OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Badia Colonet

Bahía Colonet (Ja' Tay Juwaat U' en kiliwa) és una badia natural ubicada en el municipi d'Ensenada, a l'estat de la Baixa Califòrnia, Mèxic.
Badia on es planeja el desenvolupament d'un port de cabotatge i altura per les embarcacions en navegació, adscrit a la Capitania de port d'Ensenada, per la necessitat de consolidar i augmentar les instal·lacions portuàries que atenen el comerç exterior del país en el litoral Pacífic Nord, en la península de la Baixa Califòrnia. Es convertirà en la propera dècada en el més important del Pacífic Mexicà.

## Vegeu també

* Ejido Punta Colonet (Baixa Califòrnia)

## Referències

* ↑ Decret del Diari Oficial de la Federació:DOF Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Wikimapia
# Danie Thiart

Danie Thiart, nascut el 29 abril 1980 a Vredendal a Sud-àfrica, és un jugador sud-africà de rugbi a 15 evolucionant a la posició de pilar a l'USAP.

## Carrera

* 2002 - 2003 : Frontera (Copa Currie)
* 2004 - 2005 : Aguilas SWD (Copa Currie)
* 2006 - 2007 : Bulls (Copa Currie)
* 2006 - 2007 : Bulls (Super Rugby)
* 2007-2011: Montpellier Hérault rugby
* des de 2011: USAP

## Selecció Nacional

* Internacional d'Àfrica del Sud Sub-21
* Redactat amb l'equip per fer front a la XV Europa Barbarians francesos a Brussel el 14 novembre 2009 de la 75 aniversari del joc de la FIRA-AER.
# Abukir

Abukir o Abū Qīr, (en àrab أبو قير), és una ciutat situada en la costa mediterrània d'Egipte, 23 kilòmetres a l'est d'Alexandria i dins la governació d'Alexandria. El nom Abukir es pronuncia Abu(pausa)ir en dialecte local. Hi ha una antiga presó utilitzada per Muhammad Ali. A l'est de la ciutat hi havia l'antic braç canòpic del riu Nil.
Correspon a l'antiga Canop de l'antic Egipte les ruïnes de la qual són a uns 3 km al sud-est; hi ha també abundants restes egípcies, gregues i romanes. A la badia d'Abukir, una espaiosa badia enfront de la ciutat, allargant-se a l'est fins a la boca del delta, es va reunir la flota enviada de reforç des de Tars per protegir Egipte de la conquesta fatimita el 969. Un atac de pirates europeus s'hi hauria produït l'11 de juny de 1363, els quals es van emportar uns 60 habitants que foren venuts com esclaus a Sidó.
A la badia es va lliurar l'1 d'agost de 1798, entre la flota anglesa (dirigida per Horaci Nelson) i la flota otomana, l'anomenada batalla del Nil o batalla de la badia d'Abukir, en què la flota turca fou derrotada; el 25 de juliol de 1799 els britànics i els turcs (auxiliats per un cos expedicionari francès) es van enfrontar altre cop a Abukir i l'exèrcit otomà fou aniquilat (Batalla d'Abukir). El 8 de març de 1801 l'exèrcit anglès (manat per Sir Ralph Abercromby) va desembarcar a Abukir i es va trobar amb forta resistència francesa; finalment els francesos foren expulsats d'Egipte. Els anglesos i van establir una base el 1807, ja que disposava d'un bon moll i estava molt ben protegit de vents i corrents.
El llac d'Abukir fou un dels tres que es trobaven a la ruta entre Alexandria i Rosetta (Maryut, Abukir i Atku). La notícia més rellevant sobre el llac es troba a l'obra de Kalkashandi. S'hi pescava un peix anomenat buri que es menjava a Alexandria; hi vivien ocells rars; a les ribes hi havia salines que s'explotaven i la sal s'exportava; un dic separava el llac Maryut del d'Abukir. El 1887 el canal fou assecat i els terrenys dedicats al cultiu.

## Referències

* ↑ Eutychius (Eutiqui)
# Uperoleia mimula

Uperoleia mimula és una espècie de granota que viu a Austràlia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Hero, J.-M. & Retallick, R. 2004. Uperoleia mimula. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Košarkarski Klub Cedevita Olimpija

El Košarkarski klub Cedevita Olimpija o KK Cedevita Olimpija és un equip de bàsquet professional de Ljubljana a Eslovènia. El club competeix a la lliga ABA, a l'EuroCup, així com a la lliga eslovena.
El Cedevita Olimpija es va crear al juliol de 2019, quan es va fusionar el KK Olimpija amb l'equip croat del KK Cedevita, sent la primera fusió de dos clubs de països diferents.

## Palmarès

* Supercopa Adriàtica
** Finalistes (1): 2019
* Copa eslovena
** Finalistes (1): 2020
* Supercopa eslovena
** Campions (1): 2020

## Referències

* ↑ Saez, Faustino «Dos clubes de baloncesto y dos países fusionados en uno». elpais.com, 05-06-2019 [Consulta: 17 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
* Pàgina a eurobasket.com
# Serdar

«Serdar» té aquests significats:
* Serdar (ciutat), ciutat del Turkmenistan.
* Serdar (rang), rang militar de l'Imperi otomà, el Principat de Montenegro i el Principat de Sèrbia
Serdar és l'escriptura turca de la paraula persa سردار (Sardār), que vol dir comandant.
# Grantham (Nou Hampshire)

Grantham és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 2.167 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grantham tenia 2.167 habitants, 924 habitatges, i 707 famílies. La densitat de població era de 31,2 habitants per km².
Dels 924 habitatges en un 24,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 70,2% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,9% tenia menys de 18 anys, un 2,9% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 29,7% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 63.239$ i la renda mediana per família de 69.271$. Els homes tenien una renda mediana de 43.250$ mentre que les dones 34.773$. La renda per capita de la població era de 32.174$. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grantham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grantham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cuyahoga Heights

Cuyahoga Heights és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 599 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cuyahoga Heights tenia 599 habitants, 261 habitatges, i 159 famílies. La densitat de població era de 72 habitants/km².
Dels 261 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,1% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 35,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 23,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.625 $ i la renda mediana per família de 54.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.368 $ mentre que les dones 28.929 $. La renda per capita de la població era de 21.446 $. Aproximadament el 2,4% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cuyahoga Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cuyahoga Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Santiago Eraso

Santiago Eraso és un gestor cultural basc, conegut per haver sigut director d'Arteleku i l'actual director de Madrid Destino. Ha estat membre del jurat de selecció dels artistes de DISONANCIAS 2006, i assessor del projecte des d'Arteleku. Gestor cultural, llicenciat en Filosofia i Lletres, ha dirigit el centre d'art i cultura contemporània Arteleku a Sant Sebastià fins a l'any 2006. Al llarg d'aquests anys ha participat en diferents fòrums i trobades on s'han debatut les qüestions centrals del pensament contemporani. També forma part de l'equip de direcció d'"Arte y pensamiento" de la Universidad Internacional de Andalucía. És assessor de continguts del nou projecte cultural (Centro Internacional de Cultura Contemporánea) de Sant Sebastià.

## Referències

* ↑ «Santiago Eraso». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 17 febrer 2016].
# Bòbila de Llampaies

La Bòbila o Can Xic és una antiga indústria, prop del veïnat de Llampaies, al costat de la carretera GI-623 a peu del quilòmetre 3 i a ponent del nucli urbà de la població de Camallera. El topònim de Llampaies deriva del mot del llatí vulgar lampaculas, que significa “llantietes”, diminutiu de làmpades, llànties. Cal suposar que els antics pobladors, en algun punt de la rodalia, es dedicaven a la manufactura de llumeneres. En el terme hi ha argila de qualitat que, encara avui, serveix de matèria primera per fabricar rajols i teules en una bòbila que es troba en funcionament.

## Arquitectura

Edifici aïllat de grans dimensions format per diversos cossos adossats, que li confereixen una planta més o menys rectangular. El volum principal presenta una planta allargassada amb la coberta de teula de dos vessants, organitzat en un sol nivell. Presenta dos porxos adossats als costats llargs, el de tramuntana amb la coberta d'un sol vessant i el de migdia cobert amb la mateixa teulada que el volum principal. La façana de llevant presenta dos arcs de mig punt bastits amb maons (un més gran que l'altre) protegits per un porxo adossat amb la coberta de dos vessants, sostinguda per pilars bastits amb totxo. Adossada al porxo per la banda de tramuntana hi ha una terrassa al nivell del pis, a la que s'accedeix des de l'edifici més septentrional. És de planta quadrada, amb la coberta de teula de quatre vessants i distribuït en planta baixa i pis, amb les obertures rectangulars. La construcció presenta els paraments arrebossats i pintats. De la façana de ponent destaca la xemeneia de la bòbila, la qual sobresurt al bell mig de les construccions adossades al parament de ponent. És de planta circular, està bastida en maons i presenta un basament rectangular coronat per una cornisa esglaonada.
La construcció està bastida en maons lligats amb morter.

## Referències

* 1 2 3 4 «Bòbila de Llampaies». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 novembre 2017].
# Giorgio Bidone

Giovanni Giorgio Bidone (1781-1839) va ser un físic i matemàtic italià que es va especialitzar en enginyeria hidràulica.
Va fer els seus estudis secundaris al col·legi dels oratorians de Torí amb la intenció de esdevenir sacerdot, però la invasió francesa del Piemont el 1796 el va obligar a deixar els seus estudis i dedicar-se a la ciència. El 1803 es gradua en matemàtiques i enginyeria hidràulica i el 1805 en arquitectura a la universitat de Torí.
El 1811 és nomenat professor i el 1815 catedràtic de hidràulica de la universitat i, contemporàniament, és director del establiment La Parella, el primer laboratori hidràulics d'Europa fundat el 1763 per Francesco Domenico Michelotti, i on fa recerques sobre els fluxes de l'aigua. Els seus experiments li van servir per estudiar la propagació de les onades, la velocitat del flux en els orificis i altres fenòmens com la inversió.
El 1824 passa a ser catedràtic de geometria descriptiva a la universitat de Torí. Bidone va ser membre de la Società Italiana delle Scienze detta dei XL i d'altres acadèmies científiques de l'actual Itàlia.
* Mémoire sur les transcendantes elliptiques, 1817
* Riflessioni sul moto permanente dell'acqua, 1824
* Osservazioni sopra le macchine in moto, 1825

## Referències

* ↑ Di Fidio i Gandolfi, 2014, p. 357.
* ↑ Di Fidio i Gandolfi, 2014, p. 358.
* ↑ Di Fidio i Gandolfi, 2014, p. 359.
* ↑ Habibzadeh, Loewen i Rajaratnam, 2014, p. 553-555.
* ↑ Hager, 2010, p. 150.
* ↑ Di Fidio i Gandolfi, 2014, p. 360.

## Bibliografia

* Di Fidio, Mario; Gandolfi, Claudio. Idraulici Italiani (en (italià)). Fondazione Biblioteca Europea di Informazione e Cultura, 2014. Arxivat 2021-08-04 a Wayback Machine.
* Habibzadeh, Alireza; Loewen, Mark R.; Rajaratnam, Nallamuthu «Mean Flow in a Submerged Hydraulic Jump with Baffle Blocks» (en (anglès)). Journal of Engineering Mechanics, Vol. 140, Num. 5, 2014, pàg. 553-561. DOI: 10.1061/(ASCE)EM.1943-7889.0000713. ISSN: 0733-9399.
* Hager, Willi H. «Hydraulic advances in the 19th and 20th centuries: From Navier over Prandtl over the future». A: Enrique Cabrera; Francisco Arregui (eds.). Water Engineering and Management through Time: Learning from History (en (anglès)). CRC Press, 2010. ISBN 978-0-203-83673-6.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Giorgio Bidone» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Albenga, Giuseppe. «BIDONE, Giorgio». Enciclopedia Italiana, 1930. [Consulta: 18 juliol 2017].
* Maccagni, Carlo. «BIDONE, Giovanni Giorgio». Dizionario Biografico degli Italiani, 1968. [Consulta: 18 juliol 2017].
# San Luis (Uruguai)

San Luis és un balneari del sud de l'Uruguai, ubicat al departament de Canelones. Forma part de la Costa de Oro.

## Geografia

San Luis es troba al sud-est del departament de Canelones, al sector 8. Al sud té platges sobre el Riu de la Plata; a l'est limita amb Los Titanes, i a l'oest amb el balneari de Guazú-Virá. El balneari té aigües sobre el rierol del Bagre.
El balneari s'ubica al km 62 de la Ruta Interbalneària.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, San Luis tenia 1.224 habitants.
| Any | Població |
| 1963 | 367 |
| 1975 | 509 |
| 1985 | 648 |
| 1996 | 1.180 |
| 2004 | 1.224 |
| 2011 | 1.878 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai – Cens de 2004 Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine., consultat el 19 d'abril de 2011
* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai 1963–1996 Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. (DOC)

## Enllaços externs

* Mapa de San Luis (PDF; 138 kB)
# Serdab

El serdab (en àrab سرداب Sirdāb, en antic egipci pr-tu.t "casa de l'estàtua") és un habitacle que es troba en els monuments funeraris (mastabes o temples funeraris) construïts durant l'Imperi Antic d'Egipte. Construït generalment sense accés, conté l'estàtua on resideix el ka del difunt. A vegades es comunicava amb la capella funerària mitjançant una obertura o diversos buits que permetien al difunt (la seva estàtua) rebre les ofrenes dipositades pels parents. El serdab sovint es dissimulava darrere d'una estela de tipus 'porta falsa'.
El serdab del faraó Djoser, situat fora de la seva piràmide, en una petita sala aïllada, descobert per Cecil Firth en 1924, contenia textos jeroglífics que assenyalen Imhotep com a arquitecte dissenyador de la Piràmide esglaonada de Djoser. Conté una estàtua sedent del rei Djoser, d'1,42 metres d'altura, la còpia de la qual és actualment visible, ja que l'estàtua original es troba al Museu d'Antiguitats Egípcies.
Una altra estàtua que representa asseguts al sacerdot Kaitep i la seva dona Hetepheres, de la Dinastia V o VI, de 47,5 cm d'altura, en pedra calcària, també es trobava en un serdab (Estàtua al Museu Britànic).
A les tombes de l'Imperi Mitjà el serdab no existeix, però una estàtua del difunt sovint forma part del conjunt funerari.

## Referències

* ↑ «The Egyptian Serdab | CCIV 244» (en anglès). [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ «LookLex / Egypt / Saqqara / Meet Zoser in the Serdab». Arxivat de l'original el 2019-02-07. [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.235. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].
# Ortuella

Ortuella és un municipi de la província de Biscaia, País Basc, pertanyent a la comarca de Gran Bilbao.
L'actual configuració del municipi es remunta a 1901 quan es va segregar del Concejo de Santurtzi, passant a denominar-se Santurtzi-Ortuella, en contraposició a Santurtzi Antic (avui Santurtzi). Aquesta segregació va venir motivada per l'augment de població a causa de l'auge miner de finals del segle xix, sent el barri d'Ortuella el de major població del Concejo de Santurtzi.
El 23 d'octubre de 1980 una explosió de gas propà va matar 50 nens de 5 i 6 anys, dos professors i la cuinera al col·legi públic de la vila.
En la dècada dels 1980, el nom del municipi perd definitivament el terme "Santurtzi", quedant senzillament "Ortuella", que era la denominació habitual que empraven els seus conveïns. Això es va fer mitjançant la resolució del 27 de març de 1981 de la Viceconselleria d'Administració Local, publicada en el BOPB del 29 de maig del mateix any.
El Patró d'Ortuella és Sant Fèlix de Cantalicio (18 de maig), en honor de qui es va fer l'església més gran del municipi. Ortuella es troba en la comarca del Marge Esquerre de la ria de Bilbao (desembocadura del riu Nerbion), en la Zona Minera i dista uns 14 km de la capital de província (Bilbao). Entre els seus barris més rellevants figuren els tradicionals de Urioste i Nocedal (existents molt abans del naixement d'Ortuella); La Ralera i Cadegal, de l'època inicial de les explotacions mineres; Otxartaga, Gorbea (inicialment Félix Basozabal) i altres més recents, com Mendi-Alde i Ganguren.

## Persones il·lustres

* Juan Antonio Ipiña: jugador internacional de futbol.
* José Cosme Arechavaleta y Balparda, el savi d'Urioste, botànic i zoòleg que va viure a Uruguai.
* Andoni Rodriguez Mugika:
* José Díez Calleja (1962): jugador internacional de futbol.

## Referències

* ↑ Vasquez, Solange. «Ortuella: 40 años de duelo» (en castellà). El Correo, 23-10-2020. [Consulta: 24 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Ortuella a Bernardo Estornés Lasa - Auñamendi Encyclopedia (Euskomedia Fundazioa)
* Ortuella a Google Maps
# Ramphastos

Ramphastos és un gènere d'ocells de la família dels ramfàstids (Ramphastidae ).

## Llista d'espècies

Aquest gènere està format per 11 espècies:
* tucà pitgroc (Ramphastos ambiguus).
* tucà ariel (Ramphastos ariel).
* tucà del Chocó (Ramphastos brevis).
* tucà gorjagroc (Ramphastos citrolaemus).
* tucà de culmen groc (Ramphastos culminatus).
* tucà de Cuvier (Ramphastos cuvieri).
* tucà ventrevermell (Ramphastos dicolorus).
* tucà becverdós (Ramphastos sulfuratus).
* tucà toco (Ramphastos toco).
* tucà pitblanc (Ramphastos tucanus).
* tucà vitel·lí (Ramphastos vitellinus).

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie, i E. de Juana (eds.). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Santiago Díaz Moyano

Santiago Díaz Moyano (Hinojosa del Duque, província de Córdoba, 1872 – Vilanova i la Geltrú, 1952) fou un militar espanyol. Fill d'una família modesta, va ingressar a l'Acadèmia de Cavalleria. El 1897 fou destinat com a sotstinent a Vilanova i la Geltrú, i on es va casar amb una vilanovina el 1900. Després de diversos destins, el 1921 fou enviat com a capità al Protectorat Espanyol al Marroc. El 1932 es va retirar de l'exèrcit amb el grau de coronel i s'establí a Vilanova. Fou un dels alcaldes accidentals de la ciutat després dels fets del sis d'octubre de 1934.
En esclatar la guerra civil espanyola el seu fill gran, Arturo, que era tinent de cavalleria, va ser afusellat al castell de Montjuïc el 4 de desembre de 1936 per unir-se als revoltats; el seu fill petit, Santiago, fou assassinat als carrers de Vilanova el 7 d'agost de 1936 a la sortida del cinema per un escamot incontrolat. Malgrat aquests fets, va romandre a Vilanova fins al final de la guerra. Quan les tropes nacionals entraren a Vilanova el gener de 1939 fou nomenat cap de la gestora que va governar el consistori fins que el governador Antonio Correa Veglison va nomenar el primer alcalde el 1941. El seu mandat es caracteritzà per l'austeritat i la senzillesa i no es va deixar endur pel revengisme, tot i la política de depuració de les autoritats franquistes. El 1943 va ser nomenat jutge militar, i el 1945 es va retirar definitivament a Vilanova i la Geltrú, on va morir als 80 anys.

## Referències

* ↑ Puig Rovira, Francesc Xavier. Vilanova i la Geltrú, 1936-1939: guerra civil, revolució i ordre social. L'Abadia de Montserrat, 2005, p. 418. ISBN 978-84-8415-738-0 [Consulta: 27 gener 2018].

## Bibliografia

* Santiago Díaz Moyano, primer alcalde de Vilanova del franquisme (1939-1941) per Francesc X. Puig Rovira
| Precedit per: Antoni Barrueco i Campo | Alcalde de Vilanova i la Geltrú 1939 - 1941 | Succeït per: Eduardo Pascual Fábregas |
# Hrnčiarske Zalužany

Hrnčiarske Zalužany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1362.
# Unió Electoral

La Unió Electoral (portuguès: União Eleitoral, UE) va ser una aliança política de Guinea Bissau.

## Història

La UE es va crear el 2002 com una aliança de la Lliga de Guinea per la Protecció Ecològica (LIPE), el Partit de la Renovació i el Progrés (PRP), el Partit Social Democràtic (PSD) i el Partit Socialista de Guinea Bissau (PSGB), així com una facció dissident del Resistència de Guinea Bissau-Moviment Bafatá. Va ser encapçalada inicialment per Joaquim Baldé del PSD, però va ser dissenyada per tenir una presidència rotatòria.
La Unió va rebre el 4% dels vots a les eleccions parlamentàries de 2004, obtenint dos escons. Va donar suport al candidat del PAIGC Malam Bacai Sanhá a les eleccions presidencials de 2005, que van ser guanyades per João Bernardo Vieira.
Una crisi de lideratge van impedir que el partit es presentés a les eleccions legislatives de Guinea Bissau de 2008 i a les eleccions presidencials de Guinea Bissau de 2009, després de les quals es va dissoldre.

## Referències

* ↑ Peter Karibe Mendy (2013) Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau, Scarecrow Press, p398
* 1 2 Mendy, p399
* ↑ Bogdan Szajkowski (2005) Political Parties of the World, p272