OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thomasomys gracilis

Thomasomys gracilis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels Andes del sud-est del Perú, on viu a altituds d'entre 2.750 i 4.300 msnm. Pot ser que tingui un estil de vida arborícola. El seu hàbitat natural són les ribes dels rierols. Algunes poblacions estan amenaçades per la desforestació, la fragmentació del seu medi i l'agricultura.

## Referències

* ↑ Pacheco, V.; Vargas, J. Thomasomys gracilis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 maig 2017.
# Contrast (visió)

El contrast es defineix com la diferència relativa en intensitat entre un punt d'una imatge i els seus voltants. Tots els objectes són percebuts pels contrasts de color i de luminància que mostren les diferents parts de la superfície en qüestió i en relació amb el fons en què apareix l'objecte.
Per a nivells d'il·luminació prou elevats, l'ull normal és sensible als colors, mentre que per a nivells baixos d'il·luminació els objectes són percebuts fonamentalment pel contrast de luminàncies que presenten en relació amb el fons.
Un exemple senzill és el contrast entre un objecte de lluminositat constant sobre un fons d'una lluminositat constant. Si totes dues superfícies tenen la mateixa lluminositat, el contrast serà nul, i l'objecte tant físicament com perceptivament serà indistingible del fons. Segons s'incrementa la diferència en lluminositat l'objecte serà perceptivament distingible del fons una vegada assolit el llindar de contrast, que se situa al voltant del 0,3% de diferència en lluminositat, (per exemple: Legge & Kersten, 1987).

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.136. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 28 novembre 2014].
* Legge & Kersten, 1987. Contrast discrimination in peripheral vision. J Opt Soc Am A. 4(8):1594-8. (anglès)
* Indalux. Luminotècnia 2002. Pàgines 26, 27 i 28.

## Enllaços externs

* Color, lluminositat i contrast Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine.(castellà)
* Luminance Contrast(anglès)
* Fonaments de la imatge fotogràfica digital(castellà)
* Do sensors "outresolve" lenses? Arxivat 2010-01-02 a Wayback Machine.(anglès)
Viccionari
# Odaraia alata

Odaraia alata és una espècie de crustaci del Cambrià mitjà. Les seves restes fòssils, que poden arribar als 15 centímetres de longitud, s'han trobat al jaciment dels esquists de Burgess a la Colúmbia Britànica, Canadà.
Presentava un parell de grans ulls a la part frontal del seu cos i podria haver tingut un parell d'ulls més petits entremig. Tenia un cos tubular amb almenys 45 parells de potes birràmies i la seva cua presentava tres aletes (dues horitzontals i una vertical) que utilitzava per a estabilitzar a l'animal mentre nedava sobre la seva esquena.

## Referències

* 1 2 3 Briggs, D. E. G. «The Arthropod Odaraia alata Walcott, Middle Cambrian, Burgess Shale, British Columbia». Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series B, Biological Sciences, 291, 1056, 1981, p. 541–582. DOI: 10.1098/rstb.1981.0007.
* ↑ Budd, G. E. «HEAD STRUCTURE IN UPPER STEM-GROUP EUARTHROPODS». Palaeontology. Blackwell Synergy, 51, 2008, p. 561. DOI: 10.1111/j.1475-4983.2008.00752.x.
# Miguel Ximénez

Miguel Ximénez, (Pareja -Guadalajara-, principis del segle xv) fou un pintor espanyol del gòtic.
És documentat a Saragossa entre 1462 i 1505). Va ser nomenat pintor reial de Ferran el Catòlic l'11 de maig de 1484. Fou un pintor del gòtic influenciat per l'obra de Bartolomé Bermejo. També es troben similituds entre la seva obra i la de Martín Bernat.

## Obra coneguda

* Sant Joan Baptista, Sant Fabià i Sant Sebastià, actualment al MNAC
* Sant Miquel i Santa Caterina a l'Església d'Eixea (Saragossa)
* Retaule major de l'església de Blesa (Terol)

## Referències

* ↑ Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)

## Bibliografia

* Camón Aznar, José, Pintura medieval española, "Summa Artis", Madrid, Espasa-Calpe, 1966, vol. XXII, pàg. 510.
* Gudiol Ricart, Josep, Pintura gótica, "Ars Hispaniae", Madrid, Plus Ultra, 1955, vol. IX, pàgs. 306 i 309.
* Gudiol Ricart, Josep, La pintura medieval en Aragón, Saragossa, Editorial Fernando el Católico, 1971, pàg. 63.
* Gumà, Montserrat (coord). Guia del Museu Nacional d'Art de Catalunya. Barcelona: Publicacions del MNAC, 2004. ISBN 8480431369.
* Mañas Ballestín, Fabián, Aragón. Tierras de España, Madrid, 1979, pàg. 171.
* Post, Chandler R., The Aragonese School in the Late Middle Age, "A History of Spanish Painting", Cambridge, Harvard University Press, 1941, vol. VIII, pàg. 47.

## Enllaços externs

* Museu del Prado (castellà)
# Tucà pitgroc

El tucà pitgroc (Ramphastos ambiguus) és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que habita la selva humida de Colòmbia, nord de Veneçuela, est de l'Equador i nord del Perú.

## Bibliografia

UICN. 2016. La Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Versió 2016-3. Disponible en: www.iucnredlist.org . (Consulta: 07 de desembre de 2016).

## Referències

* ↑ https://www.iucnredlist.org/species/22727999/94967701
# Thomasomys incanus

Thomasomys incanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels Andes del centre del Perú, on viu a altituds d'entre 2.550 i 3.250 msnm. Es tracta d'un animal nocturn i terrestre. El seu hàbitat natural són els boscos montans. Està amenaçat per la desforestació, la fragmentació del seu medi i l'agricultura.

## Referències

* ↑ Pacheco, V.; Vargas, J. Thomasomys incanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 maig 2017.
# Cryptocentrus tentaculatus

Cryptocentrus tentaculatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Hoese, D. F. & H. K. Larson. 2004. Description of a new species of Cryptocentrus (Teleostei: Gobiidae) from northern Australia, with comments on the genus. The Beagle (Rec. Mus. Art Galleries N. Terr.) v. 20: 167-174.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Meyrin

Meyrin és un municipi suís del cantó de Ginebra.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Club Athlétique de Saint-Étienne Loire Sud rugby

El Club Athlétique de Saint-Étienne Loire Sud rugby o CASE Loire sud rugby és un club de Rugbi a 15 que juga a la Pro D2. El club es va fundar el 1908.
# Vaucluse

* Per a altres significats, vegeu «Valclusa».
Vaucluse és un municipi francès al departament del Doubs (regió de Borgonya - Franc Comtat). L'any 2007 tenia 103 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vaucluse era de 103 persones. Hi havia 37 famílies de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

### Habitatges

El 2007 hi havia 51 habitatges, 35 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 2 estaven desocupats. 47 eren cases i 4 eren apartaments. Dels 35 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 7 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 17 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vaucluse el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 8 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 78 persones, 54 eren actives i 24 eren inactives. De les 54 persones actives 49 estaven ocupades (27 homes i 22 dones) i 5 estaven aturades (3 homes i 2 dones). De les 24 persones inactives 3 estaven jubilades, 18 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 2 d'empreses d'hostatgeria i restauració.
Dels dos establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, una era una fusteria i l'antre restaurant.
L'any 2000 a Vaucluse hi havia quatre explotacions agrícoles.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa
# Miguel Yoldi Beroiz

Miguel Yoldi Beroiz (Pamplona, 14 d'abril de 1903 - Matamoros, Tamaulipas, Mèxic, 13 d'agost de 1961) fou un anarcosindicalista navarrès.

## Biografia

No se sap gaire de la seva infantesa, només que el 1914 ingressà a la Casa de la Misericòrdia de Pamplona. Després va fer de torner, mariner i fins i tot de mestre nacional, i ja el 1920 era afiliat al Sindicat Únic d'Oficis Diversos de la CNT.
Durant la Dictadura de Primo de Rivera s'exilià a França, d'on va tornar en proclamar-se la Segona República (1931). Aleshores va obrir una llibreria amb la finalitat de difondre la literatura anarquista, tasca a la que es dedicà fins que el 1934 fou nomenat Secretari General de la CNT i s'hagué de traslladar a Barcelona, càrrec que va ocupar fins al Congrés de Saragossa de 1936 i fou substituït per Horacio Martínez Prieto.
Quan esclatà la guerra civil espanyola fou nomenat secretari de Defensa de Catalunya i es va enfrontar als militars revoltats als carrers de Barcelona el 19 de juliol de 1936. Després es va incorporar al Front d'Aragó com a membre de la Columna Durruti, amb la qual després va anar a la defensa de Madrid com a ajudant del mateix Buenaventura Durruti. Fou ferit en els combats a la Ciutat Universitària de Madrid, on Durruti va morir. El desembre de 1937 va substituir Enric Pérez i Farràs com a cap de milícies de la 24a Divisió del XII Exèrcit de la República juntament amb José Manzana Vivó. Després de la caiguda del front d'Aragó la primavera de 1938 fou arrestat en considerar-se'l responsable i se li retirà el comandament de la divisió. D'aleshores fins al final de la guerra formà part de la Junta de selecció de l'Acadèmia Militar.
En acabar la guerra marxà amb la seva companya i la seva filla a Mèxic, on formà el grup de dirigents de la CNT que decidiren col·laborar amb els governs de la Segona República Espanyola en l'exili. El 1945 assessor d'Horacio Martínez Prieto quan fou ministre del govern de José Giral i des de 1947 fins a la seva mort ocupà diversos càrrecs de la CNT a l'exili.

## Obres

* Surcos polémicos (1946)

## Referències

* ↑ Los borrados. Aportación a la historia del exilio a México en 1939 de Josu Chueca

## Enllaços externs

* Miguel Yoldi a le'Enciclopèdia Basca Auñamendi
* Miguel Yoldi Beroiz Arxivat 2011-08-21 a Wayback Machine. a anarcoefemèrides.
# Tucà becverdós

El tucà becverdós (Ramphastos sulfatus) és una de les moltes espècies de tucà que es troben en les selves centro i sud-americanes. Aquesta espècie pobla les selves entre el sud mexicà i Colòmbia.

## Descripció

És una au de plomatge negre contrastat amb el groc intens del coll i part del pit; posseeix un gran bec de 16 cm de llarg.
El seu nom es deu al fet que té un flamant bec amb els colors de l'arc de Sant Martí. Són de cos negre; en el mascle el bec es presenta de major grandària i el seu coll i pit són de color groc brillant. S'alimenten de fruites, invertebrats i rèptils petits. Mesuren entre 18 i 63cm de llarg, el seu cos i el seu coll són curts, la seva cua depenent de l'espècie, mesura gairebé la meitat fins a gairebé la totalitat del seu cos.

## Distribució i Ecologia

El tucà de bec multicolor està distribuït des del sud de Mèxic fins a Veneçuela i Colòmbia. Habiten en les copes dels arbres de boscos tropicals, subtropicals i selves plujoses de terres baixes, però a vegades se'ls troba en altures de fins a 1.900 msnm. Estableixen els seus nius en els forats dels arbres, on poden habitar altres individus de la mateixa espècie. Això pot provocar amuntegament en els nius, per la qual cosa acomoden les seves cues i becs sota el cos mentre dormen per disposar de més espai. A més de la falta d'espai, és comú que el fons dels forats estigui cobert de restes de les fruites amb què s'alimenten.
# Cryptocentrus strigilliceps

Cryptocentrus strigilliceps és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a Samoa i el nord de la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. 1998. Photo guide to fishes of the Maldives Atoll Editions, Victòria, Austràlia. 257 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Jordan, D. S. & Seale, A. 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bulletin of the Bureau of Fisheries v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ras Sidi Ali al-Makki

Ras Sidi Ali al-Makki o Ras Sidi Ali El Mekki (àrab: رأس سيدي علي المكي, Raʾs Sīdī ʿAlī al-Makkī, o رأس غار الملح, Raʾs Ḡār al-Milḥ, o رأس الطرف, Raʾs aṭ-Ṭarf) és un cap de la costa nord de Tunísia, situat prop de la península de Raf Raf i uns 25 km al nord-est de Kalaât El Andalous. Té, enfront, l'illa Bilou i l'ile Plane. La seva platja és excel·lent. El petit poble de pescadors actual de Sidi Ali El Mekki va tenir certa importància al segle xvii quan el bei va pensar convertir-lo en base naval. El cap fou conegut tota l'edat mitjana com a Cap Farina.
# Vaucourt

Vaucourt és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 71 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vaucourt era de 71 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 37 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 4 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 36 eren cases i 1 era un apartament. Dels 30 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris i 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 7 tenien tres cambres, 6 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 22 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 14 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vaucourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 45 persones, 30 eren actives i 15 eren inactives. De les 30 persones actives 27 estaven ocupades (12 homes i 15 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 15 persones inactives 4 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Vaucourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Vaucourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Mirosław Sajewicz

Mirosław Sajewicz (Przemyśl, 24 d'abril de 1956-Duszniki-Zdrój, 29 de gener de 2016) va ser un futbolista polonès que jugava en la demarcació de davanter.

## Biografia

Va debutar com a futbolista el 1976 amb el Ślęza Wrocław després de formar-se en el Pogoń Duszniki-Zdrój. Posteriorment va passar pel PKS Odra Wrocław i Włókniarz Pabianice. La temporada 1981/1982 va fitxar pel Widzew Łódź, amb el qual va guanyar la Ekstraklasa. També va jugar en el Motor Lublin, Radomiak Radom, Stal Mielec i GKS Bełchatów. El 1987 es va traslladar a Finlàndia per fitxar pel OTP Oulu per dues temporades. Després d'una temporada més a Finlàndia jugant pel Mikkelin Palloilijat va abandonar els terrenys de joc durant quatre anys, fins que el 1992 va tornar per jugar amb el Metalowiec Łódź, Polonia Kępno i Start Łódź. amb el qual es va retirar com a futbolista el 1993.
Va morir el 29 de gener de 2016 a Duszniki-Zdrój als 59 anys.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Ślęza Wrocław | Polònia | 1976 - 1978 | | |
| PKS Odra Wrocław | Polònia | 1978 - 1980 | | |
| Włókniarz Pabianice | Polònia | 1980 | | |
| Widzew Łódź | Polònia | 1981 - 1982 | 30 | 4 |
| Motor Lublin | Polònia | 1982 - 1983 | 17 | 1 |
| Radomiak Radom | Polònia | 1983 - 1985 | 29 | 8 |
| Stal Mielec | Polònia | 1986 | 4 | 0 |
| GKS Bełchatów | Polònia | 1986 - 1987 | | |
| OTP Oulu | Finlàndia | 1987 - 1988 | 44 | 20 |
| Mikkelin Palloilijat | Finlàndia | 1988 | 18 | 3 |
| Metalowiec Łódź | Polònia | 1992 | | |
| Polonia Kępno | Polònia | 1993 | | |
| Start Łódź | Polònia | 1993 | | |

## Referències

* 1 2 «Zmarł Mirosław Sajewicz» (en polonès). 90minut, 29-01-2016. [Consulta: 30 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador en footballdatabase
* Fitxa del jugador en transfermarkt