OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giovanni Jona-Lasinio

Giovanni Jona-Lasinio (1932), també anomenat Gianni Jona, és un físic teòric italià, conegut pel seu treball en teoria quàntica de camps i mecànica estadística. Va iniciar la recerca en trencament espontani de simetria, i va proposar (amb Nambu Yoichiro) el model de Nambu–Jona-Lasinio. Actualment, és catedràtic al Departament de Física de la Universitat de Roma La Sapienza, i membre de ple de l'Accademia dei Lincei.
Giovanni Jona-Lasinio va néixer a Florència. De 1970 a 1974 va ensenyar electrodinàmica a la Universitari de Pàdua. Des del 1974 ha estat professor a Universitat de Roma La Sapienza, on ensenya mètodes matemàtics per a física. Va passar diversos anys a l'estranger, fent recerca a la Universitari de Chicago (1959–60), CERN (1964–65), MIT (1965–66), Institut des Hautes Études Scientifiques (1980–81), Université Pierre et Marie Curie (1983–84). El 2004, la Journal of Statistical Physics, una revista científica sobre mecànica estadística, va dedicar un volum especial en honor seu.

## Premis

* 2006 Premi Feltrinelli de l'Accademia dei Lincei.
* 2012 Premi de Física Matemàtica Dannie Heineman de la Societat Americana de Física.
* 2013 Medalla Boltzmann per les seves contribucions a la física estadística, especialment transicions de fase i el trencament de simetries contínues.

## Referències

* ↑ «In Honor of Gianni Jona-Lasinio's 70th Birthday» (en anglès). Springer, 01-04-2004. [Consulta: novembre 2015].

## Enllaços externs

* Una biografia en italià
* Una fotografia de Giovanni Jona-Lasinio Arxivat 2007-07-21 a Wayback Machine.
# Gartenflora

Gartenflora, (abreujat Gartenflora), va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada a Alemanya. Es van publicar 87 números en els anys 1852-1938; n.s., 1938-1940, amb el nom de Gartenflora. Monatschrift für deutsche und schweizerische Garten und Blumenkunde Herausgegeben von E. Regel. Erlangen.
Va ser una revista mensual de botànica i horticultura fundada el 1852 per Eduard von Regel (futur director del Jardí Botànic Imperial de Sant Petersburg de 1875 a la seva mort en el 1892), publicat en alemany. Va ser publicat per primera vegada a Erlangen per l'editor Ferdinand Enke, llavors publica sota la responsabilitat de la Societat Russa d'Horticultura Sant Petersburg, el 1860, cinc anys després de la instal·lació general, a Sant Petersburg, fins al 1868, quan la companyia va canviar el seu nom, convertint-se en la Societat d'Horticultura Imperial de Sant Petersburg (1869-1894). A continuació es publica a Berlín per la Societat Hortícola de Prússia (Verein zur Beförderung de Gartenbaues Preußischen in den Staaten) 1894-1910 i 1911-1940 per societat d'horticultura alemanya (Deutsche Gartenbau-Gesellschaft).
Inicialment, Eduard von Regel va ser assistit per la part alemanya dels botànics Hermann Jaeger de Eisenach (jardiner de la cort d'Eisenach) i la part suïssa de Karl Eduard Ortgies, jardiner en cap del jardí botànic de Zuric, als quals s'uneixen altres botànics més tard com Carl David Bouché, inspector del Jardí Botànic de Berlín i P. Francke jardiner en cap del Reial Jardí Botànic d'Erlangen.
La revista es va deixar de publicar entre juny i octubre de 1920, entre setembre i desembre de 1923 i finalment el 1940.

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a IPNI
# Ulf von Euler

Ulf Svante von Euler (Estocolm, Suècia 1905 - íd. 1983) fou un metge, farmacòleg i professor universitari suec guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1970.

## Biografia

Va néixer el 7 de febrer de 1905 a la ciutat d'Estocolm, fill del bioquímic Hans von Euler-Chelpin, Premi Nobel de Química l'any 1929. Va estudiar medicina a l'Institut Karolinska d'Estocolm, on es va doctorar el 1930, i centre on va exercir de docent durant tota la seva vida. Va ampliar els seus estudis amb una estada a Anglaterra al costat de Henry Hallett Dale i Archibald Vivian Hill, a Bèlgica al costat de Corneille Heymans i a Alemanya amb Gustav Georg Embden.
L'any 1953 fou nomenat membre de la Fundació Nobel, esdevenint el seu president l'any 1966, moment en el qual va deixar de participar en l'adjudicació dels premis. Morí el 9 de març de 1983 a la ciutat d'Estocolm.

## Recerca científica

Durant la seva estada a Anglaterra al laboratori de Henry Dale descobrí, juntament amb John H. Gaddum, el principi autofarmacològic denominat, substància P. Al seu retorn a Estocolm continuà la seva recerca en substàncies actives o neurotransmissors descobrint la prostglandina i vesiglandina (1935), la piperidina (1942) i la norodrenalina (1946).
A l'Institut Karolinska inicià les seves col·laboracions amb Göran Liljestrand, desenvolupant el mecanisme Euler-Liljestrand, una desviació arterial fisiològica en resposta a la disminució de l'oxigenació local dels pulmons. A partir de 1946, gràcies al descobriment de la nerodrenalina, una substància clau en els impulsos mecànics sobre el sistema nerviós simpàtic i la seva acció sobre els mecanismes involuntaris com la respiració, la reacció a estímuls exteriors o la dilatació vascular, von Euler i el seu equip van estudiar a fons la seva distribució en teixits biològics i en el sistema nerviós en condicions fisiològiques i patològiques, i van observar com aquesta ha de ser produïda i emmagatzemada en terminals sinàptics dels nervis en vesícules intracel·lulars.
L'any 1970 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia pels seus descobriments concernents a les transmissions químiques en les terminacions nervioses i el mecanisme d'emmagatzematge i d'inactivació d'aquests neurotransmissors, premi que compartí amb Bernard Katz i Julius Axelrod.

## Enllaços externs

* «Ulf von Euler» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Ukraïnka (Bilohirsk)

* Per a altres significats, vegeu «Ukraïnka».
Ukraïnka (en ucraïnès: Українка i rus: Украинка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 98 habitants. Pertany al districte de Bilohirsk.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Ajax Amsterdam (femení)

L'Ajax Amsterdam femení és la secció femenina del Ajax Amsterdam, i juga a l'Eredivisie dels Països Baixos. Des de la seva fundació al 2012 ha guanyat tres lligues i cinc Copes.

## Històric
### Palmarès

* 3 Eredivisie
** 16/17, 17/18, 22/23
* 5 Copa dels Països Baixos
** 13/14, 16/17, 17/18, 18/19, 21/22

### Trajectòria

Lliga dels Països Baixos :
| | 00/01 | 01/02 | 02/03 | 03/04 | 04/05 | 05/06 | 06/07 | 07/08 | 08/09 | 09/10 | 10/11 | 11/12 | 12/13 | 13/14 | 14/15 | 15/16 | 16/17 | 17/18 | 18/19 | 19/20 |
| Eredivisie / BeNe League | | | | | | | | | | | | | 4 | 3 | 3 | 2 |

## Referències

* ↑ «Vrouwen: Ajax en PSV in BeNeLeague, FC Den Bosch niet» (en neerlandès). voetbalcentraal, 06-06-2012. [Consulta: 12 juny 2012].
* ↑ «AFC Ajax (Femenino)» (en castellà). livefutbol.com. [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ «Netherlands - List of Women Cup Winners» (en anglès). rsssf.org. [Consulta: 24 novembre 2023].
# Garbayuela

Garbayuela és un municipi de la província de Badajoz, a la comunitat autònoma d'Extremadura.

## Referències

* ↑ EPA.com.es. «Badajoz municipios de más y menos de 5000 habitantes» (en castellà), maig 2020. [Consulta: 21 febrer 2021].
# Akonangui Fútbol Club

L'Akonangui Fútbol Club és un club de futbol de la ciutat d'Akonangui, Guinea Equatorial. Juga a l'estadi La Libertad de Bata.
El color del club és el vermell. Va ser dissolt el 2010, però retornà a segona divisió el 2012.

## Palmarès

* Lliga equatoguineana de futbol:
** 1992, 1999, 2001, 2008, 2013
* Copa equatoguineana de futbol:
** 1979, 1996, 2002, 2007, 2019

## Referències

* ↑ «Equatorial Guinea 2008». [Consulta: 23 desembre 2017].
* ↑ Extinguido otro equipo de fútbol en el espectro deportivo nacional Arxivat 2011-03-09 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ «Equatorial Guinea – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Equatorial Guinea - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# George John Romanes

George John Romanes (19 de maig de 1848 - 24 de maig de 1894). Naturalista i psicòleg anglès. Fundador de la psicologia comparada, basada en les similituds entre els processos cognitius humans i animals.
Fill d'un ministre escocès, Romanes va néixer a Kingston, Ontario. Als dos anys la seva família va tornar a Anglaterra, on va viure la resta de la seva vida. A la Universitat de Cambridge va estudiar medicina i psicologia. Allà va conèixer Charles Darwin i a Thomas Henry Huxley, amb qui va mantenir una forta amistat.

## Publicacions

* Candid Examination of Theism (publicada bajo el seudónimo dePhysicus) (1878)
* Animal Intelligence (1881)
* The Scientific Evidences of organic evolution (1881)
* Mental Evolution in Animals (1883)
* Physiological Selection: An Additional Suggestion on the Origin of Species (1886)
* Mental Evolution in Man (1888)
* Aristotle as a Naturalist (1891)
* Darwin and After Darwin (1892)
* Nots on Religion (publicació pòstuma)

## Referències

* ↑ Wilson, A. N.. Charles Darwin : Victorian mythmaker, 2017. ISBN 978-1-4447-9488-5.
* ↑ Gould, Stephen Jay. The structure of evolutionary theory. Cambridge, Mass.: Belknap Press of Harvard University Press, 2002. ISBN 0-674-00613-5.
* ↑ Romanes, Ethel 1896. Life and letters of George John Romanes. Longmans, Green, London. p3
# George Johnston Allman

George Johnston Allman (1824-1904) va ser un matemàtic irlandès.

## Vida i Obra

Allman era fill de William Allman, professor de botànica del Trinity College (Dublín). Ell mateix va estudiar al Trinity College, graduant-se el 1844. El 1853 va ser nomenat catedràtic del Queen's College de Galway, càrrec en el que va romandre quaranta anys.
Va estudiar la història de les matemàtiques antigues, que va publicar en articles a la revista de la universitat, Hermathena, i a la Encyclopaedia Britannica. El 1889 va publicar el llibre pel que és més conegut: Greek Geometry from Thales to Euclid.
Va ser un dels pocs científics irlandesos que es va sentir atret i influenciat per les idees del positivisme de Comte.
El 1884 va ser nomenat fellow de la Royal Society.

## Referències

* ↑ Foley, pàgina 79.
* ↑ Flood, pàgina 106.
* ↑ Foley, pàgina 80.

## Bibliografia

* Flood, Raymond. «Taking root. Mathematics in Victorian Ireland». A: Mathematics in Victorian Britain (en (anglès)). Oxford University Press, 2011, p. 103-120. ISBN 978-0-19-960139-4.
* Foley, Timothy P. «"A Nest of Scholars": Biographical Material on Some Early Professors at Queen's College Galway» (en (anglès)). Journal of the Galway Archaeological and Historical Society, Vol. 42, 1989/90, pàg. 72-86. ISSN: 0332-415X.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «George Johnston Allman» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Steele, Robert. «Allman, George Johnston». Dictionary of National Biography, 1912. [Consulta: 7 març 2017].
# Globàlia

Globàlia (títol original, en francès, Globalia) és una novel·la de ciència-ficció amb elements distòpics del francès Jean-Christophe Rufin, publicat el 2004. Ha estat traduïda al català.
Jean-Christophe Rufin posa en forma novel·lada els seus pensaments sobre les relacions entre el primer i el tercer món i les ingerències humanitàries. En les paraules seves: "Els futurs gloriosos, siguin els que siguin, fins i tot quan ens arriben sota la forma somrient de l'individualisme democràtic, cal acollir-los amb el cap fred." La ideologia paternalista de l'oligarquia del sistema el resumeix amb el sil·logisme "La llibertat és la seguretat; la seguretat és la vigilància; per tant la llibertat és la vigilància."
La novel·la és una faula política en la línia de 1984 d'Orwell, que pretén mostrar el que, segons l'autor, pot esdevenir la societat amb la globalització desbocada: fractura entre molt rics i molt pobres (es nega la humanitat o fins i tot l'existència dels que són fora del sistema), despolitització (el vot esdevé purament cosmètic), ignorància de la història (els signes identitaris o ètnics són tolerats sempre que es mantinguin en uns mínims purament tòpics), hedonisme individualista (només compta el plaer immediat i el valor de canvi de les coses), por obsessiva del terrorisme (com a eina de control ideològic de la població), riscos ecològics (trasplantats fora del sistema als llocs i les poblacions menys afavorides), empobriment general de la població com a eina de cohesió social, i control de la informació i de la força per part d'un oligopoli de multinacionals.

## Argument

L'acció transcorre en un futur imprecís però sospitosament semblant al present actual. Un estat mundial anomenat Globàlia assegura als seus ciutadans la seguretat, la prosperitat i una certa forma de llibertat, sempre que no es qüestioni el sistema. Al món hi ha les zones segures que tenen garantida la seguretat, els serveis i un clima controlat. Per altra banda, existeixen les no-zones, suposadament no habitades, que són el refugi dels que el poder central anomena terroristes. De fet, les no-zones són molt més extenses i contenen les poblacions excloses i totes les indústries i activitats contaminants. Baikal, el protagonista, és un jove globalià que es proposa fugir d'aquesta societat que l'ofega.

## Referències

* ↑ Globàlia, de Jean-Christophe Rufin, ISBN 84-9787-108-1 (català)
# Aleteia

Aleteia és un lloc web de notícies d'actualitat i espiritualitat catòlica en vuit llengües creat el 2012. Fundada pel periodista Jesús Colina, fou impulsada per la Fundació per a l'Evangelització dels Mitjans amb el suport de l'Església Catòlica. El gener de 2013, quan la pàgina va deixar d'estar en versió beta, la redacció comptava amb 37 periodistes i tècnics. El 2013 va arribar a un acord amb Google per tal d'oferir noves funcionalitats relacionades amb els gustos dels catòlics a internet.

## Referències

* ↑ Confidencial, Religión. «Jesús Colina, premiado por los obispos por fundar Aleteia: “La opinión dentro de la Iglesia es necesaria. El chisme no”» (en espanyol europeu), 23-01-2018. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «Avec Aleteia, les catholiques lancent une offensive évangélique sur le web» (en francès). Arxivat de l'original el 2013-12-07. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «Aleteia and Google forge “holy Web alliance”» (en italià). [Consulta: 3 febrer 2019].
# Agustí Sancho Agustina

Agustí Sancho Agustina (Benlloc, Plana Alta, 18 de juliol de 1896 - Barcelona, 25 d'agost de 1960) va ser jugador i entrenador de futbol.

## Trajectòria

Nascut a Benlloc, d'infant es traslladà al barri de Sants de Barcelona, on jugà a diversos clubs del barri com a migcentre, Gladiator, TBH i Centre d'Esports Sants. Els seus majors èxits com a futbolista els visqué com a membre del planter del FC Barcelona de l'edat d'or, amb el qual es proclamà cinc cops campió d'Espanya i guanyà la medalla d'argent als Jocs d'Anvers el 1920. El 1922 tornà a Sants on defensà els colors de la recent fundada Unió Esportiva que li oferí un treball com a contractista de la construcció a l'Ajuntament, en el qual va continuar després de retirar-se del futbol. Una temporada més tard retornà al Barça. Un cop deixà el Barcelona el setembre de 1928 s'incorporà al CE Sabadell com a entrenador-jugador.

### Internacional

Agustí Sancho va formar part de la convocatòria de la selecció espanyola per a participar en el Jocs d'Anvers. Aquesta competició es considera la primera oficiosa en la va prendre part el combinat espanyol, pel que Agustí Sancho és el primer jugador nascut al País valencià que va disputar partits oficials internacionals. El seu debut va produir-se en el segon partit, el 29 d'agost de 1920 a l'Estadi Olímpic front a l'equip local. Malgrat perdre per 3-1, Espanya va guanyar la resta de partits i aconseguí la medalla d'argent. Sancho jugà dos partits més amb Espanya: contra Itàlia durant aquells mateixos Jocs i, tres anys després, en un amistós front a Portugal a Sevilla.

### Entrenador

L'estiu de 1922 Agustí Sancho era de vacances a Castelló mentre es fundava l'equip de futbol local: el CE Castelló. Com que el benlloquí era el futbolista més experimentat i representatiu de la província, se li va oferir diriguir els primers partits del nouvingut conjunt. L'any següent també va diriguir uns partits als València. Un cop ja retirat del futbol, va ser ajudant de Josep Planas en la direcció tècnica del FC Barcelona.

## Palmarès

* Campionat d'Espanya de futbol (5): 1919-20, 1921-22, 1924-25, 1925-26, 1927-28
* Campionat de Catalunya de futbol (9): 1918-19, 1919-20, 1920-21, 1921-22, 1923-24, 1924-25, 1925-26, 1926-27, 1927-28
* Copa de Campions (1): 1927-28
* Jocs Olímpics d'Estiu de 1920 a Anvers (Bèlgica): medalla de plata

## Notes

* ↑ Dades acumulades a les dues etapes al club.
* ↑ Algunes fonts, com el Gran Diccionari de Jugadors del Barça, daten com a data de naixement el 3 de setembre de 1896.

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* 1 2 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Los es barcelonistas Agustín Sancho y Elías son alta en el C.E. Sabadell». Mundo Deportivo, 07-09-1928. [Consulta: 14 setembre 2009].
* ↑ «El entrañable Agustín Sancho faltará a una cita». Mundo Deportivo, 26-08-1960. [Consulta: 13 setembre 2009].
# Tselínnoie (Kurgan)

* Per a altres significats, vegeu «Tselínnoie».
Tselínnoie (en rus: Целинное) és un poble de l'óblast de Kurgan, a Rússia, que el 2017 tenia 5.145 habitants. És seu administrativa del districte homònim.

## Referències

* ↑ «Обустройство Половинного». Моя Половинка — уголок, куда хочется возвращаться. Arxivat de l'original el 2012-05-05. [Consulta: 3 agost 2010].
# Gibson Robot Guitar

La Gibson Robot Guitar és una Guitarra Elèctrica llançada per Gibson a la fi de l'Any 2007 amb funcions d'afinat automàtic. Gibson la va llançar com "La Primera Guitarra Robot De la Història".
Entre les seves possibilitats d'afinat automàtic, no només es troba la manera de afinación estàndard (Mi-La-Re-Sol-Si-Mi de la sisena a la primera corda), si no també maneres d'afinació sobre la qual es toquen cançons famoses de Rock. Els 6 models d'afinació no estàndard preinstalats es van utilitzar en èxits que van des de "Honky Tonk Women" dels Rolling Stones, "Voodoo Child" de Jimmy Hendrix o "Going to Califòrnia" de Led Zeppelin, fins a "The Circle Game," de Joni Mitchell.
"No et farà un guitarrista millor, però permetrà a l'intèrpret mitjà accedir a algunes cançons molt sofisticades," va dir a Reuters el president executiu de Gibson Guitar, Henry Juszkiewicz.
Segons Gibson, la Guitarra Robot és el major avanç en el disseny de Guitarres Elèctriques en més de 70 anys.
El 7 de desembre de 2007, es va llançar la primera sèrie de Guitarres Robot. Es tracta d'una sèrie limitada de sol 4,000 Unitats de Guitarres Les Paul en color Blau i Plata a un preu de 2,500 dòlars sol en els Estats Units. Posteriorment Gibson va llançar una sèrie estandar de la Guitarra Robòtica.
# Universitat de Calgary

La Universitat de Calgary (U of C o UCalgary) és una universitat pública de recerca situada a Calgary (Alberta), al Canadà. Va començar el 1944 com una sucursal de Calgary de la Universitat d'Alberta, fundada el 1908, abans de ser instituïda en una universitat independent i autònoma el 1966. Està composta per 14 facultats i més de 85 instituts i centres de recerca. El campus principal es troba al quadrant nord-oest de la ciutat prop del riu Bow i un campus sud més petit es troba al centre de la ciutat. El campus principal acull la majoria de les instal·lacions de recerca i treballa amb agències reguladores i d'investigació provincials i federals, diverses de les quals es troben al costat del campus, com ara el Servei Geològic del Canadà. El campus principal cobreix aproximadament 200 hectàrees.
Membre de l'U15, la Universitat de Calgary també és una de les millors universitats de recerca del Canadà (segons el nombre de càtedres de recerca del Canadà). La universitat té uns ingressos de recerca patrocinats de 380,4 milions de dòlars, amb uns ingressos totals que superen els 1.200 milions de dòlars. La universitat també manté diversos altres departaments i facultats, com ara l'Escola de Medicina de Cumming, la Facultat d'Arts, l'Escola de Polítiques Públiques, la Facultat de Dret i l'Escola de Negocis Haskayne.
Han estat alumnes de la universitat el primer ministre canadenc Stephen Harper, l'inventor del llenguatge informàtic Java James Gosling, el cofundador d'Uber Garrett Camp i l'astronauta Robert Thirsk.

## Referències

* 1 2 «Our University». University of Calgary. Arxivat de l'original el 10 octubre 2017. [Consulta: 11 abril 2019].
* ↑ «Canada's Top 50 Research Universities 2018». Canada's Top 50 Research Universities. Research Infosource, 2018. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «World University Rankings By 2018». NTU Rankings, 2018. Arxivat de l'original el 25 octubre 2018. [Consulta: 3 novembre 2018].
* ↑ «Calgary's Top 50 Employers. 2010». Talkcalgary.com, 13-08-2000. [Consulta: 10 març 2011].
* ↑ «Graduate Employability Ranking 2019». QS Top Universities. QS Quacquarelli Symonds Limited, 2018. [Consulta: 10 març 2019].
# Alain Boghossian

Alain Boghossian (Digne-les-Bains, 27 d'octubre de 1970) és un exfutbolista professional francès, d'origen armeni, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

La seua carrera s'ha desenvolupat sobretot a França i Itàlia, destacant especialment al Calcio. A la League 1 tan sols hi va disputar una temporada amb l'Olympique de Marsella, abans de fitxar, el 1994 per la SSC Napoli. Posteriorment jugaria amb la UC Sampdoria i amb el Parma FC, equip en el qual va reeixir al costat del seu compatriota Thuram. Es retira el 2003, a causa de les lesions, després d'haver jugat tan sols cinc partits amb el RCD Espanyol en la temporada 02/03.

## Selecció

Boghossian va disputar amb la selecció francesa 26 partits, tot marcant dos gols. Coincidint amb la millor època dels bleus, hi va disputar el Mundial 1998, mentre que dos anys després, es va lesionar el dia abans de l'inici de l'Eurocopa, que també guanyarien els francesos. Va participar, a més a més, al Mundial del 2002.
Després de la seua retirada, ha estat entrenador assistent de la selecció francesa.

## Palmarès

* Copa del Món: 1998
* Cavaller de la Legió d'Honor: 1998
* Copa de la UEFA: 1999
* Supercoppa Italiana: 1999
* Coppa Italia: 1999

## Referències

* ↑ «Alain Boghossian, ambition ambiance». FIFA.com. Arxivat de l'original el 26 d'abril 2015. [Consulta: 15 maig 2013]. (francès)
* ↑ «Boghossian bientôt adjoint ?». L'Equipe.fr. Arxivat de l'original el 5 de setembre 2012. [Consulta: 15 maig 2013]. (francès)
* ↑ «Boghossian reste dans le staff». L'Equipe.fr. Arxivat de l'original el 4 de setembre 2012. [Consulta: 15 maig 2013]. (francès)
* ↑ «Boghossian quitte la sélection». EuroSport.com. [Consulta: 15 maig 2013]. (francès)