OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Martí Pujol i Casals

Martí Pujol i Casals (Llinars del Vallès, 1957), enginyer tècnic agrònom, empresari agrari i polític català és l'actual batlle de Llinars del Vallès, en càrrec des del 14 de juny de 2003.
El batlle d'Esquerra Republicana de Catalunya és actualment resident al poble, té una granja i és enginyer tècnic agrònom i empresari agrari. L'any 1983 va passar a formar part de Convergència i Unió, començant per primer cop a la seva vida l'activitat política. Presentat a les eleccions municipals, va obtenir el càrrec de regidor de cultura i ensenyament. Deixant enrere l'etapa de Convergència i Unió (CiU), l'any 1991 es va afiliar amb Esquerra Republicana de Catalunya (ERC). Durant el tripartit que hi hagué a Llinars fins a l'any 1999, quan es va dur a terme la moció de censura, va continuar amb la regidoria d'ensenyament. Després va passar a ser segon de la candidatura d'Esquerra Republicana de Catalunya, i l'any 2003 va arribar a encapçalar la llista. Com a resultat de les eleccions municipals d'aquell any, Martí Pujol i Casals va ser escollit batlle (amb 774 vots). Actualment té 8 regidors i majoria absoluta, segons les eleccions municipals de 2011 on va treure 2081 vots, força dominant sobre el següent de la llista que va ser el líder del PSC amb 407 vots.

## Referències

* ↑ Biografia
* 1 2 Resultats de les eleccions municipals. Vots a partits. Llinars del Vallès. Sèrie temporal
* ↑ 3/24. Resultats Eleccions Municipals 2011 a Llinars del Vallès
# Nasir Khan

Nasir Khan (també Nasr Khan i Garib Khan) fou el segon sobirà farúquida de Khandesh, fill i successor de Malik Raja Ahmad el 1399. Una de les seves filles estava casada amb Hushang, hereu de Malwa.
El 1400 va conquerir Asirgarh governada per un raja ahir de nom Asa Ahir al que va matar; va traslladar la capital a aquesta ciutat, encara més tard la va establir a Burhanpur (ciutat que va fundar) i el seu estat fou conegut després segons les referències com Regne d'Asir i Burhanpur. La seva independència depenia de l'habilitat diplomàtica amb els veïns més poderosos successors de Delhi: Malwa, Gujarat, Berar (Bahmànides) i Ahmadnagar que només consideraven als rajes d'Asir i Burhanpur com a walis o hakims.
L'aliança amb Malwa no fou suficient; Malik Iftikar Hasan, germà de Nasr governador de Thalner, exercia el domini en aquesta regió com sobirà independent amb el suport de Gujarat i Nasir el va atacar (amb ajut de Malwa) i va conquerir Thalner (1417), i Hasan fou empresonat; Khandesh i Malwa van envair llavors Gujarat i van ocupar Sultanpur, però el contraatac de Gujarat dirigit pel general Malik Turk va rebutjar als atacants; els gujaratis es van presentar davant Thalner que van assetjar i aquesta amenaça va obligar a Nasir a reconèixer la sobirania d'Ahmad I de Gujarat el 1417 rebent el títol de Khan.
El 1429 Nasir, buscant altres aliances, va casar a una filla seva amb Ala al-Din Ahmad II, sultà bahmànida; aquell mateix any el raja de Jhalawar, Raja Kanha, va fugir davant les forces de Gujarat i es va refugiar a Asirgarh on Nasir el va enviar a demanar ajut als bahmànides. Els dos estats aliats i Rana Kanha van atacar el districte de Nandurbar al Gujarat; el 1430 el sultà de Gujarat va assolar en represàlia el Khandesh.
Com que l'aliança amb Berar no li servia a Nasr per sostreure's de la sobirania gujarati, el 1435 va declarar la guerra als bahmànides d'acord amb Ahmad I de Gujarat, amb el suport de Gondwana i alguns oficials bahmànides traïdors, però per dues vegades (a Rohankhedaghat, i a Laling) fou derrotat pel general bahmànida Malik al-Tudjdjar i la capital del país, Burhanpur, fou saquejada; els bahmànides es van retirar només quan Gujarat va amenaçar d'intervenir.
Nasir va morir poc després de la derrota el 18 o 19 de setembre de 1437 i el va succeir el seu fill Miran Adil Khan I.

## Bibliografia

* Abu l Fazl, Ain-i-Akbari, Vol. II, traducció de H.S. Jarrett, revisió de J.N. Sarkar, editat per The Asiatic Society, Calcutta, 1949, reimprès 1993.
* H. Beveridge, The Akbarnama of Abu'l Fazl, Vol. III, editat per The Asiatic Society, Calcutta, 1939, reimprès 2000
* Radhey Shyam, The Kingdom of Khandesh, editat per Idarah-i-Adabiyat-i-Delli, Delhi, 1981
# Regió de Žilina

La Regió de Žilina - Žilinský kraj (eslovac) - és una de les 8 regions (kraj) de la República d'Eslovàquia. Fa frontera al nord-oest amb Txèquia i al nord-est amb Polònia.
Té una superfície de 6.808,4 km$^2$ ocupant el 13,9% del total de l'àrea d'Eslovàquia i sent la tercera regió més extensa després de Banská Bystrica i Presov, respectivament.
A finals de 2023 tenia comptava amb 687.174 habitants, representant el 12,7% del total d'Eslovàquia.
La capital és Žilina. Es divideix en els 11 districtes següents:
* Bytča
* Čadca
* Dolný Kubín
* Kysucké Nové Mesto
* Liptovský Mikuláš
* Martin
* Námestovo
* Ružomberok
* Turčianske Teplice
* Tvrdošín
* Žilina

## Municipis

Hi ha 315 municipis, dels quals 18 són ciutats. Al voltant del 25% de la població viu a les tres ciutats més poblades Žilina, Martin i Liptovský Mikuláš.

## Referències

* ↑ «Slovakia – EU country profile | European Union» (en anglès). [Consulta: 23 juny 2024].
* 1 2 3 «Žilinský kraj - Characteristic of the region» (en anglès). Statistical Office of the Slovak Republic, 14-05-2024. [Consulta: 23 juny 2024].
# Bolxoie Grígorovo

Bolxoie Grígorovo (en rus: Большое Григорово) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 4 habitants. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Hua (cognom)

Hua és una transliteració comuna per a alguns cognoms xinesos, dels quals els més comuns són (xinès tradicional: 華, xinès simplificat: 华, pinyin: Huà) i (xinès tradicional: 花, xinès simplificat: 花, pinyin: Huā). "華" literalment significa "prosper" i és usat com una referència al poble xinès. D'altra banda, "花" literalment significa "flor".
Persones prominents amb el cognom Hua (华 / 華)
* Hua Gang
* Hua Jianmin
* Hua Luogeng, un matemàtic xinès
* Hua Guofeng, un polític xinès, nascut com Su Zhu.
* Hua Sui
* Hua Yanjun, un músic xinès (1893-1950), també conegut com a "Abing".
Persones prominents amb el cognom Hua (花)
* Hua Mulan
* Hua Rong
Viccionari
# L'Hort de la Pomera

L'Hort de la Pomera és una obra modernista d'Aldover (Baix Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos, amb quatre façanes, la principal amb parral suportat davant sobre pilastres de maó. Presenta composició de buits en tres eixos verticals (les laterals en dos): l'eix central és format per porta d'accés amb arc rebaixat, balcó amb barana de forja al primer pis i finestra geminada amb dos arcs rebaixats al segon pis. A ambdós costats, finestres reixades a la planta baixa, balcons amb barana de forja al primer pis i amb barana de material ornamentat al segon pis. Per sobre de les obertures del segon pis, la cornisa de maó a nivell de terrat forma arcs ornamentals.
Obra de maçoneria ordinària, presenta terrat amb aparença emmerletada i petita torre centrada sobre el parament de la façana posterior, també acabada en merlets. Edifici voltat d'horts.

## Referències

* 1 2 «L'Hort de la Pomera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «L'Hort de la Pomera». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Harrison (Ohio)

Harrison és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2007 tenia 8.918 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harrison tenia 7.487 habitants, 2.717 habitatges, i 2.005 famílies. La densitat de població era de 781,3 habitants/km².
Dels 2.717 habitatges en un 41,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,6% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 22,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.107 $ i la renda mediana per família de 54.028 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.455 $ mentre que les dones 27.418 $. La renda per capita de la població era de 17.966 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Nasinita

La nasinita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom en honor de Raffaello Nasini (1854-1931), químic en les universitats de Pàdua i Pisa.

## Característiques

La nasinita és un borat de fórmula química Na₂[B₅O₈(OH)]·2H₂O. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nasinita pertany a «06.EC - Filopentaborats» juntament amb els següents minerals: biringuccita, gowerita, veatchita, volkovskita, tuzlaïta, heidornita i brianroulstonita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1961 a Larderello, Pomarance, a la província de Pisa, a la Toscana (Itàlia). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Nasinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juny 2017].

## Enllaços externs

* Imatge d'una nasinita
# Kerala

Kerala (pronunciació en malaiàlam: /ke:ɾɐɭɐm/; en anglès: /ˈkɛrələ/) és un estat situat a la Costa Malabar, al sud-oest de l'Índia. Fou creat l'1 de novembre del 1956 a partir de les regions de parla malaiàlam dels antics estats de Travancore-Cochin i Madràs, en aplicació de la Llei de Reorganització dels Estats aprovada unes setmanes abans. La seva superfície de 38.863 km² en fa el 21è estat indi més extens, mentre que els seus 33.387.677 habitants (cens del 2011) en fan el 13è estat més poblat. Fa frontera amb Karnataka al nord i el nord-est, Tamil Nadu a l'est i el sud i el mar de les Lacadives a l'oest. Es divideix en 14 districtes i té Thiruvananthapuram com a capital. La llengua oficial i més parlada és el malaiàlam.
A l'àrea de Kasaragod, a l'extrem nord de l'estat, es parla tulu i, arreu de Kerala, en algunes zones, hi ha alguns petits grups de població que parlen tàmil.

## Història recent

El 1947, es va crear l'estat de Madràs amb la presidència britànica de Madràs, del qual el 1956 es va separar la regió de Malabar, que fou unida a l'estat de Travancore-Cochin (antics principats de Travancore i de Cochin), i al taluk de Kasaragod (a l'extrem nord), per formar l'estat de Kerala.
L'estat ha estat dominat pels comunistes i va tenir el primer govern comunista de l'Índia i tercer del món, dirigit per Elamkulan M. Sankaran Namboodiripad, després de vèncer en les eleccions de l'estat al 1957, quan encara el Partit Comunista de l'Índia romania unit; aquest govern fou substituït de manera poc ortodoxa pel Partit del Congrés, primer mitjançant un govern presidencial (1959-1960) i després d'un nou govern de Praja Socialist Party (1960-1962), directament (1962-1967), però va tornar a governar (1967-1969) i el va seguir Chelath Achutha Menon del mateix partit (1969-1977).
El Partit del Congrés va tornar al govern del 1977 al 1978 i, després d'un breu govern de la Lliga Musulmana de Kerala (1979), va pujar al poder el Partit Comunista de l'Índia-Marxista que, sol o amb coalició (Leftist Democratic Front), ha governat l'estat (1980-1981, 1987-1991, 1996-2001 i després del 2006) alternant amb el Partit del Congrés (1981-1987, 1991-1996 i 2004-2006). En les eleccions del 1996, el Front Democràtic d'esquerres va obtenir 80 escons (de 140), dels quals 44 foren per al PCI-M i la resta per als seus aliats; el ministre en cap fou E. K. Nayanar, que n'exercia el càrrec per tercera vegada. El 2006, el ministre en cap fou Velikkakathu S. Achuthanandan.

## Referències

* ↑ Govern de l'Índia. «Kerala — Principal Language» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-11-27. [Consulta: 28 febrer 2021].

## Vegeu també

* Anjuvannam
* Korapula
* Kuchmala
* Tàmils

## Enllaços externs

* Kerala.
# Ricardo Pardo Zancada

Ricardo Pardo Zancada (Badajoz, 3 d'agost de 1935) és un exmilitar espanyol, ultracatòlic, que va ser comandant de l'exèrcit i va estar implicat en el cop d'estat del 23 de febrer de 1981, per la qual cosa va ser condemnat a dotze anys de presó per un delicte consumat de rebel·lió militar, i amnistiat el 1989.

## Biografia

El seu pare va lluitar a la guerra civil espanyola com a alferes provisional. Ell mateix va ingressar a l'Acadèmia d'Infanteria de Toledo com a membre de banda l'1 de novembre de 1950. El 1952 va d'ingressar en l'Acadèmia General Militar i el 1956 assolí el grau de tinent d'Infanteria, i el 1964 el de capità. Va estar destinat al Regiment de Carros de Combat Alcázar de Toledo núm 61, al Terç Don Juan de Austria (III de la Legió) i a l'Escola d'Aplicació d'Infanteria. També va estar destinat al Regiment d'Infanteria Àlaba núm 32, a la Sotssecretaria del Ministeri de l'Exèrcit d'Espanya i a l'Estat Major Central de l'Exèrcit. Entre 1972 i 1973 va treballar al SECED sota les ordres de José Ignacio San Martín. A continuació va ser destinat a l'Acadèmia de Policia Armada i, finalment, a la Divisió Cuirassada Brunete.
Al febrer de 1981 era comandant d'infanteria en la Divisió Cuirassada Brunete instal·lada als afores de Madrid. En la matinada del 24 de febrer de 1981, hores després que el tinent coronel Antonio Tejero assaltés el Congrés dels Diputats, es va presentar als afores al comandament d'una companyia de policia militar amb 113 homes formada amb 4 capitans. Va redactar el conegut com a manifest juntament amb diversos oficials de la Guàrdia Civil i que va intentar publicar en el diari ultradretà El Alcázar i que fos emès per La voz de Madrid, sense èxit. Al manifest, els signants expressaven el seu desig de veure el rei al capdavant de les Forces Armades i de les "destinacions d'Espanya" amb el suport de l'exèrcit. Quan va tractar de ser dissuadit en els seus intents de difondre el document, va declarar que solament obeïa ordres del capità general Jaime Milans del Bosch, que s'havia revoltat en la III Regió Militar (zona de València). Es va encarregar de signar el denominat pacte del capó per part dels revoltats, al costat del tinent coronel Fuentes Gómez de Salazar per les autoritats lleials, en el qual s'imposaven les condicions per a la rendició dels colpistes.
Després de sortir de presó va ser director de la revista Iglesia-mundo (1988-1994) i el 1999 fou col·laborador del setmanari MC, propietat de Mario Conde.

## Obres

Ha escrit dos llibres sobre el cop d'Estat: 23-F: las dos caras del golpe (2005) i 23-F. La pieza que falta (1998). El 1987 va publicar la seva tesi doctoral Las Fuerzas Armadas y su derecho a la información.

## Referències

* ↑ Los protagonistas del 23-F, El Mundo, 22 de febrer de 2001, consultat el 20 de febrer de 2011.
* ↑ «Los que quedan del golpe» (en castellà). El País, 20-02-2011. [Consulta: 20 febrer 2011].
* ↑ Ricardo Pardo Zancada Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. a elespiadigital.com
* ↑ Diario ABC, edició del 6 de febrer de 1982, pàgina 19, consultat el 20 de febrer de 2011.

## Enllaços externs

* Notícies sobre Ricardo Pardo Zancada a El País
# Bolxoie

Bolxoie - Большое (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 343 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Hua Chunying

Hua Chunying (xinès simplificat: 华春莹, pinyin: Huá Chūnyíng; nascuda l'abril de 1970), és una política xinesa. És la directora adjunta del Departament d'Informació del Ministeri de Relacions Exteriors de la República Popular Xina. Hua és la cinquena portaveu femenina i la 27a portaveu en el càrrec des que el sistema de portaveu es va establir en el ministeri en 1983.

## Biografia

Hua va néixer en una família molt educada a Huai'an, Jiangsu, filla de funcionaris. El seu pare era l'ex secretari de la Comissió de Control Disciplinari del Partit Comunista de la Xina al comtat de Huai'an i la seva mare va ser sotsdirectora d'un districte local. Es va graduar de la Universitat de Nanquín el 1992, on es va especialitzar en anglès a l'Escola de Llengües Estrangeres.
Després de la seva graduació, va ser nomenada funcionària al Departament d'Europa Occidental i durant vint anys va treballar en el Ministeri d'Exteriors xinès fins a aconseguir la posició de portaveu. A partir de 1995, va passar quatre anys a Singapur com a agregada. De 2003 a 2010, va ser promoguda al seu càrrec com a secretària del conseller de la Missió de la Xina a la Unió Europea.
En 2012, Hua va ser ascendida a directora adjunta del Departament d'Informació del Ministeri de Relacions Exteriors de la Xina, que també serveix concurrentment com la portaveu d'aquest ministeri.

## Referències

* ↑ Currículum al Ministeri d'Afers exteriors xinès
* ↑ «Foreign Ministry Spokesperson Hua Chunying's Regular Press Conference on May 6, 2014». [Consulta: 6 maig 2014].
* 1 2 «Hua Chunying Named as New Spokeswoman for the Foreign Ministry». Arxivat de l'original el 6 d'abril de 2016. [Consulta: 2012].
* ↑ «zh:外交部新发言人出生干部家庭 大学四年没谈恋爱» (en xinès). Tencent [Consulta: 19 novembre 2012]. Arxivat 2014-05-13 a Wayback Machine.
* 1 2 «zh:华春莹任外交部新发言人 下周一主持发布会» (en chino). 163.COM [Consulta: 16 novembre 2012].
# L'Horta

«L'Horta» té aquests significats:
* Horta de València, comarca del País Valencià, amb capital a València
* Horta Nord, comarca del centre del País Valencià.
* Horta Sud, comarca valenciana del centre del País Valencià amb capital a Catarroja
* Horta Oest, antiga comarca valenciana ara repartida entre l'Horta Nord i l'Horta Sud.
* L'Horta (Sóller), barriada de Sóller, a mig camí entre la ciutat i el seu port
* S'Horta a Felanitx, Mallorca
* L'Horta (Jesús) vénda de la parròquia de Mare de Déu de Jesús, municipi de Santa Eulària des Riu, illa d'Eivissa.

## Vegeu també

* Horta
# Victoria Mata

Victoria Mata (segle XX) és una veneçolana que va ser ministra del Poder Popular per a l'Esport durant el govern d'Hugo Chávez. Va ser nomenada el 4 de gener de 2008 com a part d'una «profunda reestructuració» del govern.
Després de les eleccions parlamentàries de 2015, va sortir elegida com a diputada suplent del diputat provincial Héctor Rodríguez Castro (qui va ser elegit governador de l'estat de Miranda), i l'absència del segon en llista, Ruben Limardo, qui es dedica exclusivament a l'esport.
Va ser membre de la Comissió Permanent de Cultura i Recreació.

## Referències

* ↑ Position sourced from "A Directory of World Leaders & Cabinet Members of Foreign Governments: 2008 - 2009"
* ↑ Kiraz, Janicke. «Chavez Announces Major Cabinet Reshuffle» (en anglès). Venezuelanalysis.
# Marion Eames

Marion Eames (Birkenhead, Cheshire (Anglaterra), 5 de febrer de 1921 - Dolgellau, Gwynedd (Gal·les), 3 d'abril de 2007) va ser una novel·lista i productora de ràdio gal·lesa.
Nascuda a Anglaterra però de pares gal·lesos, s'educà a Dolgellau i treballà a Cardiff per a la BBC de Gal·les. Va estudiar piano i arpa a la Guildhall School of Music de Londres; allà va conèixer el periodista Griffith Williams, amb qui posteriorment es casaria.
La seva obra se centra principalment en les experiències de gal·lesos expatriats, com a Y Staffel Ddirgel (La cambra secreta, 1969) i la seva continuació Rhandir mwyn (La dolça contrada, 1970) descriuen un grup de quàquers gal·lesos perseguits que a l'estiu s'exilien a Pennsilvània. Altres novel·les seves descriuen la vida de joves gal·leses trasplantades a les grans ciutats industrials angleses.
Els seus llibres, escrits en gal·lès, s'han traduït a l'anglès, i la seva novel·la més famosa (La cambra secreta, 1969) s'ha adaptat per a una sèrie de televisió.

## Obres

* Y Stafell Ddirgel (La cambra secreta, 1969)
* Y Rhandir Mwyn (La dolça contrada, 1972)
* I Hela Cnau 1978

## Vegeu també

* Literatura gal·lesa

## Referències

* 1 2 Obituari de Marion Eames a TheIndependent Arxivat 2010-10-17 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «Marion Eames | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 desembre 2020].
* ↑ Marion Eames, a FamousWelsh Arxivat 2010-09-24 a Wayback Machine. (anglès)
# Nasino

Nasino (en lígur: Naxin) és un comune (municipi) a la província de Savona, a la regió italiana de la Ligúria, situat uns 80 km al sud-oest de Gènova i uns 40 km al sud-oest de Savona. A 31 de desembre de 2017 la seva població era de 193 habitants.
Nasino limita amb els següents municipis: Alto, Aquila di Arroscia, Castelbianco, Erli, Garessio, Onzo, Ormea i Ranzo.

## Referències

* ↑ «Tuttitalia.it». [Consulta: 22 gener 2019].
# Josep Vicent Lledó i Samper

Josep Vicent Lledó (Alacant, 14 de desembre de 1972) és un futbolista i entrenador valencià, que ocupava la posició de defensa. La trajectòria de Lledó ha estat estretament vinculada a la de l'Hèrcules CF, tot sent un dels jugadors més representatius del club en la dècada dels 90 i la següent. Després de jugar al filial i ser cedit un any al Mutxamel. La temporada 93/94 debuta amb el primer equip, en Segona Divisió. A la categoria d'argent va sumar 151 partits amb l'Hèrcules, així com altres 33 a Primera, l'any en què els alacantins jugaren a la màxima categoria (96/97). Lledó va deixar l'esquadra herculana la temporada 99/00 per jugar una campanya amb el Recreativo de Huelva. Retornaria a l'any següent, amb el club llavors a Segona B.

## Referències

* 1 2 3 4 Fitxa del jugador