OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ventadora

Ventadora, aparell o màquina de ventar una collita agrícola és un procediment per separar el gra de la palla en aprofitar l'acció de corrents d'aire. El procediment és purament físic i es basa en la diferència de densitat que té el gra (més dens i pesant) sobre la palla, en sentit ampli, que són tots els components del gra que no és la cariòpside (glumes, restes de tija, calze, impureses, etc.) i que gràcies al vent se separen els dos components allunyant els menys densos. En temps antics es ventava a l'era de batre una vegada s'havia separat el gra de la resta de components. El procediment consistia a alçar el producte preparat de la collita, generalment amb una forca, i exposar-lo a l'acció d'un corrent lleuger d'aire. No va ser fins al segle xix que aquest procediment va ser substituït per una màquina amb paletes i garbells que produïen aquest corrent d'aire per acció d'un animal o mogut per una persona a través d'una maneta. Les màquines collitadores amb motor també incorporen l'acció de ventadora i a mesura que la màquina va segant aplicant el mateix principi físic.
# Lube

Lube fou una marca de motocicletes fabricades a Barakaldo. L'empresa, Luis Bejarano S.A., es fundà el 1947 i desaparegué el 1967.

## Història

El 1947 l'enginyer Luis Bejarano Murga va fundar l'empresa Luis Bejarano S.A. (més tard, Lube-Nsu) a Lutxana, Barakaldo. Bejarano havia estat, durant més de trenta anys, enginyer de la firma constructora de motocicletes anglesa Douglas de Bristol. Aquesta experiència fou crucial per crear la seva pròpia firma. Lube va acordar amb Douglas el subministrament d'acer, però l'acord no va fructificar degut a l'entrada en fallida de la fàbrica anglesa. El 1946 dissenyà una moto a la qual denomina LBM (seguint les inicials del seu fundador, Luis Bejarano Murga), posteriorment hi fou introduint millores fins a començar la sèrie "A-99". Al seu millor moment, l'empresa construïa prop de 1.000 unitats per any, arribant a considerar-se com la "moto del poble"
Finalitzada la Segona Guerra Mundial, l'any 1952 Luis Bejarano arribà a un acord amb la companyia alemanya NSU Motorenwerke AG (actualment Audi) per incorporar peces de tecnologia alemanya als seus models. El febrer de 1960, un cop finalitzat l'acord amb NSU, va presentar el model Lube Renn amb motors de dos temps en cilindrades de 125cc i 150cc, canvi de 4 velocitats i roda del darrere carenada. Aquest model equipava també una forquilla inspirada en les NSU de l'època, encara que suprimint la part de l'hidràulic intern, el que comprometia el seu funcionament amortidor. Els models Renn TR, Renn Le Mans i Renn Condor 175 sí que disposaven d'un hidràulic exterior per ajudar a l'amortiment.
El mateix any 1960 es produïren 3.500 unitats dels models Renn 125, Renn 150 i Renn TR, passant-se a fabricar a partir del mes de juliol els nous models Le Mans, Condor i Izaro, amb preus de fàbrica (sense impostos) de 23.000, 24.000 i 20.500 pessetes.
El 1967 l'empresa finalitza la seva producció degut a la crisi del sector al llarg de la dècada de 1970.

## Referències

* ↑ de Mier, Waldo. España cambia de piel. Madrid: Editora Nacional, 1964.

## Enllaços externs

* Pàgina Moto Lube a Facebook
* Publicitat retro. Cartells Lube
# Tigzmerte

Tigzmerte (en àrab تيكزمرت, Tīgzmart; en amazic ⵜⵉⴳⵣⵎⵔⵜ) és una comuna rural de la província de Tata, a la regió de Souss-Massa, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 3.916 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Resolució 1159 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1159 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 27 de març de 1998. Després de reafirmar les resolucions 1125 (1997), 1136 (1997), 1152 (1998) i 1155 (1998) sobre la situació a la República Centreafricana, el Consell va establir la Missió de les Nacions Unides a la República Centreafricana (MINURCA).
La missió de supervisió MISAB dels països africans va ser elogiada pel Consell de Seguretat per les seves contribucions per estabilitzar la República Centreafricana, inclosa la rendició d'armes. També va destacar la necessitat de totes les parts als acords de Bangui d'aplicar-los plenament i preparar-se per a les eleccions programades per a agost o setembre de 1998.
El Consell va acollir amb beneplàcit els progressos realitzats per les autoritats de l'Àfrica Central per a la reconciliació nacional i va demanar l'aplicació dels acords. Els països que participen en el MISAB van ser autoritzats pel Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides a continuar garantint la seguretat i llibertat de moviment del seu personal. A més, es va demanar a tots els països, organitzacions internacionals i institucions financeres que ajudessin al desenvolupament de la República Centreafricana després del conflicte.
La MINURCA es va establir amb un mandat a partir del 15 d'abril de 1998 i un component militar de fins a 1.350 persones. Se li va indicar:
    (a) garantir la seguretat i l'estabilitat dins i al voltant de la capital, Bangui;
    (b) ajudar les forces de seguretat nacionals amb l'aplicació de la llei;
    (c) supervisar el desarmament;
    (d) garantir la seguretat i la llibertat de circulació del personal de les Nacions Unides;
    (e) ajudar en la formació i la reestructuració de la policia nacional;
    (f) brindar assessorament i assistència tècnica durant el procés electoral.
El mandat inicial de MINURCA duraria tres mesos fins al 15 de juliol de 1998 i estaria encapçalada per un Representant Especial del Secretari General. El Secretari General Kofi Annan, que havia establert un fons fiduciari per finançar l'operació, es va encaminar a mantenir informat el Consell i presentar un informe abans del 20 de juny de 1998 sobre el mandat de la MINURCA i la implementació de la resolució actual. Finalment, es va demanar a la República Centreafricana que conclogués un Acord d'Estatut de Forces amb el secretari general abans del 25 d'abril de 1998.

## Referències

* ↑ «Security Council establishes UN mission in Central African Republic». United Nations, 27-03-1998.
* ↑ Macqueen, Norrie. United Nations peacekeeping in Africa since 1960. Education, 2002, p. 278. ISBN 978-0-582-38253-4.
* ↑ United Nations Dept. of Public Information. UN peacekeeping, 50 years, 1948–1998. United Nations Dept. of Public Information, 1998, p. 36.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 - 1998)
* Història de la República Centreafricana

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Mà de justícia

La mà de justícia és un ceptre que acaba en una mà i que simbolitza el poder a França des del segle xiii, probablement usada abans per la dinastia dels Capet. La mà mostra tres dits estesos i dos doblegats, els tres primers essent un signe de la Santíssima Trinitat que auxilia els reis en l'exercici de les seves funcions. Existeix una polèmica sobre els primers monarques que la van emprar, ja que les il·lustracions antigues no mostren amb claredat el ceptre i alguns dels retrats d'aquests primers reis són posteriors. Molts retrats mostren el rei que porta la corana, la mà de justícia agafada amb una mà i amb l'altre el globus imperial per reforçar la pertinença a la dinastia carolíngia. El gest de la mà elevada s'assembla al de la benedicció que apareix per exemple al Pantocràtor però la seva ubicació al ceptre diferencia les dues funcions, ja que la vara està pensada per caure sobre els súbdits.

## Referències

* ↑ Hervé Pinoteau, La symbolique royale française, Ve-XVIIIe siècles, P.S.R. éditions, 2004,
# Històries florentines

Històries florentines (Le Storie Fiorentine) és una obra de l'historiador Francesco Guicciardini que escrigué a l'edat de 26 anys. Aquest text cobreix el període comprès entre el tumult dels Ciompi (1378) i la batalla d'Agnadello (1509). Recopilada entre 1508 i 1509, va romandre inèdita fins a 1859. Les Històries florentines componen la primera part de la Història de Florència, a la qual seguiria Le cus fiorentina.
L'autor s'interessa a investigar les causes dels esdeveniments i emfatitza els actors (Llorenç el Magnífic del qual té una mala opinió i, especialment, Girolamo Savonarola), amb l'objectiu d'il·lustrar les contradiccions d'aquest. Guicciardini narra la seva història a partir de l'oposició historiogràfica entre els «savis» (els nobles i grans rics), els únics que poden governar en la seva opinió, i la gent, que menysprea. De vegades, però, es veu obligat a reconèixer que no sempre això es fa bé i lloa la “democràcia” creada per Savonarola.

## Bibliografia

* ↑ «Històries florentines». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Guicciardini, Francesco. Alessandro Montevecchi (editor). Storie Fiorentino dal 1378 al 1509 (en italià). Biblioteca Universale Rizzoli, 1998, p. 516. ISBN 9788817172332.
# Konská (Liptovský Mikuláš)

* No s'ha de confondre amb Konská (Žilina).
Konská és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1357.
# Lubey

Lubey és un municipi francès situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 209 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lubey era de 209 persones. Hi havia 81 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 21 parelles sense fills, 39 parelles amb fills i 13 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 88 habitatges, 77 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 8 estaven desocupats. Tots els 88 habitatges eren cases. Dels 77 habitatges principals, 68 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 3 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 18 en tenien quatre i 52 en tenien cinc o més. 63 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 25 habitatges hi havia un automòbil i a 49 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 144 persones, 99 eren actives i 45 eren inactives. De les 99 persones actives 89 estaven ocupades (48 homes i 41 dones) i 9 estaven aturades (6 homes i 3 dones). De les 45 persones inactives 11 estaven jubilades, 19 estaven estudiant i 15 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Lubey hi havia 77 unitats fiscals que integraven 206 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.234,5 €.

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport i 1 d'una empresa d'informació i comunicació.
L'any 2000 a Lubey hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb els municipis propers que formen una escola dispersa.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lubey a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lubey a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Montpelier

* Per a altres significats, vegeu «Montpelier (desambiguació)».
Montpelier és la capital de l'estat de Vermont als Estats Units i seu del Comtat de Washington. És la cinquena ciutat més gran de l'estat i la capital federal més petita dels Estats Units.

## Població

* 7.828 habitants.

## Geografia

* Altitud: 160 metres.
* Latitud: 44º 15' 36" N
* Longitud: 72º 34' 32" O

## Enllaços externs

* http://www.montpelier-vt.org/ (anglès)
* http://www.kellogghubbard.org/ (anglès)
* Cambra de Comerç de Vermont (anglès)
Capitals d'estat dels Estats Units :
ALMontgomery
AKJuneau
AZPhoenix
ARLittle Rock
CASacramento
CODenver
CTHartford
DEDover
FLTallahassee
GAAtlanta
HIHonolulu
IDBoise
ILSpringfield
INIndianapolis
IADes Moines
KSTopeka
KYFrankfort
LABaton Rouge
MEAugusta
MDAnnapolis
MABoston
MILansing
MNSaint Paul
MSJackson
MOJefferson City
MTHelena
NELincoln
NVCarson City
NHConcord
NJTrenton
NMSanta Fe
NYAlbany
NCRaleigh
NDBismarck
OHColumbus
OKOklahoma City
ORSalem
PAHarrisburg
RIProvidence
SCColumbia
SDPierre
TNNashville
TXAustin
UTSalt Lake City
VTMontpelier
VARichmond
WAOlympia
WVCharleston
WIMadison
WYCheyenne
DCWashington$^1$ Territoris:
ASPago Pago
GUHagåtña
MPSaipan
PRSan Juan
VICharlotte Amalie :
$^1$ Capital federal. :
# Ju Lian

Ju Lian (xinès simplificat: 居廉; xinès tradicional: 居廉; pinyin: Jū Lián), conegut també com a Shigang, fou un pintor xinès que va viure sota la dinastia Qing. Va néixer el 1828 (Croizier indica 1827) a Panyu, actualment Guangzhou i va morir el 1904. Parent de Ju Chao del qual hi ha dubtes sobre si era germà més gran o cosí.
Ju va ser cèlebre per les seves pintures de flors, herbes i insectes, Les seves obres amb rius i muntanyes causen impacteimpacte. Vinculat a l'”Escola de Lingnan” fundada per Gao Jianfu, Gao Qifeng i Chen Shuren (Ju Lian va tenir com a deixebles als germans Gao). Entre les seves obres cal mencionar “Roques, insectes i flors” que es troba al Museu Provincial d'Art de Guandong.

## Bibliografia

* Art and Revolution in Modern China: The Lingnan (Cantonese) School of Painting.,1906-1951” de Ralph C. Croizier. University of California Press. Berkeley. Pàgs. 12, 14-16. 21, 23, 37, 59, 65, 70, 86, 100. 117 i 177.
* Opusculum Painting of Ju Lian, Chinese Art Colleges Teaching Templates. Editat per People's Fine Arts Publishing House. 2012. ISBN 7102058268 (Àlbum en llengua xinesa).

## Enllaços externs

* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts13887.html Arxivat 2014-03-25 a Wayback Machine.
* http://www.hnmuseum.com/hnmuseum/eng/collection/collectionContent.jsp?infoid=012e74a4de06402884832e60f9a50530 Arxivat 2014-06-06 a Wayback Machine.
* http://www.ivam.es/images/exhibition_attachments/3731/original/Abanicos_va.pdf Arxivat 2014-06-06 a Wayback Machine.
Sobre l'Escola Lingnan:
* http://www.lingnanart.com/lingnanschool-eng.htm
# Resolució 1157 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1157 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per unanimitat el 20 de març de 1998 després de reafirmar la resolució 696 (1991) i totes les resolucions posteriors sobre Angola, el Consell va augmentar el nombre de policies civils monitors fins a 83 persones per ajudar tant al Govern d'Angola com a UNITA a resoldre problemes en el procés de pau i reduir el component militar de la Missió d'Observadors de les Nacions Unides a Angola (MONUA).
El preàmbul de la resolució va lamentar el fracàs d'UNITA de completar les seves tasques en virtut del Protocol de Lusaka i va assenyalar les declaracions d'UNITA sobre la desmilitarització completa de les seves forces i del Govern d'Unitat i Reconciliació Nacional (GURN) legalitzant la UNITA com a partit polític.
El Consell de Seguretat va exigir que el GURN i, en particular, UNITA compleixin incondicionalment les tasques pendents en virtut de les resolucions dels Acordos de Paz, protocol de Lusaka i consell de seguretat i acabin els seus retards. Es va recordar a tots els països que continuessin observant les restriccions imposades en la Resolució 1127 (1997) del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (1997) i denunciar les violacions al Comitè establert a la Resolució 864 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides (1993). Va aprovar la recomanació del secretari general Kofi Annan de reduir el component militar de MONUA abans del 30 d'abril de 1998, deixant-hi només una companyia d'infanteria, unitat d'helicòpters i personal mèdic l'1 de juliol de 1998. Al mateix temps, el nombre d'observadors de la policia augmentarien gradualment a 83 per ajudar a la normalització de l'autoritat estatal a tot Angola i a la formació de la Policia Nacional.
La resolució va demanar al Secretari General que, a tot tardar el 17 d'abril de 1998, informés sobre la implementació del procés de pau i la terminació esperada de la presència de seguiment de MONUA i de les Nacions Unides després del 30 d'abril de 1998. Condemna enèrgicament els atacs d'UNITA a les forces pacificadores de MONUA i a les autoritats angoleses. Es va demanar informació sobre la ubicació de mines terrestres, i es va destacar l'imperi de la llei. El Consell de Seguretat va concloure afirmant que una reunió entre el president d'Angola José Eduardo dos Santos i el líder d'UNITA Jonas Savimbi podria reduir la tensió.

## Vegeu també

* Guerra Civil angolesa
* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1101 a la 1200 (1997 – 1998)

## Referències

* ↑ «Security Council endorses gradual downsizing of military component of Angolan observer mission, increases police observers». United Nations, 20-03-1998.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Hipomedont (desambiguació)

Hipomedont (grec antic: Ἱππομέδων) és un personatge de la mitologia grega que participà en l'expedició dels Set contra Tebes. També és el nom d'altres personatges:
* Hipomedont d'Esparta, príncep espartà
* Hipomedont d'Eges, filòsof pitagòric
# Konská (Žilina)

* No s'ha de confondre amb Konská (Liptovský Mikuláš).
Konská és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1350.
# Vandenberg Air Force Base

Vandenberg Air Force Base (codi IATA: VBG , codi OACI: KVBG , FAA LID: VBG) és una instal·lació militar nord-americana amb una base espacial, situada al comtat de Santa Bàrbara, Califòrnia, Estats Units. És també un lloc designat pel cens (CDP) amb una població de 6,151 segons el cens de 2000. La base és nomenada en honor de l'ex cap de la Força Aèria de l'Estat Major General Hoyt S. Vandenberg.
Vandenberg és la base de la Catorzena Força Aèria, 30a Ala Espacial, 381e Grup de Formació, el Rang Occidental (WLTR), i elements de l'Agència de Defensa de Míssils, i és responsable de llançaments de satèl·lits per les organitzacions militars i comercials, així com proves de míssils balístics intercontinentals, incloent el míssil balístic Minuteman III. Vandenberg assumeix també nous rols amb la creació del Component funcional de comandament en Conjunt per l'Espai (JFCC SPACE).

## Referències

* ↑ Vandenberg Air Force Base (lloc oficial)
* ↑ FAA Airport Master Record for VBG (Form 5010 PDF)

## Enllaços externs

* Vandenberg AFB Launch Schedule
* Vandenberg AFB Launch History
* Vandenberg AFB a GlobalSecurity.org
# Mallorca Summer Cup

La Mallorca Summer Cup, va ser una competició organitzada l'any 2008 per Multimedia Sport i el Reial Mallorca. Hi participaren quatre equips, el RCD Mallorca, l'Hertha Berliner Sport-Club, el Newcastle United Football Club i el Hannoverscher Sportverein von 1896. El sistema de puntuació atorgava:
* 3 punts per partit guanyat.
* 1 punt per empat.
* 1 punt per gol marcat.
* En cas d'empat en la segona jornada es realitzarien penaltis.
El RCD Mallorca resultà guanyador de la competició.

## Historial

| Any | Edició | Campió | Equips participants | Resultat |
| 2008 | 1a | RCD Mallorca | RCD Mallorca Hertha Berliner Sport Club de Berlin Newcastle United Football Club Hannover 96 | Newcastle Utd 0 - Hertha Berlin 1 RCD Mallorca 4 - Hannover 96 2 Hertha Berlin 1 - Hannover 96 3 RCD Mallorca 1 - Newcastle Utd 0 |

## Referències

* ↑ Que continuï la bona ratxa! Arxivat 2018-12-18 a Wayback Machine., Diari de Balears, 3 d'agost de 2008
* ↑ Mallorca Summer Cup a footballevents.com
* ↑ Mallorca Summer Cup 2008 a palmajove.es
* ↑ El Mallorca se lleva su torneo tras derrotar al Newcastle por 1-0, as.com, 4 d'agost de 2008

## Enllaços externs

* Fotos del torneig a la fototeca de l'Agència EFE
# Montpelier (Dakota del Nord)

Montpelier és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 103 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Montpelier tenia 103 habitants, 44 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 147,3 hab./km².
Dels 44 habitatges en un 29,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 28,2% entre 25 i 44, un 31,1% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.083 $ mentre que les dones 20.500 $. La renda per capita de la població era de 15.619 $. Cap de les famílies i el 6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Montpelier». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Montpelier». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].