OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resurrection (pel·lícula de 1927)

Resurrection és una pel·lícula muda dirigida per Edwin Carewe i protagonitzada per Dolores del Río i Rod La Rocque. La pel·lícula, basada en la novel·la homònima de Lev Tolstoi (1899), es va estrenar el 14 de març de 1927.

## Argument

El príncep Dimitri Ivanich marxa de Sant Petersburg per passar l'estiu en un districte rural on s'enamora de Katusha, una noia pagesa òrfena que treballa per als seus parents. Més tard, en ruta cap al front de la Guerra russoturca, el regiment de Dimitri acampa prop del poble i ell sedueix Katusha. Ella queda embarassada i quan la seva tia ho descobreix la fa fora de casa. La criatura mor poc després i Katusha, per tal de sobreviure, treballa com a prostituta.
Anys després, Katusha és empresonada acusada d'enverinar i robar un comerciant. Dimitri, forma part del jurat al judici i, sentint-se responsable de com ha acabat la noia, accepta casar-se amb ella. Malgrat que és innocent, ella és desterrada a Sibèria. L'amor entre ells dos reapareix però tot i que ell està disposat a acompanyar-la a Sibèria, ella es nega a casar-se i marxa sola a l'exili.

## Repartiment

* Dolores del Río (Katyusha Maslova)
* Rod La Rocque (príncep Dimitry Ivanich)
* Lucy Beaumont (tieta Sophya)
* Vera Lewis (tieta Marya)
* Marc McDermott (major Schoenboch)
* Clarissa Selwynne (princesa Olga Ivanovitch Nekhludof)
* Eve Southern (princesa Sonia Korchagin)
* Ilya Tolstoy (el vell filòsof)
* Bobby White - (no acreditat)

## Producció

Ilya Tolstoy, fill del gran escriptor rus, va participar en la pel·lícula assessorant en el guió i com a actor. Els exteriors es van rodar durant el nadal de 1926 a Truckee, Califòrnia, i es van acabar a principis del 1927. L'any 1930, la revista The Film Daily considerava “Resurrection” com una de les deu millors pel·lícules de 1927.

## Referències

* ↑ KANN «“Resurrection”». The Film Daily XL, 3, 04-04-1927, pàg. 1.
* ↑ «“Resurrection” at Mark Strand». The Film Daily XL, 14, 17-04-1927, pàg. 1.
* ↑ «Edwin Carewe in East plans to film “Resurrection”». Motion Picture News, 14-08-1926, pàg. 576.
* ↑ «“Resurrection”». The Film Daily, 30-01-1927, pàg. 8.
* ↑ «Complete “Resurrection”». Film Daily XXXIX, 19, 23-01-1927, pàg. 4.
* ↑ «Results of “Ten Best” polls of seven years». The Film Daily, 07-02-1930, pàg. 8.

## Enllaços externs

* Resurrection al catàleg de l'American Film Institute
# Brunettia uzeli

Brunettia uzeli és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àsia: Sri Lanka.

## Referències

* ↑ Annandale, 1910. Rec. Indian Mus., 5, 141. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 14 març 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# C4 Pedro

Pedro Henriques Lisboa Santos (Luanda 7 de juliol de 1983), més conegut pel seu nom artístic C4 Pedro (de l'anglès Cry For People), és un músic angolès de kizomba.

## Biografia

Fill del cantant Lisboa Santos, C4 Pedro va néixer a Luanda el 7 de juliol de 1983, però va créixer a Bèlgica, on va començar la seva carrera musical amb el grup Brother Lisboa Santos amb el seu germà Lil Saint. Després de 10 anys tornà a Angola a seguir la seva carrera en solitari.
Ha editat tres àlbums: Lagrimas amb Lil Saint, Calor e frio i King Ckwa. També va fer un àlbum en 2013 amb el raper angolès Big Nelo anomenat B4 Los Compadres. El seu tercer àlbum King Ckwa fou el més aclamat per la crítica i l'àlbum més venut a Angola en 2015.

## Discografia
### Àlbums

* Lagrimas (2008)
* Calor & Frio (2011)
* King Ckwa (2015)

### Singles (sense àlbums)

* Brothers Lisboa Santos - Não Da Pra Negar (2014)
* Vamos Ficar por Aqui (al recopilatori Team de Sonho vol 2)
* Estragar feat AGIR (2016)
* Tá pegar fogo (2016)
* Céu (Pikante Vol.6) (2016)

## Referències

* ↑ «Descubra 10 coisas que você não sabia sobre C4 Pedro - Bankznews.com | Conecta-te Agora». [Consulta: 2 desembre 2016].
* ↑ «C4 Pedro: Artista do Mês (Fevereiro 2016)». Arxivat de l'original el 2 de desembre 2016. [Consulta: 2 desembre 2016].
* ↑ «C4 Pedro - New Songs, Playlists, Videos & Tours». BBC Music. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2015. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ «Cantor C4 Pedro pede desculpa por videoclipe e retira-o após críticas». Noticias ao Minuto. [Consulta: 16 febrer 2016].
* ↑ «ÁTOA, C4Pedro, Carlos Manaça, Club Banditz, Digital Militia, Julian Jordan e Karetus no cartaz "Melhores do Ano"». [Consulta: 16 febrer 2016].

## Enllaços externs

* C4 Pedro a discogs
* C4 Pedro a Allmusic
* C4 Pedro a last.fm
# Laurent Sourisseau

Laurent Sourisseau, també conegut pel pseudònim Riss, (Melun, 20 de setembre de 1966) és un historietista i caricaturista francès. Va ser ferit durant l'atemptat a la seu del Charlie Hebdo de gener de 2015. Autodidacta, comença a publicar dibuixos en 1991, sent un dels dibuixants que participaria en la refundació de Charlie Hebdo en 1992, on es dedica a fer acudits d'actualitat política. Ha col·laborat a revistes satíriques com Charlie Hebdo i a L'Écho des savanes.

## Referències

* ↑ L'équipe : Riss, sur le site de Charlie Hebdo.
* ↑ Notice d'autorité personne Plantilla:NuméroFRBNF12503729 : Riss (1966-....), catalogue Bn-Opale plus, BnF. Créée le 5 mars 1996, mise à jour le 17 mars 2009.
* 1 2 Laurent Sourisseau a l'enciclopèdia Larousse (francès)
* ↑ Riss a Lambiek.net (anglès)
# Hockey Monza

* Per a altres significats, vegeu « Roller Monza».
Hockey Club Monza va ser un club d'hoquei sobre patins de la localitat italiana de Monza, a la regió de la Llombardia. Va ser fundat l'any 1933 per Ambrogio Mauri i Gianni Redaelli amb el nom Skating Hockey Club Monza.
L'any 1997 el club va deixar la pràctica del hoquei sobre patins per dedicar-se a l'hoquei sobre patins en línia. Finalment, en acabar la temporada 2003/04 l'entitat va cessar definitivament la seva activitat.
Va guanyar la Lliga italiana en 7 ocasions diferents els anys 1951, 1953, 1956, 1961, 1965, 1966 i 1968, mentre que també s'imposà en 3 ocasions a la Copa d'Itàlia els anys 1971, 1984 i 1989.
A nivell internacional el Hockey Monza va guanyar la Copa de les Nacions de 1946 i la Copa de la CERS de 1989, on va derrotar l'Igualada Hoquei Club a la final. Per altra banda, cal destacar que el Hockey Monza va perdre en dues ocasions la final de la Copa d'Europa: l'any 1966 contra el Club Patí Voltregà i l'any 1967 contra el Reus Deportiu. Així com en una ocasió la Copa de la CERS, l'any 1982, contra el Hockey Club Liceo.

## Palmarès

* 7 Lligues italianes:1951, 1953, 1956, 1961, 1965, 1966 i 1968
* 3 Copes italianes: 1971, 1984 i 1989
* 1 Copa de la CERS: 1989
* 1 Copa de les Nacions: 1946

## Referències

* ↑ «Edición del dimecres 21 juny 1989, Página 49 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Edición del dilluns 25 abril 1966, Página 12 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Edición del dilluns 15 maig 1967, Página 12 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ «Edición del diumenge 1 agost 1982, Página 37 - Hemeroteca - MundoDeportivo.com». [Consulta: 30 març 2022].
# Montanha

«Montanha» té aquests significats:
* Montanha (Gironda), un poble de la Gironda
* Montanha (Isèra). un poble de l'Isèra
# Nexus 4

Nexus 4 és un smartphone desenvolupat per Google amb la col·laboració de LG. És la quarta generació de la gamma Nexus. Es caracteritza per posseir una càmera de 8 MP, pantalla IPS LCD capacitiva i processador de quatre nuclis. Va sortir al mercat amb la versió d'Android 4.2. La presentació del Nexus 4 no es va poder realitzar a causa de l'huracà Sandy que va assotar Nova York el dia 29 d'octubre de 2012. Totes les dades van ser filtrats al bloc de Google juntament amb els de la tauleta Nexus 10 i una millorada Nexus 7

## Llançament

El Nexus 4 surt a la venda lliure i sense contracte per 299 € el model de 8Gb i 349 € el model de 16Gb, el 13 de novembre a través de la botiga oficial de Google, Google Play simultàniament a Espanya, Estats Units, Regne Unit, Canadà, Alemanya, França i Austràlia. La resta de mercats importants hauran d'esperar a finals de novembre. Aquest preu únicament és vàlid a través de la botiga de Google Play, per a la resta de distribuïdors potser se situï al voltant de 599 € (preu on se situen telèfons de similars característiques), el que propici que la cadena de telefonia mòbil The Phone House suspengui la seva venda per no poder oferir el millor preu als seus clients. Un cop llançat a la venda l'estoc s'esgota a nivell mundial en només uns minuts, a causa d'això i al costat que LG ni Google comuniquen en els dos mesos següents quan tornaria a estar disponible sorgir diverses teories sobre el telèfon, Google i el mateix projecte Nexus, com que el telèfon és una estafa, que el preu de fabricació és superior al de venda, que té fallades estructurals de maquinari, perquè el sistema operatiu que porta és inestable, que és una estratègia de màrqueting per obtenir més usuaris d'Android, etc. En l'actualitat un comunicat que es va donar a conèixer a mitjans de gener per part de la directora de la divisió mòbil de LG França, Cathy Robin, va declarar a un mitjà francès que l'estoc del Nexus 4 tornarà a la normalitat i estarà disponible novament a mitjans de febrer del 2013.

## Software

El Nexus 4 va ser el primer telèfon intel·ligent a sortir al mercat amb la nova versió d'Android 4.2 (Jelly Bean). Aquesta nova versió d'Android va introduir diverses novetats pel que fa a la seva anterior versió 4.1.2 (Jelly Bean). Entre les millores que porta la nova versió de Jelly Bean pel Nexus 4 podem destacar:
* Fotografies panoràmiques en 360° (Photo Sphere)
* Widgets en pantalla de bloqueig
* Teclat lliscant (Estil Swype)
* Possibilitat de duplicar la pantalla a un televisor HDTV mitjançant Wi-Fi usant la tecnologia miracast
* Millores en la tecnologia Project Butter
* Actualitzable a Android 4.2.2 (Jelly Bean)

## Vegeu també

* Nexus One
* Nexus S
* Galaxy Nexus
* Nexus 7
* Smartphone

## Referències

* ↑ «Totes les característiques del Nexus 4». PCatala.com. PCatalà, 30-10-2012. [Consulta: 13 febrer 2013].
* ↑ «S'acaba l'estoc del Nexus 4». PCatala.com. PCatalà, 05-02-2013. [Consulta: 13 febrer 2013].
# Resuttano

Resuttano (sicilià Rastanu) és un municipi italià, dins de la província de Caltanissetta. L'any 2007 tenia 2.304 habitants. Limita amb els municipis d'Alimena (PA), Blufi (PA), Bompietro (PA), Petralia Sottana (PA) i Santa Caterina Villarmosa.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Salvatore Mazzarisi | Llista cívica |
# C2H6O

La fórmula molecular C₂H₆O (massa molar: 46.07 g/mol, massa exacta: 46.04186 u) pot referir als isòmers de funció:
* Dimetil Èter (DME, o metanoximetà)
* L'etanol (CH₃CH₂OH), CAS 64-17-5, freqüentment denominat alcohol etílic o EtOH, és un líquid transparent, volàtil i molt inflamable. L'etanol s'utilitza al laboratori com a dissolvent comú per a diferents reaccions químiques.

## Referències

* ↑ «Etanol (C2H6O, EtOH) | Fisher Scientific». [Consulta: 21 març 2021].
# Laurent Vial

Laurent Vial (Corcelles, cantó de Berna, 9 de setembre de 1959) va ser un ciclista suís. Del seu palmarès destaca la medalla de plata als Jocs Olímpics de Los Angeles de 1984 com amateur.

## Palmarès

* 1984
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Los Angeles an la prova contrarellotge per equips (amb Richard Trinkler, Alfred Achermann i Benno Wiss)

## Enllaços externs

* Fitxa sitiodeciclismo.net
* Fitxa museociclismo.it
* Fitxa cyclebase.nl
# Hippocampus angustus

Hippocampus angustus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# República Popular de Bukharà

La República Popular Soviètica de Bukharà (rus Бухарская Народная Советская Республика) fou el nom de l'Uzbekistan del 1920 a 1924. Fou estat soviètic que governà l'antic Emirat de Bukharà durant el període immediatament posterior a la Revolució russa de 1920 a 1924. Posteriorment passà a formar part de la República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan.

## Vegeu també

* Fayzullah Khodja Khodjaev, President del Consell de Comissaris de Poble.
* Abd al-Rauf Fitrat, membre del govern durant aquest breu període.
# Robert Segura Mongé

Robert Segura Mongé (Badalona, Barcelonès, 14 de febrer de 1927 - Premià de Mar, Maresme, 4 de desembre de 2008) va ser un guionista i dibuixant de còmics català, conegut pels seus personatges còmics per a les revistes de l'editorial Bruguera.
Als 14 anys, Segura es va matricular a l'Escola d'Arts i Oficis de Barcelona. Després d'un temps de treballar com a il·lustrador de premsa, va entrar a l'estudi Macian, que es dedicava a la producció de sèries de dibuixos animats.
Va començar a treballar per a Bruguera en 1957. Posteriorment dibuixaria per a Ediciones B i a la revista Guai!. Algunes de les seues sèries més destacades són:
* Rigoberto Picaporte, solterón de mucho porte (1957)
* Los señores de Alcorcón y el holgazán de Pepón (1959)
* Laurita Bombón, secretaria de dirección (1963)
* La Panda (1969)
* Pepe Barrena (1969)
* Los Muchamarcha's (1986)
En la seua producció predominen les historietes de tipus costumista, que satiritzen la realitat espanyola dels 60 i 70. També era conegut per ser el dibuixant que millor dibuixava a les xiques a l'editorial Bruguera. Durant molts anys va residir a Premià de Mar. Era un d'aquells premianencs entranyables que molts el coneixien del dia a dia, tot passejant pel poble. Era autor de molts dels cartells anunciadors de les ballades de sardanes a Premià. També era un excel·lent pintor (herència paterna, segons sembla), que practicava el seu art amb una colla d'amics gairebé tots els diumenges al matí.
Robert Segura morí el 4 de desembre de 2008 a la localitat de Premià de Mar, on residia des de feia molts anys.

## Referències

* ↑ Félix Cepriá; M. Barrero, Antoni Guiral, Ramón Coll, Emilio Álvarez. «Roberto Robert Segura Mongé» (en castellà). Tebeosfera. Asociación Cultural Tebeosfera (ACyT), 2016. [Consulta: 12 novembre 2021].
* 1 2 «Robert Segura dibuixant d'"altura"». Catàleg de l'exposició. Robert Segura dibuixant d'"altura". Ajuntament de Premià de Dalt, 2005. [Consulta: 13 novembre 2021].
* ↑ De Lama, Fernando «Muere el dibujante Roberto Segura» (en castellà). Diario de Ibiza, 12-12-2008 [Consulta: 21 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Entrada sobre Segura, al Bloc;Lady Filstrup (3ª época) (castellà)
* Robert Segura a lambiek.net (anglès)
# Indian River Estates

Indian River Estates és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.793 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Indian River Estates tenia 5.793 habitants, 2.347 habitatges, i 1.743 famílies. La densitat de població era de 403,7 habitants/km².
Dels 2.347 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,1% tenia menys de 18 anys, un 5,2% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 23,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.053 $ i la renda mediana per família de 40.790 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.857 $ mentre que les dones 22.169 $. La renda per capita de la població era de 16.824 $. Entorn del 6,4% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Indian River Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Indian River Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Office Open XML

    No s'ha de confondre amb l'OpenDocument o l'OpenOffice.org XML.
Office Open XML (conegut sovint com a OOXML o OpenXML) és un estàndard internacional per a presentar documents electrònics com fulls de càlcul, presentacions, bases de dades i documents de text desenvolupat per Microsoft.
El format era el successor dels formats binaris d'arxius d'anteriors versions de la Microsoft Office i va ser cedit a organitzacions d'estandardització com ECMA i ISO. El desembre del 2006 l'ECMA va aprovar-lo com a estàndard ISO 29500 i l'abril del 2008 l'ISO va fer el mateix després d'una votació dels estats a nivell mundial i que ha estat qüestionada pels detractors de l'estàndard.

## Votacions

La votació es va tancar el 2 de setembre del 2007 sense arribar a l'estandardització, que requeria dos terços de vots afirmatius per a passar per la via ràpida (fast track), però el resultat va ser de 53% dels vots positius davant al 26% dels vots negatius. Segons un comunicat de premsa de l'ISO, en el BRM celebrat a Ginebra del 25 al 29 de febrer del 2008 "Un total de 43 resolucions, que contenien disposicions o grups de disposicions es van acceptar, la major part d'elles unànimement, algunes per consens, només quatre per majoria simple i quatre van ser rebutjades"
El 5 de març es va fer públic que la Comissió Europea estava investigant el procés d'estandardització d'aquest format degut a diverses acusacions que els vots podrien estar influenciats. Certes organitzacions en contra de la utilització d'aquest format han denunciat irregularitats en el procés d'estandardització.
El termini per què els 87 organismes nacionals d'estandardització votessin la nova redacció de la norma amb les modificacions incorporades es va allargar fins al 29 de març del 2008. La votació va tenir un 75% dels vots a favor i un 14% dels vots en contra, de manera que es compleixen les condicions perquè passi a ser estàndard ISO.

## Controvèrsia

L'estàndard té un gran nombre de detractors, partidaris de l'ODF d'OASIS (que ja és l'estàndard ISO 26300). S'han organitzat recollides de firmes com NoOOXML que ja suma prop de 90.000 adhesions. També es van fer protestes en contra de l'estandardització del format a Oslo (Noruega).

## Vegeu també

* Microsoft Office
* OpenOffice.org
* OpenDocument

## Referències

* ↑ Ecma International (7 de desembre del 2006). "Ecma International approves Office Open XML standard". Nota de premsa. Consulta: 08/12/2006.
* ↑ «ISO/IEC DIS 29500 receives necessary votes for approval as an International Standard». ISO, 02-04-2008.
* ↑ «ISO - News: Vote closes on draft ISO/IEC DIS 29500 standard». Arxivat de l'original el 2012-02-04. [Consulta: 15 abril 2008].
* ↑ Comunicat de Premsa de l'ISO"
* ↑ «Probe into votes on Microsoft standard - FT.com».
* ↑ «OpenXML no debe ser ISO 29500 - Irregularidades y resultados». Arxivat de l'original el 2009-02-07. [Consulta: 15 abril 2008]. OpenXML.info
* ↑ «Irregularities» (en anglès). Arxivat de l'original el 2011-02-17. [Consulta: 15 abril 2008].
# Lillian Hellman

Lillian Hellman (Nova Orleans, 20 de juny de 1905 - comtat de Dukes, 30 de juny de 1984) va ser una dramaturga i guionista estatunidenca, coneguda pel seu èxit en el Teatre de Broadway i pel seu activisme polític.
Les seves obres destaquen per una constant denúncia de les societats opulentes i per un activisme d'esquerres. The Watch on the Rhine (‘La vigilància al Rin', 1941) és una crítica de la hipocresia de les posicions dites liberals, mentre que Toys in the Attic (‘Joguines a les golfes', 1960) s'ambienta al sud dels Estats Units durant la seva infància.
A causa de les seves posicions crítiques, va ser investigada per la House Un-American Activities Committee durant la caça de bruixes del Maccarthisme, on es va negar a delatar companys de lluita, i per aquest motiu se la va incloure en una llista negra que li va impedir treballar a la indústria del cinema durant anys. Aquesta experiència és explicada en obres com The Scoundrel Time (‘L'hora del covard', 1976). Va explorar també el tema autobiogràfic en Pentimento (‘Penediment’, 1974) i Maybe (‘Potser’, 1980).
Va ser durant anys parella del també escriptor Dashiell Hammett, autor de la novel·la El falcó maltès.

## Obres
### Teatre

* The Children's Hour (1934)
* Days to Come (1936)
* The Little Foxes (1939)
* Watch on the Rhine (1941)
* The Searching Wind (1944)
* Another Part of the Forest (1946)
* Montserrat (1949) (Adaptació a l'anglès de l'obra d'Emmanuel Roblès)
* The Autumn Garden (1951)
* The Lark (1955) (Adaptació a l'anglès de L'Alouette de Jean Anouilh)
* Toys in the Attic (1960)
* My Mother, My Father and Me (1963) (basada en la novel·la How Much? de Burt Blechman)

### Novel·la

* Maybe: A Story (1980)

### Opereta

* Candide (1956) (llibre reescrit posteriorment per Hugh Wheeler)

### Guions de cinema

* The Dark Angel (1935) (amb Mordaunt Shairp; basat en l'obra teatral de Guy Bolton)
* These Three (1936) (basat en la seva obra teatral The Children's Hour)
* Dead End (1937) (basat en l'obra teatral Dead End de Sidney Kingsley)
* The Little Foxes (1941) (basat en la seva obra teatral)
* The North Star (1943)
* The Searching Wind (1946) (basat en la seva obra teatral)
* The Chase (1966) (basat en l'obra teatral i novel·la de Horton Foote)

### Memòries

* An Unfinished Woman: A Memoir (1969)
* Pentimento: A Book of Portraits (1973)
* Scoundrel Time (1976)
* Eating Together: Recipes and Recollections, amb Peter Feibleman (1984)
també :
* Prefaci a The Big Knockover, una col·lecció d'històries de Dashiell Hammett (1963)
* Three, collec·lecció de 1980 de les seves primeres tres memòries

### Altres

* Sobre la seva obra teatral "The Children's Hour" el 1961 es va fer el film homònim (en català La calúmnia), sense la seva participació però mantenint l'acusació de lesbianisme de l'obra original, que en canvi s'havia eliminat del film These Three de 1936.

## Referències

* ↑ «Lillian Hellman». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Lillian Hellman» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 27 abril 2020].