OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fiat 500 II

El Fiat 500 és un automòbil del segment A produït pel fabricant italià Fiat des de l'any 2007. Es basa en el Fiat Trepiùno, un prototip presentat en el Saló de l'Automòbil de Ginebra de 2004 que agafaba característiques estilístiques de l'anterior Fiat 500 presentat l'any 1957. Aquest cotxe presenta un disseny retro, amb l'esperança d'emular l'èxit que cotxes com el Volkswagen New Beetle, el Chrysler PT Cruiser o el Mini han aconseguit en els últims temps.

## Seguretat

El Fiat 500 II va passar el test de seguretat Euro NCAP amb els següents resultats
* Adult ocupant =
* Infant ocupant =
* Vianant =

## Versions especials
### Abarth 695 "Tribut Ferrari" (2009)

L'Abarth 695 "Tributo Ferrari" és una edició limitada desenvolupada en col·laboració amb enginyers de Ferrari basant-se en l'Abarth 500. El motor 1.4 Turbo T-Jet 16v desenvolupant-se, utilitza un diferent turbocarregador Garrett. El vehicle va ser presentat el 2009 al Frankfurt Motor Show.

## Referències

* ↑ «Fiat 500 II». euroncap.com. [Consulta: 29 gener 2008].
* ↑ Joseph, Noah. «Officially Official: Fiat confirms Abarth 695 "Tributo Ferrari" for Frankfurt debut». Autoblog.com, 09-09-2009. [Consulta: 30 setembre 2010].

## Enllaços externs

* Pàgina de Fiat 500 Arxivat 2014-04-05 a Wayback Machine.
* Pàgina de Fiat Espanya Arxivat 2008-08-28 a Wayback Machine.
* Pàgina de Fiat Itàlia
# Filant (fill d'Antíoc)

D'acord amb la mitologia grega, Filant (en grec antic Φύλας) va ser un rei d'Èfira, fill d'Antíoc, que al seu torn era net de Filant, rei dels driops.
Casat amb Lipèfile, filla de Iolau, fou pare d'Hípotes i de Tero.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 95. ISBN 8429741461.
# Timóixkino

Timóixkino (en rus: Тимошкино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 7 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Ferran de la Cerda

Ferran de la Cerda (1255 - Ciudad Real 1275), infant de Castella.
Fou el fill primogènit del rei Alfons X el Savi i la seva segona muller, Violant d'Aragó. Fou l'hereu al tron des del seu naixement però la seva mort prematura li impedí pujar al tron.
Es casà el 1269 a la catedral de Burgos amb Blanca de França, filla del rei Lluís IX de França. Van tenir dos fills:
* l'infant Alfons de la Cerda el desheretat (v 1270-1334), rei titular de Castella
* l'infant Ferran II de la Cerda (1275-1322)
El seu fill primogènit, l'Infant Alfons de la Cerda, no va heretar el tron del seu avi, ja que Sanç IV de Castella, segon fill d'Alfons X, es va rebel·lar i va usurpar el tron.
# Ferrando Pérez de Tarazona

Ferrando Pérez de Tarazona (? - ?) va ser un cavaller del llinatge aragonès dels Tarazona. Parent de Pero Pérez de Tarazona, Justícia d'Aragó del 1208 al 1235. No es tenen dades sobre el seu matrimoni i descendents. Fou Justícia d'Aragó del 1235 al 1242.
Ferrando Pérez de Tarazona Llinatge de Tarazona :
| Càrrec de govern |||
| Precedit per: Pero Pérez de Tarazona | Justícia d'Aragó (Llista de justícies d'Aragó) (1208-1235) | Succeït per: Pero Pérez |

## Bibliografia

* (castellà) Jerónimo Zurita: Anales de la Corona de Aragón (Ed. 1562-1580)

## Referències

* ↑ «Institución Fernando el Católico - Descarga de publicaciones». [Consulta: 14 gener 2023].
# Francesco Serao

Francesco Serao (San Cipriano d'Aversa 20 de setembre de 1702- Nàpols 5 d'agost de 1783) va ser un metge i geòleg italià. Va ser el primer a utilitzar en geologia la paraula lava la qual és d'origen llatí: "labes" que significa 'caiguda', 'esllavissada'. Apareix en un escrit seu sobre l'erupció del Vesubi el 1737.
Estudià a Nàpols en un col·legi dels jesuïtes. Es va formar sota les idees de Descartes. Estudià medicina i en va ser catedràtic el 1727. Va ser membre de l'Accademia Reale o Accademia delle Scienze di Napoli amb el seu mestre Niccolò Cirillo i va formar part de l'Acadèmia de ciències francesa, de la de londres i de la benedictina de Bolonya entre d'altres d'Europa.
Va traduir a l'italià les obres sobre medicina de John Pringle.
Va ser protometge del Regne de Nàpols i metge del rei Ferran IV de Borbó.

## Obres

* Vita Nicolai Cirilli, 1738
* De suffocatis ad vitam revocandis, 1775
* Consilia medica
* Epistula ad Ioannonem Brunum sulla peste
* De Castrensibus morbis
* Istoria dell'incendio del Vesuvio accaduto nel mese di maggio 1737, Napoli, stamperia di Novello de Bonis, 1738 tradotta anche in francese ed in inglese
* Lezioni accademiche sulla tarantola, 1742
* Saggio di considerazioni anatomiche fatte su di un leone; Descrizione dell'elefante, Osservazioni sopra un fenomeno occorso nell'aprire un cinghiale, Napoli Giuseppe De Bonis, 1766

## Bibliografia

* SERAO, Francesco per Arturo Castiglioni, 1936

## Referències

* ↑ Francesco Serao, Istoria dell’incendio del Vesuvio accaduto nel mese di maggio dell’anno MDCCXXXVI, Reale Accademia delle Scienze Fisiche e Matematiche di Napoli, Stamperia di Novello de Bonis, Napoli, 1738
# Francesco Secchiari

Francesco Secchiari (Fivizzano, província de Massa i Carrara, 24 d'agost del 1972) és un ciclista italià que fou professional del 1995 al 2004.

## Palmarès

* 1993
** 1r a la Copa Ciutat d'Asti
* 1994
** 1r a la Torí-Biella
* 1995
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 1997
** 1r al Gran Premi de la indústria i el comerç artesanal de Carnago
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 1998
** 1r al Giro de Toscana
** 1r al Giro dels Abruços i vencedor de 2 etapes
* 2000
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 1999. Abandona (15a etapa)
* 2004. 121è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. 66è de la classificació general
* 1996. Abandona (1a etapa)
* 1997. Abandona
* 1998. 24è de la classificació general
* 1999. 27è de la classificació general
* 2000. 59è de la classificació general
* 2001. 48è de la classificació general
* 2002. No surt (5a etapa)
* 2003. 96è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2000. Abandona (10a etapa)
* 2003. Abandona (7a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# The Walking Dead

«The Walking Dead» té aquests significats:
* The Walking Dead (còmic)
* The Walking Dead (sèrie de televisió)
* The Walking Dead (videojoc)
# Final de temporada

Un final de temporada normalment és l'episodi final d'una temporada d'un programa o sèrie de televisió. Sovint aquest episodi final és el que marca l'escissió que acompanyarà un període en el qual no s'emetrà el programa, a l'espera d'una nova temporada. Aquest final sovint intenta atraure els espectadors perquè segueixin veient el programa un cop comenci de nou la següent temporada. Per altra banda, també s'hi ha empleat aquest concepte de 'final de temporada' per a descriure el punt final entre temporades esportives i de competició o, fins i tot, en períodes marcats pel calendari.

## Referències

* ↑ País, El «‘Juego de tronos' 7x07: cuándo y dónde ver el final de la temporada 7» (en castellà). EL PAÍS, 27-08-2017. «[...] los canales que emiten el final de temporada de la serie [...]»
* ↑ «Definición de Temporada» (en castellà). Definición ABC.
* ↑ «Courtois aplaza su renovación hasta final de temporada» (en castellà). ELMUNDO. «[...] "jugador de futbol" aplaza su renovación hasta final de temporada.»
* ↑ «Un jugador del Barça desliza su adiós a final de temporada». La Vanguardia. «[...] "un jugador de futbol" desliza su adiós a final de temporada.»
* ↑ «S'aproxima el final de temporada d'estiu a Vallter 2000». [Consulta: 11 gener 2018]. «S'aproxima el final de temporada d'estiu [...]»
# Tecla

«Tecla» té aquests significats:
* Tecla o polsador, operador elèctric que només roman estat actiu mentre es pressiona
* Tecla, cadascuna de les peces d'un instrument de teclat, especialment en el mecanisme de percussió del piano
* Centre Cultural Tecla Sala, centre cultural de L'Hospitalet de Llobregat dedicat a promoure i difondre les arts visuals
* Biografies:
** Tecla, esposa de l'emperador romà d'Orient Miquel el Tartamut
** Tecla d'Iconi (Iconi, segle I - Selèucia), seguidora i deixeble de Pau de Tars, venerada com a santa
** Tecla Sala Miralpeix (Roda de Ter, 1886)
** Paco Tecla y Lafayette, sèrie de còmics creada per Ramon Maria Casanyes
Viccionari
# Telmatoscopus similis

Telmatoscopus similis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la Gran Bretanya, França, Alemanya, Dinamarca, Noruega, Suècia, Finlàndia (incloent-hi les illes Åland), Rússia i Hongria.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., 1904. New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 40:55-59.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Tonnoir, A. L., 1922. Nouvelle contribution à l'étude des Psychodidae (Diptera) et description de dix espèces nouvelles d'Europe. Annales de la Société Entomologique de Belgique. 62:153-181.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ An Update of the 1998 Checklist of Diptera of the British Isles (actualitzat el 7 de març del 2012) Arxivat 2015-03-17 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ List of UK Diptera Arxivat 2012-08-08 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Muséum National d'Histoire Naturelle, 2003-2012 (francès)
* ↑ TELA INSECTA - Le réseau de l'entomologie Francophone Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
* ↑ Kvifte, G. M., Håland, Ø. & Andersen, T., 2011. A revised checklist of Norwegian moth flies (Diptera, Psychodidae). Norwegian Journal of Entomology 58, 180–188.
* ↑ Olli Autio i Jukka Salmela, 2010. The semi-aquatic fly fauna (Diptera) of wetlands of the Åland Islands. Memoranda Soc. Fauna Flora Fennica 86:43–53.
* ↑ Craneflies of Finland Arxivat 2016-07-30 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Przhiboro A.A., 2004. Two typically coastal halophilous species of dipterans are found inland in freshwater habitat (Diptera: Psychodidae, Sphaeroceridae). Zoosystematica Rossica, 13(1), 115–116.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104.
* Satchell, G. H., 1949. The Early Stages of the British Species of Pericoma (Walker). (Diptera: Psychodidae). Transactions of the Royal Entomological Society of London, 100: 411–447.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
* Q-bank Arthropods (anglès)
# Font Puda

* Aquest article tracta sobre font d'aigua sulfhídrica del Solsonès. Si cerqueu una font de La Segarra, vegeu «Font de la Puda».
La Font Puda o Font de la Puda és una font sulfhídrica situada al municipi de La Coma i La Pedra, al Solsonès. Com ja indica el seu propi nom, Puda és una font que és molt característica per la seva clàssica olor d'ous podrits, típica de l'àcid sulfhídric, i pel seu mal gust a l'hora d'ingerir-la.

## Història

Les primeres referències que se'n tenen sobre la font les trobem al llibre Diccionario geográfico del geògraf Pasqual Madoz, publicat l'any 1845. En aquella obra trobem la següent informació sobre la Font de la Puda:
| « | [...] la Font Pudia, cuya agua se compone de ácido hidrosulfúrico libre; cloruros de cal, magnesia y sosa; carbonatos de cal y magnesia; sulfatos de magnesia, cal y alúmina en corta cantidad, y glesina ó beregina [...]. | » |
Aquesta font va tenir una gran afluència de gent durant els inicis del segle xx. Des del municipi veí, i el més gran de la Vall de Lord, Sant Llorenç de Morunys, s'organitzaven excursions per anar a passar estones a la font i gaudir de les seves propietats mineromedicinals. En aquest indret els habitants de la Vall hi passaven bones estones d'esbarjo i es van prendre algunes fotografies de la font amb els seus visitants. En aquells moments no hi havia encara la coberta en forma de volta de canó que trobem actualment, que es va projectar l'any 1947 per l'arquitecte de l'Ajuntament de La Coma i la Pedra en aquells moments.
Anys després, concretament l'any 1972, es va construir el pont sobre el riu Cardener que millorava l'accés a la deu.

## Referències

* ↑ Plana i Riu, 2015, p. 27.
* ↑ Plana i Riu, 2015, p. 32.
* ↑ Plana i Riu, 2015, p. 29.
* ↑ Plana i Riu, 2015, p. 30.

## Bibliografia

* Plana i Riu, Josep. Les sulfuroses aigües de la Font de la Puda ( PDF), 2015. Arxivat 2021-09-21 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Balneari de la Font Pudosa
* La Puda de Francolí
* La Puda de Montserrat

## Enllaços externs

* «Font Puda». Turisme Solsonès.
* «Font de la Puda». Festa Catalunya.
* «La Coma i la Pedra». Fem turisme.
# Tijàniyya

La tijaniyya és una confraria sufí fundada a Algèria per Àhmad at-Tijaní el 1781/1782; aquest es va instal·lar el 1789 a Fes i va aconseguir adeptes locals i es va implantar al Marroc i després a altres regions de l'Àfrica occidental. Abd el-Kader la va atacar assetjant la seva capital Aïn Mahdi durant sis mesos, destruint-la finalment quan no es va voler incorporar a l'Emirat d'Abdelkader.
Un moviment renovador fou iniciat per Ibrahim Niasse (1900-1975) al Senegal, que va portar a l'extensió de la confraria per l'Àfrica occidental de manera espectacular després de la II Guerra Mundial.

## Referències

* ↑ Conde, Francisco Javier. Cuadernos de estudios africanos, Edicions 17-20. Instituto de Estudios Políticos, p. 61.

## Bibliografia

* Enciclopèdia de l'Islam, Xm 497 a 499

## Enllaços externs

* Web oficial
# Torneig de Melbourne 2022

«Torneig de Melbourne 2022» té aquests significats:
* Torneig de tennis mixt:
** Open d'Austràlia 2021 (Grand Slam)
** Melbourne Summer Set 1 2022 (ATP 250, WTA 250)
* Torneigs de tennis femení:
** Melbourne Summer Set 2 2022 (WTA 250)
# Timó de Fliunt

Timó (grec antic: Τίμων Tímōn; Fliünt (Argòlida), ca 320 aC - ca 235 aC), fill de Timarc, fou un filòsof escèptic grec i poeta satíric que escrivia en un sistema anomenat silloi (σίλλοι), referit a una sàtira o paròdia filosòfica a l'antiga Grècia. Va florir en el regnat de Ptolemeu II Filadelf vers el 279 aC i en endavant.
La seva vida és comentada per Diògenes Laerci tenint com a referència Apol·lònides de Nicea, Antígon de Carist i Sotió. Va quedar orfe encara jove i fou coreuta (membre del cor) al teatre, professió que va abandonar per estudiar filosofia. Va anar a viure a Mègara (vers 300 aC), on va coincidir amb Estilpó, i després va tornar a Fliünt i es va casar; seguidament, en companyia de la seva dona, va anar a Elis i es va fer seguidor de Pirró. A Elis, va tenir un fill de nom Xanthus que fou metge i filòsof; expulsat d'Elis en circumstàncies no conegudes va viure a l'Hel·lespont i a la Propòntida i va ensenyar a Calcedònia com a sofista amb tant d'èxit que va fer fortuna. Llavors, va anar a Atenes, on va viure fins a la seva mort, excepte una curta estada a Tebes.

## Biografia

Li faltava un ull i era aficionat al vi. Conegué per casualitat Pirró quan els dos anaven a l'estadi a assistir a una competició, i immediatament es decidí a seguir la seva filosofia.
Com que Pirró no deixà cap escrit de la seva escola escèptica, fou Timó, principalment, qui deixà per escrit en els seus poemes (conservats fragmentàriament) les seves teories. En els seus escrits, Timó criticava sarcàsticament tots els filòsofs contemporanis i antics a ell mateix, amb la sola excepció dels filòsofs de l'escola d'Elea.
Establert a Atenes hi feu deixebles. No obstant això, l'escepticisme continuaria, no en mans dels seus deixebles, sinó amb els nous membres de l'acadèmia platònica (especialment Arcelisau i Carnèades). Un dels "blancs preferits" de Timó és l'estoïcisme i els seus criteris dogmàtics.
Timó no és, pel que se sap, un pensador original, sinó al contrari, reflecteix molt fidelment el pensament del seu mestre.
Una frase de Timó és: "No puc afirmar que la mel sigui dolça, però puc afirmar que em sembla dolça". Per tant, l'escèptic i el pirrònic no neguen la realitat (presentada mitjançant aparences probables), sinó que neguen el dogmatisme. No és que un escèptic no pugui "afirmar que la mel li sembli dolça", ni tampoc negar-se a seguir un moviment o forma de pensament, però no pot interpretar-los dogmàticament com a indiscutibles.

## Obres

Va deixar nombrosos escrits. Diògenes Laerci esmenta:
* ἔπη
* καὶ τραγῳδίας
* καὶ σατύρους
* καὶ δράματα κωμικὰ τριάκοντα
* τραγικὰ δὲ ἑξήκοντα
* σίλλους τε καὶ κιναίδους
Els més cèlebres dels seus poemes foren les composicions anomenades Silloi (σίλλοι) en tres llibres. Va morir amb quasi noranta anys.

## Referències

* ↑ Diògenes Laerci. περὶ βίων, δογμάτων καὶ ἀποφθεγμάτων τῶν ἐν φιλοσοφία εὐδοκιμησάντων (Sobre les vides, les opinions i les sentències dels filòsofs il·lustres) IX, 109-116
# Tiràcia

Tiràcia o Tiracina (llatí: Tyracia o Tyracina grec antic: Τυρακῖνα) va ser una ciutat de Sicília de la que se'n sap molt poca cosa.
Esteve de Bizanci diu que era una ciutat petita però rica i Plini el Vell la fa constar a la llista de municipis romans de l'interior de l'illa. Es desconeix on estava situada.
Alguns autors diuen que podria ser Trinàcia (Τρινακία) que Diodor de Sicília esmenta com una de les ciutats més importants dels sículs abans que fos destruïda per Siracusa l'any 439 aC, però només per la semblança dels noms.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Tyracia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 27 maig 2023].
# Font Vella (Vallfogona de Riucorb)

Font Vella és una obra de Vallfogona de Riucorb (Conca de Barberà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Font de pedra situada en un mur lateral del carrer de la Font. Consta d'un cos principal de grans daus de pedra mal tallats, on hi ha el brollador, emmarcat en una estructura de dues pilastres i entaulament sobre un arc de mig punt que sobresurt de la resta. En un costat, tres grans piques intercomunicades i força erosionades emmagatzemen l'aigua.

## Referències

* ↑ «Font Vella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Font Vella». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Fontana-on-Geneva Lake

Fontana-on-Geneva Lake és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.754 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fontana-on-Geneva Lake tenia 1.754 habitants, 764 habitatges, i 524 famílies. La densitat de població era de 228,8 habitants per km².
Dels 764 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 27,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,1% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 30,6% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.211 $ i la renda mediana per família de 63.594 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.750 $ mentre que les dones 31.813 $. La renda per capita de la població era de 32.266 $. Aproximadament el 2,4% de les famílies i el 3,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fontana-on-Geneva Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fontana-on-Geneva Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Frederic Francesc I de Mecklenburg-Schwerin

Frederic Francesc I de Mecklenburg-Schwerin (Schwerin, 10 de desembre de 1756 - Ludwigslust, 1837) fou duc de Mecklenburg-Schwerin des de l'any 1785, elevat a la categoria de gran duc pel Congrés de Viena l'any 1815, fins a la seva mort, l'any 1837.
Era fill del duc Lluís de Mecklenburg-Schwerin i de la duquessa Carlota Sofia de Saxònia-Coburg Saafeld. Frederic Francesc era net per via paterna del duc Cristià Lluís II de Mecklenburg-Schwerin i de la duquessa Carolina de Mecklenburg-Strelitz, i per via materna era net del duc Francesc Josies I de Saxònia-Coburg-Saafeld i de la princesa Anna Sofia de Schwarzburg-Rudolstadt.
Frederic Francesc substituí al seu oncle, el gran duc Frederic I de Mecklenburg-Schwerin al tro del gran ducat de Mecklenburg-Schwerin l'any 1785. El dia 1 de juny de 1775 es casà amb la duquessa Lluïsa de Saxònia-Gotha filla del príncep Joan August de Saxònia-Gotha-Altenburg (1704-1767) i de la comtessa Lluïsa de Reuss-Schleiz (1726-1773). La parella s'instal·là a Schwerin i tingueren sis fills:
* SA el duc Frederic Lluís de Mecklenburg-Schwerin, príncep hereu, nascut a Ludwigslust el 1778, morí el 1819 a Ludwigslust. Es casà amb la gran duquessa Helena de Rússia el 1799, posteriorment es casà en segones núpcies amb la duquessa Carolina de Saxònia-Weimar-Eisenach i finalment el 1818 amb la landgravina Augusta de Hessen-Homburg.
* SA la duquessa Lluïsa Carlota de Mecklenburg-Schwerin, nada a Schwerin el 1779 i morta a Gotha el 1801. Es casà amb el duc August de Saxònia-Gotha-Altenburg.
* SA el duc Gustau Guillem de Mecklenburg-Schwerin, nat el 1781 a Ludwigslust el 1781 i mort a Ludwigslust el 1851.
* SA el duc Carles de Mecklenburg-Schwerin, nat el 1782 a Ludwigslust i mort a la mateixa ciutat el 1833.
* SA la duquessa Carlota de Mecklenburg-Schwerin, nada Ludwigslust el 1784 i morta a Roma el 1840. Es casà amb el príncep hereu i després rei Cristià VIII de Dinamarca de qui es divorcià el 1810.
* SA el duc Adolf de Mecklenburg-Schwerin, nat a Ludwigslust el 1785 i mort a Schwerin el 1821.
L'any 1815 el Congrés de Viena elevà a la dignitat de grans ducs als sobirans del Ducat de Mecklenburg-Schwerin.
# Verge del Terrús d'Estanya

Verge del Terrús d'Estanya és una ermita situada al nucli d'Estanya, municipi de Benavarri, a la Franja de Ponent.