OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pelteobagrus nitidus

Pelteobagrus nitidus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina i a Corea del Sud.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1864. Rhinobagrus et Pelteobagrus deux genres nouveaux de Siluroïdes de Chine. Neder. Tijdschr. Dierk. v. 2. 7-10.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p. (En coreà).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H.H. i J. Freyhof 2007. Pseudobagrus nubilosus, a new species of catfish from central Vietnam (Teleostei: Bagridae), with notes on the validity of Pelteobagrus and Pseudobagrus. Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(1):9-16.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Robert Cumming Hamilton

Robert Cumming Hamilton (Elgin, 13 de maig de 1877 - Elgin, 1948) fou un futbolista escocès de la dècada de 1900.
Fou 11 cops internacional amb la selecció d'Escòcia i amb la selecció de la lliga escocesa. Pel que fa a clubs, defensà els colors de Rangers FC com a principal club. També jugà a Elgin City, Queen's Park, Fulham FC, Morton, Hearts i Dundee FC.

## Referències

* ↑ Perfil a scottishfa
* ↑ Lamming, Douglas. A Scottish Soccer Internationalists Who's Who, 1872-1986. Hutton Press, 1987. ISBN 0-907033-47-4.
# Gurutzeta/Cruces (Barakaldo)

Gurutzeta en basc, Cruces en castellà o sovint Gurutzeta/Cruces és el districte número 9 del municipi basc de Baracaldo, a Biscaia, format pels barris de Gurutzeta i La Paz. Té una població aproximada de 13.259 habitants i una densitat de 9.118,98 habitants per quilòmetre quadrat.
Està situat al sud-est de la localitat i limita al nord amb els barris d'Ansio, Lutxana i Llano, a l'est amb el barri de Burceña, al sud amb el barri de Santa Águeda (Serra Sasiburu) i a l'oest amb els barris de Gorostiza i Retuerto. El seu relleu és muntanyós, atès que es considera el començament del vessant nord-est de la Serra Sasiburu, que en tenir una pendent moderada ha fet que s'hi puguin assentar els diferents barris que formen el districte.
En referir-se a la zona de Cruces per extensió popularment se solen incloure els barris adjacents de Llano, Burceña i Lutxana, i fins i tot algunes parts de Retuerto i Gorostiza.

## Barris
### Gurutzeta/Cruces

Situat al costat est, s'hi troba l'Hospital de Cruces del servei de salut pública Osakidetza, l'hospital més gran del País Basc i un dels més importants d'Espanya que al costat de la seva plaça formen el centre neuràlgic del districte. Tot i que el nom popular del barri és Cruces, per als transports públics se sol incloure la denominació en basc de Gurutzeta (traducció literal de Cruces) al costat del nom en castellà.

### La Paz

Se situa a l'altre costat de l'Autovia del Cantàbric (costat oest) i és la prolongació natural de Cruces cap als vessants i les muntanyes properes. Administrativament, de vegades al nom del districte se li uneix el nom d'aquest barri formant-se com a nom de districte Cruces-La Paz encara que actualment (a partir del 2008) la denominació oficial és simplement Cruces.

## Història

Cruces i La Paz es van construir en la dècada dels anys 50 del segle xx, davant la immigració que va atreure a Barakaldo milers de persones per treballar a les fàbriques i ajudat per la proximitat de l'hospital. La fisonomia de Cruces és més típicament urbana, gairebé sense zones verdes, mentre que La Paz està format per blocs alts de pisos que tenen més separació entre ells, cosa que hi possibilita zones verdes i el camp de futbol local de la Siebe, l'Institut de Batxillerat i un ambulatori entre altres serveis. La Paz segueix creixent vessant amunt amb noves construccions en les barriades conegudes com La Siebe-Dinamita o Basatxu.

## Transport interurbà

Al barri de Creus es troba la parada de metro Gurutzeta/Cruces de la línia Línia 2 del metro de Bilbao, a més de parades de diverses línies de Bizkaibus que el situa, en el millor dels casos, a menys de 10 minuts del centre de la capital biscaitarra. També hi ha una parada dels autobusos d'IRB Castro amb destinació i origen Castro Urdiales.

## Persones destacades

* Esty Quesada, coneguda a internet com "Soy una pringada": youtuber, actriu i directora.

## Referències

* ↑ «Cruces».
# Ralph Jeffery

Ralph Jeffery (anglès: Ralph Lent Jeffery) (Overton, Nova Scotia, 3 d'octubre de 1889 - Wolfville, Nova Scotia, 1975) va ser un matemàtic canadenc.

## Vida i Obra

Fill de pescadors, va deixar l'escola d'infant per treballar de pescador amb el seu pare. El 1910, amb 21 anys, va reprendre els estudis, completant l'ensenyament secundari el 1915. El 1916 es va casar amb Nellie Huntington Churchill, qui el va persuadir de continuar estudiant, cosa que va fer inicialment a la universitat d'Acadia, en la qual es va graduar en economia, i que va continuar a la universitat Cornell, amb una breu estança a la universitat Harvard, fins que es va doctorar en matemàtiques a Cornell el 1928.
Des del 1924 ja era el cap del departament de matemàtiques de la universitat d'Acadia, pero el 1942 la va deixar per la Queen's University de Kingston (Ontario), en la qual es va jubilar el 1960. Després de retirar-se va tornar a col·laborar amb la universitat d'Acadia en la que va estar donant algunes classes fins a la seva mort el 1975.

## Bibliografia

* Robinson, G. de B. «Ralph L Jeffery (1889-1975)» (en anglès). Proceedings of the Royal Society of Canada, Vol. 14, 1976, pàg. 68-70. ISSN: 0080-4517.
* Tingley, Arnold J. «Random Memories of Ralph Jeffery». A: Peter Fillmore (ed.). Canadian Mathematical Society, 1945-1995: Mathematics in Canada (en anglès). Canadian Mathematical Society, 1995. ISBN 978-0-9195-5806-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ralph Jeffery» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Smid, Harm Jan. «Ralph Lent Jeffery». ICMI - Universitat de Torí, 2020. [Consulta: 31 agost 2020]. (anglès)
* «Ralph Lent Jeffery one of the world's top 10 mathematicians». Yarmouth, Nova Scotia, Canada. [Consulta: 31 agost 2020]. (anglès)
# Sepulcre Vidal Xaus

El sepulcre Vidal Xaus és un panteó funerari d'estil modernista datat de 1920, situat al cementiri de Tiana (Maresme) i dissenyat per l'arquitecte badaloní Joan Amigó i Barriga.
Està ubicat a la part del darrere del cementiri de Tiana. La seva construcció data de 1920, fet construir per Mercè Vidal i Xaus. El panteó segueix una estètica modernista, es fet amb marbre i està decorat amb un àngel amb les ales plegades, que presideix la tomba i hi diposita una corona de flors. El seu disseny és obra de Joan Amigó i Barriga, arquitecte badaloní, màxim representant del modernisme a Badalona i autor d'altres mostres d'art funerari al cementiri Vell de la ciutat, mentre que l'execució va anar a càrrec del marbrista J. Martínez.

## Referències

* 1 2 «Cementiri de Tiana». Mapa de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 «La Tiana mística». La Local Ràdio Tiana. [Consulta: 8 gener 2023].
* 1 2 «Sepulcre Vidal Xaus». Mapa de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Cementiri de Tiana. Sepulcre Vidal Xaus». Pobles de Catalunya. [Consulta: 8 gener 2023].
# Nukus

Nukus (en uzbek:Nukus / Нукус; en karakalpak:No‘kis / Нөкис;en rus:Нукус és la sisena ciutat més gran de l'Uzbekistan, i la capital de la república autònoma de Karakalpakstan. L'any 2018 tenia 312.100 habitants. El riu Amudarià hi discorre per l'oest.
Compta amb el Museu d'Art de Nukus iniciat en l'època soviètica, amb troballes arqueològiques, fauna i flora amenaçada de la zona de la Mar d'Aral, i molt notablement, la 2a col·lecció d'avantguarda russa més gran del món.
Té un aeroport amb vols regulars a Moscou i altres destinacions.

## Història

S'han trobat restes arqueològiques de poblament des del segle IV aC en l'assentament de Shurcha. Nukus es va desenvolupar des d'un petit assentament l'any 1932, quan va obtenir el títol de ciutat, fins a una gran ciutat de l'era soviètica amb avingudes i grans edificis públics cap a la dècada de 1950. Com que era una ciutat aïllada va ser la seu de l'Institut de Recerca Química de l'Exèrcit Roig per a la Guerra Química.

## Problemes de medi ambient

Amb la caiguda de la Unió Soviètica i el desastre mediambiental de la Mar d'Aral la situació d'aquesta ciutat es va deteriorar i hi va haver contaminació per la sal i els plaguicides transportats des de la conca on abans hi havia l'aigua de la Mar d'Aral. Amb això es van incrementar els problemes de salut de la població: respiratoris, de càncer, malformacions i defectes en els nadons.

## Geografia

Nukus és al centre del Karakalpakstan, a uns 800 km a l'oest de la ciutat de Taixkent. Pel sud limita amb Turkmenistan, per l'est està envoltada pel desert de Kyzylkum i pel nord pel delta del riu Amudarià.

### Clima

Nukus té un clima desèrtic continental (en la classificació de Köppen consta com BWk). La temperatura mitjana anual és de 12,2 °C, els hiverns són curts i freds, la mitjana de gener és de -4,6 °C i l'estiu calent i sec, la mitjana de juliol és de 28,4 °C. La precipitació mitjana anual és de 111 mm, amb el màxim a l'hivern però hi ha pluges escadusseres tots els mesos de l'any.

## Referències

* ↑ «Число постоянных жителей в Республике Каракалпакстан на 1 января 2018 года». Arxivat de l'original el 2019-03-21. [Consulta: 21 agost 2018].
* ↑ Tom Bissell, Chasing the Sea, Pantheon (2003). ISBN 0-375-42130-0. p. 323–324.
* ↑ «Welcome to the Savitsky Collection». savitskycollection.org. [Consulta: 25 novembre 2016].
* ↑ World Meteorological Organisation«World Weather Information Service – Nukus». United Nations. [Consulta: 5 gener 2011].

## Enllaços externs

* Nukus Online
* Forum of Karakalpakstan Arxivat 2011-08-18 a Wayback Machine.
* WEB-resources about or from Nukus
* Pictures of Nukus Arxivat 2005-04-12 a Wayback Machine.
# Buzet

* No s'ha de confondre amb Buziet.
«Buzet» té aquests significats:
* Buzet-sur-Baïse, municipi francès al departament d'Olt i Garona (regió d'Aquitània)
* Buzet-sur-Tarn, municipi francès al departament de l'Alta Garona (regió Migdia-Pirineus)
* DO Buzet, denominació d'origen francesa creada el 1973 per protegir vinyes al voltant de la població de Buzet-sur-Baïse
* Buzet (Croàcia), ciutat de Croàcia
# (1223) Neckar

(1223) Neckar és l'asteroide número 1223 situat en el cinturó principal. Va ser descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg, el 6 d'octubre de 1931. La seva designació alternativa és 1931 TG. Està nomenat pel Neckar, un riu d'Alemanya.
Neckar forma part de la família asteroidal de Coronis.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=1223.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D.. (en anglès). Springer. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ Hirayama, Kiyotsugu «Present State of the Families of Asteroids» (en anglès). Proceedings of the Imperial Academy, 9, 1933, pàg. 482-485 [Consulta: 14 agost 2015].

## Enllaços externs

* «(1223) Neckar» (en anglès). Minor Planet Center.
# Depressió del Kumà-Mànitx

La depressió del Kumà-Mànitx (en rus: Кумо-Манычская впадина, kumo-Manitxskaja vpadina) és una depressió del sud de Rússia que separa la plana europea oriental, al nord, de la regió del Caucas, al sud. La seva denominació prové del riu Kumà, que desemboca a la mar Càspia, i del riu Mànitx, un afluent del riu Don, les aigües del qual desemboquen al mar d'Azov.
La depressió del Kumà-Mànitx té una longitud d'aproximadament 680 km entre el curs inferior del riu Don a l'oest i la depressió aralocaspiana a l'est. És considerada una frontera geogràfica natural entre Europa i Àsia. El 1730, el tsar de Rússia la va declarar oficialment la frontera de l'imperi, basant-se en els estudis del geògraf Philip Johan von Strahlenberg.

## Ubicació i geologia

La depressió del Kumà-Mànitx s'estén entre el curs inferior del riu Don a l'oest i la depressió aralocaspiana a l'est. Té una amplitud d'entre 20 i 30 kilòmetres, menys a la part central, on l'amplitud es redueix a només 1 o 2 kilòmetres. La depressió separa els monts d'Ergeni (en rus: Эргени, Ergeni), ubicats al nord, dels alts de Stavropol (en rus: Ставропольская возвышенность, Stavropol'skaja vozvyšennost) al sud, que formen el peu de muntanya de la serralada del Gran Caucas.
La depressió del Kumà-Mànitx està ubicada a l'óblast de Rostov, delimita la frontera entre el krai de Stàvropol i la república de Calmúquia al llarg de diversos kilòmetres i s'estén fins a la república de Dagestan a l'est.
La depressió té un origen tectònic i s'ubica en una zona enfonsada de l'escorça terrestre. Fins al Quaternari el mar negre, o millor dit el mar d'Azov, havien estat units amb la mar Càspia per la regió que avui dia constitueix la depressió del Kumà-Mànitx, una unió interrompuda només per a períodes de baix nivell d'aigua de la mar Càspia. El darrer cop que els dos mars estigueren connectats fou durant l'anomenada transgressió marina khvalinsk de la mar Càspia (en rus: Хвалынск), que a tot tardar va finalitzar fa 10.000 anys.

### La depressió del Kumà-Mànitx com a frontera d'Europa

La depressió del Kumà-Mànitx se sol considerar com la frontera geogràfica entre Europa i Àsia, ubicada a la zona entre la mar Càspia i el mar d'Azov. Això és així des de la publicació dels estudis del geògraf Philip Johan von Strahlenberg el 1730. En els seus estudis, el geògraf suec es fonamenta amb fet que l'actual depressió Kumà-Mànitx havia sigut una zona de connexió entre la mar Càspia i el mar d'Azov o la mar Negra, entre d'altres. No obstant, sovint també es prenen les Muntanyes del Caucas com a frontera entre els dos continents, sobretot en territoris de parla anglesa o francesa. Segons aquesta concepció la depressió del Kumà-Mànitx estaria ubicada a Europa.

## Referències

* ↑ Article Depressió Kumà-Mànitx a la Gran enciclopèdia soviètica, 3a edició 1969–1978 (rus)
* ↑ «online (PDF; 8,1 MB)». A: A. Miščenko. Vodno-bolotnye ugodʹja Rossii. Volum 6. Vodno-bolotnye ugodʹja Severnogo Kavkaza. Moscú: Wetlands International, 2006. ISBN 978-90-5882-028-0. (rus)
# Niquelbischofita

La niquelbischofita és un mineral de la classe dels halurs. El seu nom prové de la seva composició química com a anàleg amb níquel de la bischofita.

## Característiques

La niquelbischofita és un halur de fórmula química NiCl₂·6H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Es troba en forma de pedaços de materia cristal·lí d'una 2 mil·límetres en la superfície del nucli de perforació. És un component menor en sublimats pulverulents. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la niquelbischofita pertany a «03.BB - Halurs simples, amb H₂O, amb proporció M:X = 1:2» juntament amb els següents minerals: eriocalcita, rokühnita, bischofita, sinjarita, antarcticita i taquihidrita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1979 a la intrusió de Dumont, a Launay (Abitibi-Témiscamingue, Quebec, Canadà). També ha estat descrita a Annaberg (Saxònia, Alemanya) i a la pedrera de serpentina d'Oxford (Texas, Estats Units). Sol trobar-se associada a altres minerals com: coalingita, paratacamita, pentlandita, awaruïta, heazlewoodita o alunogen.

## Referències

* ↑ «Nickelbischofite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 març 2016].
* ↑ «Nickelbischofite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 11 març 2016].
# Buzica

Buzica és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1262.
# Tour La Provence 2019

El Tour La Provence 2019, fou la 4a edició del Tour La Provence i es disputà entre el 14 i el 17 de febrer de 2019 sobre un recorregut de 531,9 km repartits entre quatre etapes. La cursa formà part del calendari de l'UCI Europa Tour 2019, amb una categoria 2.1.
El vencedor final fou el basc Gorka Izagirre (Astana Qazaqstan Team), que s'imposà per tan sols 13 centèsimes a l'australià Simon Clarke (EF Education First) i un segon sobre el francès Tony Gallopin (AG2R La Mondiale), que completaren el podi.

## Equips

En aquesta edició hi prenen part 22 equips:

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 14 de feb | les Santes Maries de la Mar – les Santes Maries de la Mar | contrarellotge individual | 8,9 | Filippo Ganna | Filippo Ganna |
| 2a etapa | 15 de feb | Istre – La Ciutat | etapa accidentada | 194 | Eduard Prades i Reverter | Gorka Izagirre Insausti |
| 3a etapa | 16 de feb | Aubanha – Circuit Paul Ricard | etapa accidentada | 159 | Philippe Gilbert | Gorka Izagirre Insausti |
| 4a etapa | 17 de feb | Avinyó – Ais de Provença | etapa plana | 170 | John Degenkolb | Gorka Izagirre Insausti |

### Etapa 1

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 2

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 3

Font: ProCyclingStats :
Font: ProCyclingStats :

### Etapa 4

Font: ProCyclingStats :

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Evolució de les classificacions

| Etapa | Vencedor | Classificació general | Classificació de la muntanya | Classificació dels esprints | Classificació dels joves | Classificació per equips |
| 1 | Filippo Ganna | Filippo Ganna | no atorgat | Filippo Ganna | Filippo Ganna | Deceuninck-Quick Step |
| 2 | Eduard Prades | Gorka Izagirre | Lilian Calmejane | Eduard Prades | David Gaudu | Groupama-FDJ |
| 3 | Philippe Gilbert | Gorka Izagirre | Dries De Bondt | Simon Clarke | David Gaudu | Groupama-FDJ |
| 4 | John Degenkolb | Gorka Izagirre | Lilian Calmejane | Simon Clarke | David Gaudu | Groupama-FDJ |
| Classificacions finals | Classificacions finals | Gorka Izagirre | Lilian Calmejane | Simon Clarke | David Gaudu | Groupama-FDJ |

## Referències

* 1 2 «Gorka Izagirre gana el Tour de la Provence ¡por milésimas!». El Mundo Deportivo, 17-02-2019 [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ Piedrabuena, Celes «Filippo Ganna se estrena con Sky en el Tour de La Provence». El Mundo Deportivo, 14-02-2019 [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ Piedrabuena, Celes «Brillante victoria de Eduard Prades en el Tour de La Provence». El Mundo Deportivo, 15-02-2019 [Consulta: 18 febrer 2019].
* ↑ «Gilbert gana en el Paul Ricard e Izagirre llega líder a la última etapa». El Mundo Deportivo, 16-02-2019 [Consulta: 18 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Tour La Provence 2019 a ProCyclingStats
# AD

« AD» té aquests significats:
* L'abreviatura de l'organisme dels mossos que s'ocupa de la disciplina interna: Àrea Disciplinària.
* L'abreviatura del llatí Anno Domini
* El partit veneçolà Acción Democrática.
Viccionari
# Sant Mateu Nou de Vall-llobrega

Sant Mateu Nou de Vall-llobrega és una església de Vall-llobrega (Baix Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església parroquial de Vall-llobrega està situada al Raval de Baix o de Mar, també conegut amb el nom de barri de l'Església. És un edifici d'una nau amb dues capelles laterals, capçalera poligonal i teulada a dues vessants. La volta és d'aresta. La façana d'accés presenta com a element més remarcable la llinda de la porta, amb una inscripció en llatí. A la part central d'aquest parament hi ha un petit òcul, i a la part superior un gran campanar de paret de dos arcs de mig punt.

## Història

L'església de Sant Mateu fou construïda el segle xviii, segons consta a la inscripció llatina que es troba a la llinda de la porta d'accés:
"DIE 30 MENSIS IANVUARY 1669 FUIT CONCES
SA MIHI SALVATORI BRALLA PRESBITERO ET REC
TORI HVIVS ECCLESIE LICENTIA FACIENDI HA
NC ECCLESIAM VT CONSTAT IN NOTARIA EPISCOPALIS"
Durant el segle xix l'interior fou emblanquinat. Actualment la façana presenta el parament de pedra vista, sense arrebossar.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Mateu Nou de Vall-llobrega». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].
# Nukulaelae

Nukulaelae és l'atol més oriental de Tuvalu. Està situat a 120 km al sud-est de Funafuti.
L'atol té una forma ovalada. La superfície total és d'1,66 km². Els illots més grans són Niuoko i Tumuiloto situats a l'est, però l'únic illot habitat és Fangaua situat a l'oest. La població total era de 393 habitants al cens del 2002.
Segons les tradicions, Nukulaelae va ser colonitzat des de Vaitupu. Va ser descobert, el 1821, per l'estatunidenc George Barrett del balener Independence II i el va anomenar Mitchell Island, nom del propietari del vaixell Aaron Mitchell. El 1863 dues terceres parts de la població van ser segrestades per negrers peruans. Van ser destinats a les mines de fosfats i mai van tornar.
# Vörtbröd

El vörtbröd és un pa fet de farines de sègol i blat, i també amb most de cervesa. A Suècia és tradicional consumir-lo per Nadal com a part del banquet. Sol estar condimentat amb canyella, clavell d'espècia, gingebre, cardamom i panses.
# Tiro en la cabeza

Tiro en la cabeza (en basc Tiro bat buruan) és una pel·lícula espanyola del director Jaime Rosales del 2008 en la qual proposa una renovació en la narrativa i una valenta proposta per a sensibilitzar a l'espectador sobre la violència absurda. Està feta sense diàlegs i amb actors no professionals.

## Argument

Ion sembla un home corrent. S'aixeca al matí, esmorza, arregla les coses i es troba amb alguns advocats. Una nit, en una festa, coneix una noia. Passaran la nit junts a casa de la noia. En una trobada casual, ell i un company ensopeguen amb dos guàrdies civils i els maten d'un tret al clatell. Basada en l'assassinat dels dos guàrdies civils a mans de tres membres d'ETA a la localitat francesa de Capbreton el 2 de setembre de 2007.

## Repartiment

* Asun Arretxe
* Ion Arretxe
* Nerea Cobreros
* Monique Durin-Noury
* Manza Gebara
* Diego Gutiérrez
* José Ángel Lopetegi
* Iván Moreno

## Comentaris

Rodada a Sant Sebastià i estrenada sl Festival de cinema de la ciutat en 2008. La seva estrena en el festival es va produir el 23 de setembre de 2008, el dia després de l'assassinat d'un altre guàrdia civil en Santoña (Cantàbria). L'octubre de 2008 també es va estrenar a internet.

## Premis

* Fotogramas de Plata a la millor pel·lícula espanyola (2008).

## Referències

* ↑ Directo a la conciencia Arxivat 2013-06-27 a Wayback Machine., Levante-EMV, 2 d'octubre de 2008
* ↑ 'Tiro en la cabeza', de Jaime Rosales, entre críticas opuestas, El Mundo, 23 de setembre de 2008
* ↑ Un brigada muere en un brutal atentado de ETA en Santoña, El Diario Montañés, 22 de setembre de 2008
* ↑ 'Tiro en la cabeza', de Jaime Rosales, se estrena también en Internet, 20 Minutos, 3 d'octubre de 2008
* ↑ Maribel Verdú y Javier Cámara obtienen el premio Fotogramas de Plata 2008, 20 Minutos, 2 de març de 2009