OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Michelena Arsuaga

José Michelena Arsuaga (Oiartzun, 21 de novembre de 1932) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1951 i 1960. Durant la seva carrera esportiva aconseguí 12 victòries, entre les quals destaquen la Clàssica d'Ordizia i la Pujada a Arrate.
També es dedicà al ciclocròs, en què va guanyar tres Campionats d'Espanya.

## Palmarès

* 1954
** Campió d'Espanya de ciclocròs
* 1956
** Campió d'Espanya de ciclocròs
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
* 1957
** Campió d'Espanya de ciclocròs
** 1r a la Clàssica d'Ordizia
** 1r a la Pujada a Arrate

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1957. 31è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès a urtekaria.com
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Fitxa a museociclismo.it
# Khansa (cràter)

Khansa és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 113 km de diàmetre. Porta el nom de la poetessa àrab al-Khansà (c. segle vi), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Khansa». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 10 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Middleburg Heights

Middleburg Heights és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 15.542 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Middleburg Heights tenia 15.542 habitants, 6.705 habitatges, i 4.257 famílies. La densitat de població era de 743,6 habitants/km².
Dels 6.705 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 25,7% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.893 $ i la renda mediana per família de 60.015 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.707 $ mentre que les dones 28.608 $. La renda per capita de la població era de 25.201 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Middleburg Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Middleburg Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Cuy chactao

El cuy chactao o cuy chactado és un menjar típic de la gastronomia peruana, de la regió d'Arequipa. Es tracta d'un conill porquí fregit amb abundant oli i amb una pedra com a tapa. El cuy és presentat enter, sense trossejar, per la qual cosa és un plat que no té molt bona acollida a les zones urbanes del Perú; nogensmenys, a les regions andines és molt apreciat, estant criat aquest animal per les famílies, moltes vegades dins les seves cases.

## Fonts

* «Recetas arequipeñas» (en castellà). Boletín Electrónico InfoINIEA. Perú: Instituto Nacional de Innovación Agraria (Ministerio de Agricultura del Perú), 2005.
* «Recopilación de Estudios sobre Hábitos Alimenticios de la Población en las Zonas Alto Andinas» (en castellà). Lima: Ministerio de la Mujer y Desarrollo Social, 2008. Arxivat de l'original el 2009-12-20.
# Collinsville (Virgínia)

Collinsville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 7.777 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Collinsville tenia 7.777 habitants, 3.466 habitatges, i 2.197 famílies. La densitat de població era de 381,5 habitants per km².
Dels 3.466 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.380 $ i la renda mediana per família de 39.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.137 $ mentre que les dones 20.955 $. La renda per capita de la població era de 17.145 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Collinsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Collinsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Quesadilla mexicana

La quesadilla mexicana és un antojito ("aperitiu") originari de Mèxic fet amb una tortilla mexicana i formatge ratllat. El nom deriva de la paraula espanyola queso. Hi ha moltes varietats que poden portar uns altres ingredients a més dels dos essencials. És popular a Mèxic i als Estats Units, on és part de la gastronomia tex-mex, un estil de cuina que combina elements mexicans i americans. També se'n diu quesadilla d'un menjar d'El Salvador.

## Preparació

Fer una quesadilla és ben senzill; es pot fer amb una tortilla o dues, que poden ser de blat o de moresc. Tradicionalment el farcit és formatge d'Oaxaca però és normal fer-ne amb uns altres formatges. Tradicionalment es fa en un comal, una mena de planxa mexicana; una altra possibilitat és una paella. El comal s'escalfa sense oli, i la tortilla es fica a dins per a torrar-la abans d'escampar el formatge gratinat per damunt. Si es fa amb només una tortilla, la tortilla es plega pel mig; si no, es posa una altra tortilla al damunt. Després es tomba la quesadilla fins que el formatge es fon. Després que es refreda una mica, la quesadilla sovint es talla en trossos triangulars.
La tortilla de moresc era un aliment bàsic en la cuina asteca abans de colonització europea, i a moltes regions de Mèxic és la varietat preferida, tanmateix al nord de Mèxic i als Estats Units les quesadilles es fan sovint amb tortillas de farina de blat. En qualsevol cas la quesadilla es diferencia del taco o burrito per tenir el formatge fos, a més el burrito és embolicat i la quesadilla plegada.
Les quesadilles es venen als carrers com menjar ràpid i en restaurants com aperitius. És normal afegir-hi uns altres ingredients com ara la carn (particularment el xoriço mexicà o el pernil) o el pollastre, bitxo, cebes, huitlacoche, bolets, quelites, chicharrón, etcètera. De vegades es fan variants americanes amb ingredients no mexicans -- per exemple, amb formatges americans o europeus, o amb verdures no mexicanes. Tant a Mèxic com als Estats Units es serveixen sovint amb salsa picant.

## Vegeu també

* Taco
* Burrito
# Morval

* Per a altres significats, vegeu «Andelot-Morval».
Morval és un municipi francès, al departament del Pas de Calais (regió dels Alts de França) limítrof amb el del Somme. L'any 2007 tenia 85 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Morval era de 85 persones. Hi havia 32 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills. La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 38 habitatges, 32 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 4 estaven desocupats. Tots els 38 habitatges eren cases. Dels 32 habitatges principals, 27 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Morval el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 58 persones, 48 eren actives i 10 eren inactives. De les 48 persones actives 44 estaven ocupades (25 homes i 19 dones) i 4 estaven aturades (2 homes i 2 dones). De les 10 persones inactives 4 estaven jubilades i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de transport.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.
L'any 2000 a Morval hi havia 7 explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* Morval - Lloc web oficial
# Jàson i els argonautes

Jàson i els argonautes (títol original en anglès: Jason and the Argonauts) és una pel·lícula anglo-estatunidenca dirigida per Don Chaffey i estrenada el 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

En la Grècia antiga, per reconquerir el regne del seu pare Èson usurpat pel seu germanastre Pèlias, Jàson ha de portar a aquest últim el fabulós Velló d'or que es troba en llunyà Còlquida. S'embarca a bord del vaixell Argo amb tot un equip d'herois, els argonautes. Alhora ajudats i contrariats pels déus i deesses rivals, s'enfrontaran als elements desencadenats i a criatures monstruoses: el colós Talos, les dues horripilants Harpies, les Simplègades, una Hidra (un horrible drac de set caps) així com un exèrcit vindicatiu de terribles i àgils esquelets. Però Jàson coneixerà l'encís amorós sota els trets de Medea, vèncer els obstacles i portar el Velló d'or.

## Repartiment

* Todd Armstrong: Jàson
* Nancy Kovack: Medea
* Gary Raymond: Acaste
* Laurence Naismith: Argos, fill d'Arèstor
* Nigel Green: Hèracles
* Niall MacGinnis: Zeus
* Michael Gwynn: Hermes
* Douglas Wilmer: Pèlias
* Jack Gwillim: el Rei Eetes
* Honor Blackman: Hera
* John Cairney: Hilas
* Patrick Troughton: el Rei Fineu
* John Crawford: Dioscurs
* Douglas Robinson: Eufem
* Davina Taylor: Briseida, Germana de Jàson

## Al voltant de la pel·lícula

* El compositor Bernard Herrmann va signar les músiques d'algunes pel·lícules d'Alfred Hitchcock, sobretot la de Psicosi el 1960.
* La seqüència del combat entre els Argonautes i els esquelets, d'una durada de 3 minuts, ha suposat més de 4 mesos de treball a Ray Harryhausen.
* Aquesta pel·lícula forma part de la Llista del BFI de les 50 pel·lícules a veure abans de fer els 14 anys establerta el 2005 pel British Film Institute.
* L'escena de les Harpies va ser rodada al temple de Paestum, a Itàlia del sud. L'equip va tenir l'autorització de filmar al temple, que avui no és accessible als visitants.

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 356 (anglès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. Jàson i els argonautes. esadir.cat.
* ↑ « Jason and the Argonauts ». The New York Times.
# Tinibeg Khan

Tinibeg Khan fou un efímer kan de l'Horda d'Or, fill i successor d'Uzbeg Khan el 1241. En algunes fonts Tinibeg és esmentat com Insan o Insanbeg però aparentment es tracta d'un error; tant a les fonts russes com en una carta del papa el nom consta com Tinibeg.
Uzbeg va deixar quatre fills: Timur (mort vers el 1330), Tinibeg, Janibeg i Khidr Beg. Tinibeg el va succeir i va ser kan per pocs mesos, sent assassinat pel seu germà més jove Janibeg que d'acord amb la crònica de Troitzki hauria mort igualment al seu germà petit Khidr Beg. Janibeg va pujar al tron.
| Precedit per: Uzbeg Khan | Khan de l'Horda d'Or 1341–1342 | Succeït per: Janibeg |

## Referències

Howorth, Henry Hoyle. History of the Mongols, from the 9th to the 19th Century. Part II, division I. The so-called tartars of Russia and Central Asia. Londres: Longmans, Green and Co, 1880.
# But-2-è

El but-2-è és un alquè acíclic amb quatre àtoms de carboni. És l'alquè més simple que presenta isomeria cis/trans (també coneguda com a isomeria E/Z); és a dir, existeix com a dos isòmers geomètrics: cis-but-2-è o (Z)-but-2-è i trans-but-2-è o (E)-but-2-è.
És un derivat del petroli, produït per craqueig catalític de petroli cru, o per dimerització de l'etilè. Els seus usos principals són en la producció de benzina i butadiè, encara que també s'usa el but-2-è per produir butanona soluble, via hidratació cap a butan-2-ol i posterior oxidació.
És molt difícil separar els dos isòmers per destil·lació, ja que ambdós tenen punts d'ebullició propers (al voltant de 4 °C pel cis i prop d'1 °C pel trans). Tot i això, en la majoria d'aplicacions industrials, no és necessari separar-los, ja que tots dos isòmers es comporten de forma semblant en les reaccions químiques desitjades. Una mescla típica de but-2-è conté un 70% de (Z)-but-2-è (isòmer cis) i un 30% d'(E)-but-2-è (isòmer trans). El butà i el but-1-è en són impureses habituals, presents en un 1% o més a les mescles industrials, que també contenen quantitats menors d'isobutè, butadiè i butí.

## Referències

* 1 2 «2-Butene» (en anglès). SIDS Initial Assessment Report, febrer 1995. Arxivat de l'original el 24 de setembre 2015. [Consulta: 13 novembre 2014].
* ↑ Chemical Safety Information from Intergovernmental Organizations

## Enllaços externs

* Informe SIDS (Screening Information Data Set) d'avalució inicial sobre el 2-butè Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. de l'Organització de Cooperació i Desenvolupament Econòmic (OCDE) (anglès)
# Societat Mundial de l'Esvàstica Vermella

La Societat Mundial de l'Esvàstica Vermella (mandarí: 世界红卍字会) (anglès: World Red Swastika Society) és la branca filantròpica de la secta xinesa Daoyuan, que va ser fundada l'any 1922, per Qian Nengxun, Du Bingyin i Li Jiabai, seguint l'exemple de les associacions occidentals com la Creu Roja, per crear institucions caritatives arrelades en la religió xinesa. El caràcter xinès que representa l'esvàstica (卍 wàn) es pot traduir com l'infinit, en la cultura xinesa, i també en altres cultures és un símbol de la manifestació de Déu, i de la seva creació. La missió de l'esvàstica vermella consistia en un important esforç filantròpic, moral i educatiu. La societat mantenia albergs i menjadors per a pobres, i també hospitals moderns i ajuda humanitària.
La Societat va tenir una actuació destacada després del terratremol de Tòquio i també va actuar en resposta a desastres naturals a la Unió Soviètica també cal dir que comptava amb professors d'esperanto entre els seus membres. La Societat tenia les seves oficines a París, a Londres i a Tòquio. Potser l'esdeveniment menys conegut de la seva història va ser el rol que va tenir en la Massacre de Nanquín, durant la Segona Guerra Sinojaponesa. El pillatge i els saquejos que van ser comesos pels invasors japonesos a la ciutat van deixar milers de morts en els carrers, i l'esvàstica vermella va ajudar a enterrar els cossos. Els records de les activitats de l'esvàstica vermella han proporcionat una important font de recursos per a la reçerca històrica de les atrocitats japoneses i han ajudat a localitzar les tombes. Tot i que va ser suprimida durant el govern de Mao Zedong a la Xina continental, l'esvàstica vermella segueix sent avui una organització religiosa centrada en la caritat, té branques entre la diàspora xinesa, amb casernes a Taiwan. A més del treball caritatiu, l'esvàstica vermella té dues escoles a Hong Kong: la (HKRSS Tuen Mun Primary School) i la (HKRSS Tai Po Secondary School), i una escola a Singapur la (Red Swastika School). També cal senyalar que malgrat el seu nom i el seu simbol, la societat de l'esvàstica vermella no té cap vincle amb el nazisme, el feixisme, o l'extrema dreta.

## Vegeu també

* Creu Roja
* Maguen David Adom
* Mitja Lluna Roja

## Enllaços externs

* Societat mundial de l'esvàstica vermella: Branca japonesa (japonès)
* Societat mundial de l'esvàstica vermella: Branca taiwanesa Arxivat 2015-07-15 a Wayback Machine. (xinès)
# Reacció de cicloaddició de Bradsher

La cicloaddició de Bradsher , en química, és una forma de la reacció de Diels-Alder que implica l'addició [4+2] d'un dienòfil amb azadiens aromàtics catiònics xom és l'acridizini o isoquinolini.
La cicloaddició de Bradsher va ser donada a conèixer per C. K. Bradsher i T. W. G. Solomons en la revista Journal of the American Chemical Society de la Societat Química Americana el 1958.

## Referències

* ↑ C. K. Bradsher, T. W. G. Solomons, J. Am. Chem. Soc., 80, 933, (1958)
* ↑ Merck Index, 14th Ed.
* ↑ C. K. Bradsher, J. A. Stone, J. Org. Chem., 33, 519 (1968)
# Moruzzo

Moruzzo (friülà Morùs) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 2.309 habitants. Limita amb els municipis de Colloredo di Monte Albano, Fagagna, Martignacco i Pagnacco.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Carletto Dreosso | Llista cívica |
# Tinis

«Tinis» té aquests significats:
* Tinis, poble traci emparentat amb els bitinis.
* Tinis, és el nom d'una ciutat d'Algèria, que sota els francesos fou Tenes, i antigament Cartenna. Vegeu Tinis (Algèria)
* Tinis fou una ciutat a la rodalia d'Abidos, vegeu Tinis (Egipte)
# Campionat d'Espanya de trial 1973

La temporada de 1973 del Campionat d'Espanya de trial fou la 6a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 12 proves puntuables. 7 de les proves programades es disputaren als Països Catalans: Trial de Reis (la primera, el 14 de gener), Manresa, València, Gallifa, Trial de Primavera (25 de març), Olot i Ibi.

## Classificació final

Font:
| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Fernando Muñoz | Bultaco | 94 |
| 2 | Ignasi Bultó | Bultaco | 91 |
| 3 | Pere Pi | Montesa | 83 |
| 4 | Quico Payà | OSSA | 78 |
| 5 | Xavier Cucurella | Bultaco | 61 |
| 6 | Joan Bordas | Montesa | 45 |
| 7 | Leopoldo Milà | Montesa | 38 |
| 8 | Ramon Tresserras | Bultaco | 27 |
| 9 | Jordi Rabasa | Montesa | 22 |
| 10 | Jordi Permanyer | Montesa | 20 |

## Notes

* ↑ Les referències consultades assenyalen com a lloc de celebració només la província de València.

## Referències

* 1 2 «Spain - 1973» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 6 agost 2020].
* ↑ «Payá (Ossa), se adjudicó el Trial de Palencia» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
* ↑ Pi, Pere. «Resultats oficials dels tres primers classificats de tots els Campionats d'Espanya de trial. Resultats facilitats per la RFME». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 129. ISBN 9788461590353.
* ↑ «Payà: OSSA debería ayudarnos mucho más» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo.
# Societat de classificació

En la indústria de navegació, les Societats de Classificació són organitzacions no governamentals o grups de professionals amb l'objectiu de promoure la seguretat de la vida humana i propietats (vaixells i plataformes offshore) així com la protecció de l'entorn natural marí. Això s'aconsegueix gràcies al desenvolupament de Regles de Classificació, la confirmació que el disseny dels vaixells compleix amb aquestes regles, la inspecció dels vaixells durant el període de construcció i les inspeccions periòdiques per confirmar que els vaixells continuen complint les regles.
La primera Societat de Classificació va ser Lloyd's Register, originada a partir de la famosa cafeteria londinenca del segle xvii freqüentada entre d'altres per mercaders, armadors i agents d'assegurances, inclosos tots en el sector de la navegació.
Actualment hi ha més de 50 organitzacions de classificació marítima en el món, sent les tres principals la britànica Lloyd's Register, la noruega Det Norske Veritas i la nord-americana American Bureau of Shipping.
Les Societats de Classificació empren inspectors de vaixells, inspectors d'equips marins, tècnics elèctrics i enginyers o arquitectes navals, normalment localitzats en ports arreu del món.
Els vaixells o estructures marines es classifiquen d'acord amb el seu estat i al seu disseny. Les Regles de Classificació es dissenyen per assegurar un nivell d'estabilitat, seguretat, impacte ambiental, etc.
Totes les nacions requereixen que els vaixells o estructures marines que naveguin sota la seva bandera compleixin uns certs estàndards, en la majoria dels casos aquests estàndards es compleixen si el vaixell té el certificat de compliment d'un membre de l'Associació Internacional de Societats de Classificació (IACS) o una altra Societat de Classificació aprovada.
En particular, les Societats de Classificació poden estar autoritzades per inspeccionar vaixells i altres estructures marines i emetre certificats en nom de l'estat sota la bandera estiguin registrats els vaixells.

## Associació Internacional de Societats de Classificació (IACS)

L'Associació Internacional de Societats de Classificació (IACS), amb seu a Londres, representa a les deu societats de Classificació més importants del món. IACS es va fundar inicialment amb les set societats líders el 1968. Actualment els seus membres són: ABS, BV, CCS, DNV, GL, KR, LR, NK, Rina i RS.
IACS és un òrgan consultiu de l'Organització Marítima Internacional (OMI), que depèn de l'ONU, i roman com l'única organització no governamental amb títol d'observador que està autoritzada a desenvolupar i aplicar regles.

## Enllaços a Societats de Classificació

* ABS American Bureau of Shipping
* BV Bureau Veritas
* CCS Xina Classification Society
* CRS Register Brodova (Croatian Register of Shipping)
* DNV Det Norske Veritas
* GL Germanischer Lloyd Arxivat 2012-06-15 a Wayback Machine.
* KR Korean Register of Shipping
* LR Lloyd 's Register
* NK Nippon Kaiji Kyokai (ClassNK)
* RINA Registre Italià Navale
* RS Russian Maritime Register of Shipping
* IRS Indian Register of Shipping