) (Kazla), Grünburg (70), Guggenberg (34), Hermagor (1.527) (Šmohor), Jenig (178) (Jenik), Kameritsch (80) (Kamerče), Khünburg (247), Kleinbergl (30), Kraß (14), Kraschach (57) (Krošani), Kreuth ob Möschach (19) (Rut(e)), Kreuth ob Mellweg (60) (Rut(e)), Kreuth ob Rattendorf (76) (Rute(e)), Kühweg (202), Kühwegboden (156), Latschach (86) (Loče), Liesch (7), Möderndorf (223) (Modrinja vas/ves), Mellach (49) (Mele), Mellweg (45) (Melviče, Maloviše), Micheldorf (167) (Velika vas/ves), Mitschig (79) (Mičiče), Nampolach (27) (Napole), Neudorf (271), Neuprießenegg (36), Obermöschach (38), Obervellach (243), Paßriach (143)(Pažirje), Podlanig (51) (Podlanig), Postran (123) (Postran), Potschach (61) (Potoče), Presseggen (222) (Preseka), Presseggersee (130) (Preseško jezero), Radnig (203), Radnigforst (0), Rattendorf (343) (Radnja vas), Schinzengraben (26), Schlanitzen (41) (Zelenica), Schmidt (1), Siebenbrünn (2), Sonnenalpe Naßfeld (27)(Mokrine), Sonnleitn (17), Süßenberg (20) (Planja), Toschehof (0) (Tesinje), Tröpolach (535) (Dobropolje, Dropolje), Untermöschach (48), Untervellach (229), Watschig (129) (Vočiče), Wittenig (50), Zuchen (3) (Suha).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2003- | Vinzenz Rauscher | SPÖ |
L'ajuntament de la vila està format per 27 membres dels partits:
* 12 SPÖ
* 7 BZÖ
* 6 ÖVP
* 1 FLÖ
* 1 Grüne
| edit | Municipis del Districte d'Hermagor |
| Dellach | Gitschtal | Hermagor-Pressegger See | Kirchbach | Kötschach-Mauthen | Lesachtal | Sankt Stefan im Gailtal || |
# Hernâni Brôco

Hernâni Manuel Conceição Brôco, conegut com a Hernâni Brôco, (Torres Vedras, 13 de juny de 1981) és un ciclista portuguès, professional des del 2004 fins al 2016.

## Palmarès

* 2001
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Internacional CTT Correios de Portugal
* 2003
** Campió de Portugal sub-23 en contrarellotge
* 2005
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi do Minho
* 2007
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Barbot
* 2011
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2012. 53è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Hymenocephalus longipes

Hymenocephalus longipes és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 274-2081 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hymenocephalus nesaeae

Hymenocephalus nesaeae és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 919-1000 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Vanuatu.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giglioli E. H. & Issel A. 1884. Pelagos. Saggi sulla vita e sui prodotti del mare. Esplorazione talassografica del Mediterraneo. Pp. 198-270. Istituto de' Sordo-muti, Genova. Esplor. Talassogr. Medit.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# How Pimple Saved Kissing Cup

How Pimple saved Kissing Cup és una pel·lícula còmica protagonitzada pel personatge Pimple (Mim similar a Charlot, Buster Keaton, etc.). És una pantomima entorn d'un famós cavall de curses britànic anomenat Kissing Cup. Sobre aquest tema s'han filmat altres pel·lícules (Vegeu Kissing Cup i Kissing Cup's Race).

## Altres crèdits

* So: muda
* Color: blanc i negre
* Productora: Phoenix

## Enllaços externs

* How Pimple Saved Kissing Cup a ScreenOnline
* Fitxa de How Pimple saved Kissing Cup Arxivat 2006-03-13 a Wayback Machine.
# Oxyurichthys formosanus

Oxyurichthys formosanus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic i al Pacífic occidental.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1857. Index descriptionum specierum piscium bleekerianarum in voluminibus I ad XIV diarii societatis scientiarum indo-Batavae. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 14. 447-486.
* ↑ «Oxyurichthys formosanus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Palmyras Point

* No s'ha de confondre amb False Point.
Palmyras Point és un cap de l'Índia al districte de Kendrapada a Orissa a 20° 46′ N, 86° 59′ E﻿ / ﻿20.767°N,86.983°E﻿ / 20.767; 86.983. Els natius l'anomenen Maipara, del nom de l'illa d'arena al costat que porta aquest nom. El cap forma de manera natural un senyal per vaixells que van del riu Hugli cap al sud.

## Referències

* ↑ Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Palmyra (Nova Jersey)

Palmyra és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 7.350 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palmyra tenia 7.091 habitants, 3.004 habitatges, i 1.853 famílies. La densitat de població era de 1.382,8 habitants/km².
Dels 3.004 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,1% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 32% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.150 $ i la renda mediana per família de 57.192 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.910 $ mentre que les dones 31.445 $. La renda per capita de la població era de 23.454 $. Aproximadament el 2,2% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Palmyra». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palmyra». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.