OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carant de la Ruixent

El Carant de la Ruixent és un carant del terme municipal de Castell de Mur (antic terme de Mur), del Pallars Jussà, situat en terres del poble de Vilamolat de Mur.
Es troba a ponent de Vilamolat de Mur, a ponent del Tros de Sant Gregori i de l'ermita de Sant Gregori i al nord de la Roureda de Josep. Tot i que es coneix amb aquest nom un lloc concret, es tracta d'un petit barranc de molt pendent a la dreta de la llau del Toll, que és on aflueixen les seves aigües quan plou.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Marcelo Balboa

Marcelo Balboa (Chicago, 8 d'agost de 1967) és un exfutbolista estatunidenc de la dècada de 1990.
Fou 127 cops internacional amb els Estats Units, amb la qual participà en els Mundials de 1990, 1994 i 1998.
Pel que fa a clubs, destacà a León i Colorado Rapids.
Un cop retirat ha estat entrenador.

## Referències

* ↑ ; Hesse, Uli«Who Invented the Bicycle Kick?». [Consulta: 27 maig 2018].
* ↑ «Marcelo Balboa – U.S. Soccer Media Guide». 2013 USMNT Media Guide. [Consulta: 22 desembre 2013].
* ↑ Colorado Hall of Fame: Marcelo Balboa Arxivat 2013-08-25 a Wayback Machine.
* ↑ Perfil a MLS
* ↑ Interview on Role Models from CaptainU
* ↑ «Marcelo Balboa hired to coach Treble soccer club». The Denver Post, 14-05-2012. [Consulta: 14 maig 2010].
* ↑ Marcelo Balboa hired to coach Monarch High boys' soccer
# Wen Qimei

Wen Qimei (Jincheng, 12 de febrer de 1867 - Shaoshan, 5 d'octubre de 1919), també anomenada Wen Suqin, era la mare del líder xinès Mao Zedong.
Wen Suqin :
| Xinès: | Xinès: | 文素勤 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Wén Sùqín |
| Significat literal: | Significat literal: | 文 (Wén, surname) |
| Wen Qimei |||
| Xinès: | Xinès: | 文七妹 |
| Mandarí |
| Mandarí | Pinyin: | Wén Qīmèi |

## Primers anys de vida

Wen va néixer el 1867 a la ciutat de Jincheng, a l'illa de Kinmen. El seu pare, Wen Qifu, era un sabater pobre alcohòlic. La seva mare era una concubina de 14 anys de Qifu. Suqin tenia dos germans i dues germanes. Va assistir al monestir budista local per educar-se fins als deu anys. Ella juntament amb la seva mare van fugir a Shaoshan, Hunan, després que el seu pare l'apallissés. Allà, la mare de Suqin es va tornar a casar amb un terratinent de 60 anys, fet força inusual a la Xina en aquella època. Suqin va assistir a una escola baptista. Als 13 anys, el seu padrastre va acordar el seu matrimoni amb Mao Yichang, de 10 anys, que provenia d'una família de camperols. Als 26 anys, Suqin va donar a llum a Mao Zedong.
Després del naixement de Mao Zedong, els seus pares van rebre un gall, com era costum local. Suquin molt preocupada per la salut del bebè Zedong, després de dos avortaments previs, va visitar un monjo budista perquè el cuidés, però s'hi van negar perquè la criatura semblava sana. Des d'allà, va anar a un temple dedicat al bodhisattva Guan Yin, on va resar perquè la divinitat es convertís en la mare d'acollida de Zedong.

## Referències

* ↑ Pantsov & Levine 2012
# Elisabetta Piqué

Elisabetta Piqué (Florència, 1967) és una periodista argentina nascuda a Italia, corresponsal del Vaticà pel diari La Nación. Va néixer a Florència en una família d'origen català. Des del 1999 és corresponsal al Vaticà, un any en què ja entrevistà el que seria anys després el Papa Francesc. Va ser l'única periodista que va encertar l'elecció del Papa Francesc el 2013 i el mateix any va escriure una biografia del Papa al llibre Francisco: vida y revolución, que va presentar a Madrid amb Paloma Gómez Borrero el 2014. La pel·lícula Francisco: el padre Jorge es basa en el seu llibre, i el personatge de l'actriu Silvia Abascal es basa en el seu.

## Referències

* 1 2 Hernández Velasco, Irene «La única periodista que acertó». El Mundo, 14-03-2013 [Consulta: 11 juliol 2016].
* ↑ EP «Elisabetta Piqué, autora de 'Francisco. Vida y Revolución', afirma que en un año el Papa ha "revitalizado" la Iglesia». Te interesa, 11-02-2014 [Consulta: 11 juliol 2016].
* ↑ Elisabetta Piqué. «Francisco: el padre Jorge, una película para entender al Papa» (en castellà). La Nación, 09-09-2015. [Consulta: 18 setembre 2015].
* ↑ «Elisabetta Piqué, la periodista que más conoce a Francisco». El Liberal, 09-09-2015 [Consulta: 11 juliol 2016].
# Husillos

Husillos és un municipi de la província de Palència a la comunitat autònoma de Castella i Lleó (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 218 | 229 | 214 | 208 |
# Zitzània (grup)

Zitzània (1992-1997) fou un grup de música gironí liderat per Eduard Canimas. Va tenir uns inicis paral·lels a Umpah-Pah i musicalment bevia d'influències com Pau Riba i Sisa, entre d'altres.
El grup va néixer de la unió del cantant Canimas amb altres membres provinents sobretot del grup Triclínium. Prèviament, Canimas, que procedia del moviment squatter i underground gironí, havia fet actuacions musicals amb el seu amic Adrià Puntí pels bars de Girona, versionant a Sisa, a Riba, a The Doors, a David Bowie o Lou Reed.
El 1993 la formació, que encara s'anomenava "Zit Zània", va grabar la maqueta "Orquídies i ortopèdies". Tres anys més tard, el 1996, el grup va empatar amb Obrint Pas al segon concurs de maquetes de la revista musical Enderrock. Aleshores, de la formació original del grup ja només hi quedava Canimas. Amb aquest premi el grup va poder gravar l'any següent "La peixera dels tòtils" (1997), abans d'acabar-se disolvent també.
Seguidament, Canimas va iniciar una nova etapa com a cantautor. Als inicis d'aquesta nova carrera va fer diversos recitals conjunts amb Gerard Jacquet i Roger Mas en una gira anomenada Cruïlla de cantautors.

## Membres
### Primera etapa

* Eduard Canimas (veu i guitarra)
* Fonso Castillo (guitarra)
* Mario Vázquez (guitarra)
* David Picazo (baix)
* Jordi Batllé (bateria)

### Segona etapa

* Eduard Canimas (veu i guitarra)
* Lluís Figueras (guitarra)
* Marc Trullàs (teclats)
* Agustí Álvarez (baix)
* Rubèn Berengena (bateria)

## Discografia
### Maquetes

* Orquídies i ortopèdies (1993)

### Àlbums

* La peixera dels tòtils (música Global, 1997)

## Referències

* ↑ «L’oasi català». La Vanguardia (suplement VANG), 06-09-1997, pàg. 8 [Consulta: 15 d’abril 2021].
* ↑ Rodríguez, Oriol «La cara B del rock català: 10 grups imprescindibles». Ara, 06-12-2018 [Consulta: 15 d’abril 2021].
* 1 2 Castillón, Xavier «La (mítica) Campsa». El Punt Avui, 30 d’abril 2018 [Consulta: 15 d’abril 2021].
* ↑ Castillón, Xavier «Canimas no rebenta. Canimas és un dels grans heterodoxos de l'escena musical gironina». El Punt Avui, 10-06-2019, pàg. 29 [Consulta: 15 d’abril 2021].
* ↑ Putx, Donat «Canimas, Jacquet y Mas, sociedad de canciones. Los tres cantautores presentarán en el Mercat de la Música Viva de Vic su reciente reunión artística» (en castellà). La Vanguardia, 29 d’agost 1999, pàg. 67 [Consulta: 15 d’abril 2021].
# Marcelo Caetano

Marcelo José das Neves Alves Caetano (Lisboa 1906 - Rio de Janeiro 1980) fou un polític portuguès. Col·laborador d'António de Oliveira Salazar des del 1929 i considerat com a l'ideòleg de l'Estado Novo, fou ministre de colònies (1944-1947) i de la presidència (1955-1958). El 1968 succeí Salazar com a Primer Ministre de Portugal i intentà una liberalització moderada del règim, però tornà als mètodes dictatorials. Un cop van prendre el poder els militars del MFA el 25 d'abril del 1974 (l'anomenada Revolució dels clavells), fou deposat i privat de tots els drets polítics. Aleshores s'exilià al Brasil, on fou cap de l'institut de llei comparada de Rio de Janeiro. També publicà diverses obres de dret administratiu i història de dret medieval portuguès.

## Obres

* Lições de Direito Corporativo (1935)
* O Sistema Corporativo (1938)
* Predições sem profecia sôbre reformas sociais' (1945)
* Posição Actual do Corporativismo Português (1950)
* Lições de Direito Constitucional e Ciência Política (1952)
* As Cortes de Leiria de 1254 (1954)
* Os nativos da economia africana (1954)
* Portugal e a internacionalizaçaõ dos problemas africanos (1963)
* Constituções portuguesas (1965)
* História do Direito Português (1978-1980)

## Referències

* ↑ Forma actual en portugués del nom de fonts. D'acord amb l'ortografia de l'època, va ser batejat Marcello.
* ↑ «Marcelo». Porto Editora. [Consulta: 2 març 2020].
# Pablo Thiam

Pablo Thiam (Conakry, 3 de gener de 1974) és un antic futbolista de Guinea amb passaport alemany.
És fill d'un diplomàtic guineà que residia a l'aleshores capital alemanya, Bonn. Començà a jugar al club local MSV Bonn. Als 15 anys marxà al Colònia, club amb el qual debutà a la Bundesliga el 1994. Més tard jugà al VfB Stuttgart i al FC Bayern de Múnic el 2001. Finalment fitxà el gener de 2003 pel VfL Wolfsburg, on passà la major part de la seva carrera i quan finalitzà esdevingué entrenador assistent.
Fou 25 cops internacional amb Guinea amb qui marcà 2 gols i disputà la Copa d'Àfrica de Nacions 2006.

## Palmarès

* Bundesliga 3a posició: 2002.
* Copa alemanya de futbol finalista: 1998.

## Referències

* ↑ «Pablo Thiam wird bei VfL Wolfsburg Magaths Assistent» (en alemany). tranksfermarkt.de, 10-01-2008. [Consulta: 11 gener 2008].

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany)
* Perfil a vfl-wolfsburg.de
* Voetbal international (neerlandès)
* Perfil a fussballdaten.de (alemany)
# Openbox

Openbox és un gestor de finestres de codi obert per al sistema X (X Window System) amb llicència GNU. Originàriament va ser derivat del projecte Blackbox 0.65.0 i el primer auto va ser Dana Jansens de la Carleton University a Ottawa, Ontario, Canadà.

## Propietats

* Openbox està dissenyat per a ser reduït, ràpid i totalment compatible amb les recomanacions ICCCM (Inter-Client Communication Conventions Manual) i EWMH (Extended Window Manager Hints).
* Openbox és un estàndard en la gestió de finestres de LXDE i és utilitzat en distribucions Linux tals com CrunchBang Linux, ArchBang, Lubuntu, TinyMe i Trisquel Mini.

## Referències

* ↑ «What is Openbox?» (en anglès). https://www.computerhope.com.
* ↑ «Openbox - ArchWiki» (en anglès). https://wiki.archlinux.org.+[Consulta: 26 octubre 2017].
* ↑ «Openbox - Community Help Wiki» (en anglès). https://help.ubuntu.com.+[Consulta: 26 octubre 2017].
* ↑ «Need A Fresh Desktop Environment for Linux? Try Openbox Or xmonad» (en anglès). MakeUseOf.

## Vegeu també

Programaris similars : Fluxbox
# París-Roubaix 1992

La París-Roubaix 1992 fou la 90a edició de la París-Roubaix. La cursa es disputà el 12 d'abril de 1992 i fou guanyada pel francès Gilbert Duclos-Lassalle, que s'imposà en solitari en l'arribada a Roubaix. Olaf Ludwig i Johan Capiot foren segon i tercer respectivament.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Gilbert Duclos-Lassalle | Z | 6h 26' 56" |
| 2 | Olaf Ludwig | Telekom | + 34" |
| 3 | Johan Capiot | TVM-Sanyo | + 1' 22" |
| 4 | Peter Pieters | Tulip Computers | m. t. |
| 5 | Jean-Claude Colotti | Z | m. t. |
| 6 | Etienne de Wilde | Telekom | m. t. |
| 7 | Johan Museeuw | Lotto | m. t. |
| 8 | Nico Verhoeven | PDM-Concorde | m. t. |
| 9 | Greg LeMond | Z | m. t. |
| 10 | Hendrik Redant | Lotto | m. t. |

## Enllaços externs

* Web oficial
* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl
# Zittig

Zittig (en luxemburguès: Zëtteg; en alemany: Zittig) és una vila de la comuna de Bech, situada al districte de Grevenmacher del cantó d'Echternach. Està a uns 21 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Zittig». [Consulta: 24 octubre 2015].
# Szentendre

Szentendre (ˈsɛntɛndɾɛ, Sant Andreu) és una ciutat hongaresa del departament de Pest, prop de la ciutat de Budapest.
Szentendre és coneguda pels seus museus, galeries d'art i artistes. A causa del seu caràcter pintoresc i la facilitat d’accés per ferrocarril i vies navegables, es va convertir ràpidament en una destinació popular per als turistes que visiten Budapest i, com a resultat, hi ha un gran nombre de botigues i restaurants, que només depenen de turistes estrangers.
Poblat durant més d’un mil·lenni, es deia a l’època romana Ulcisia Castra (el castell dels llops). Durant els anys 1500, es va convertir en el centre de la comunitat sèrbia a Hongria.
A la dècada del 1700, després de l'alliberament dels turcs, Szentendre va experimentar una forta immigració dels Balcans, principalment Sèrbia, Dalmàcia, Grècia, així com Eslovàquia i Alemanya, que es van fusionar amb la massa de magiars indígenes. Segons les estadístiques de 1720, el 88 % dels habitants de Szentendre eren eslaus del sud, majoritàriament serbis. Szentendre segueix sent avui un " petit tros de sèrbia »on regna una atmosfera mediterrània amb arquitectura principalment barroca, carrers estrets empedrats, esglésies de totes les religions.

## Galeria

* Foto aèria
* Església de Szentendre
* Carreró típic de Szentendre
* Ecomuseu
* Lajos Vajda a Szentendre el 1939
* Carrer Görög

## Referències

* ↑ «Szentendre Művelődési és Művészeti Intézményei», 24-09-2007. Arxivat de l'original el 2007-09-24. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Where was The Witcher filmed? Guide to ALL the Filming Locations» (en anglès). [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Serbs in Hungary». Arxivat de l'original el 2019-07-17. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «A népesség anyanyelv, nemzetiség és nemek szerint : Nemzetiség / Anyanyelv – 2011 – Összesen».
# Pablo Stoll

Pablo Guillermo Stoll Ward (Montevideo, 13 d'octubre de 1974) és un director de cinema i guionista uruguaià.
Stoll va estudiar Comunicació Social a la Universitat Catòlica de l'Uruguai, on va conèixer el seu amic i company Juan Pablo Rebella (1974–2006). Tots dos van realitzar nombrosos curtmetratges com Buenos y santos i Víctor y los elegidos. Al costat de Rebella i d'un amic seu, Fernando Epstein, va fundar la productora Ctrl Z a l'Uruguai i el 2001 van estrenar la seva primera pel·lícula, 25 Watts. Com a resultat del gran èxit assolit per 25 Watts, el 2004 van estrenar la seva segona pel·lícula Whisky, la qual també va rebre premis internacionals.
El 2009 va dirigir la seva primera pel·lícula sense Rebella, Hiroshima.

## Filmografia

* 25 Watts (2001)
* Whisky (2004)
* Hiroshima (2009)

## Referències

* ↑ Cuando decir es poco (castellà)
* ↑ festival-cannes.com. «Festival de Canes: Whisky». Arxivat de l'original el 2012-10-10. [Consulta: 19 febrer 2012].
# Rutes europees 601, 602, 603, 604 i 606

Les Rutes europees 601, 602, 603, 604 i 606 són un conjunt de rutes que formen part del sistema de rutes europees de carreteres que connecten diferents països d'Europa. Aquestes rutes estan senyalitzades amb la sigla "E" seguit del número de la ruta i una barra vertical.

## Ruta 601: Niort - La Rochelle

62 km
* França
** Niort E05
** La Rochelle E03, E602

## Ruta 602: La Rochelle -Saintes

68 km
* França
** La Rochelle E03, E601
** Saintes E603

## Ruta 603: Saintes - Limoges

178 km
* França
** Saintes E602
** Angulema E606
** Limoges E09

## Ruta 604: Tours - Vierzon

115 km
* França
** Tours E05, E60, E502
** Vierzon E11

## Ruta 606: Angulema - Bordeaux

129 km
* França
** Angulema E603
** Bordeus E05, E70, E72
# Viena Edicions

Viena Edicions és una editorial catalana creada el 1991 a Barcelona. A l'origen una filial de Columna Edicions, el 2000 va tornar-se un segell totalment independent, dedicat a l'edició en català i dirigit per Isabel Monsó i Enric Viladot. El 2009 va obtenir el Premi Llibreter per l'edició de Winesburg, Ohio, de Sherwood Anderson (1876-1941), traduït per Francesc Parcerisas. Es dedica entre d'altres a l'edició de traduccions al català de grans clàssics de la literatura del segle xx, com ara Marcel Proust, Josep Roth i altres. El 2021 es va incorporar al Grup Enciclopèdia Catalana.

## Publicacions destacades

* 2012: Salvador Dalí vist per la seva germana (1948) nova edició a cura de Mariona Seguranyes, 2012.
* 2013: La solidaritat no degenera, el llibre de la marató contra les malalties neurodegeneratives.

## Referències

* 1 2 «Viena Edicions». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El desaparecido Sherwood Anderson, X Premi Llibreter de Narrativa por ´Winesburg, Ohio´» (en castellà). Diario de Mallorca. Europa Press [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Viena Edicions publica una nova traducció de Proust». El Punt, 28-11-2009, pàg. 34.
* ↑ «Viena Edicions s'incorpora al Grup Enciclopèdia». CCMA, 06-05-2021. [Consulta: 7 maig 2021].
* ↑ Acn «El disc de 'La Marató' de TV3 es posarà a la venda el diumenge 1 de desembre». Ara, 14-11-2013.
# Sedó

Sedó és una entitat de població del municipi de Torrefeta i Florejacs, a la comarca de la Segarra. Està situat a l'extrem sud del terme, a la fondalada formada pel riu Sió, Molt a prop del poble de Riber, i a la riba dreta del riu. Amb 109 habitants, és el nucli més poblat del terme. El nucli conserva molts elements d'arquitectura tradicional, carrers coberts, porxos, cases amb elements medievals i platerescos. L'església parroquial del poble, dedicada a Sant Donat, conserva l'estructura i una portalada del gòtic tardà. Altres monuments d'interès del poble són l'antic castell de Sedó i l'ermita de les Santes Masses, situada a un quilòmetre al Nord-Est del nucli.

## Referències

* 1 2 3 VV.AA. Atles comarcal i municipal de Catalunya. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2006. ISBN 84-412-1445-X.
* ↑ «Torrefeta i Florejacs». IDESCAT. [Consulta: 18 maig 2019].
# Paramelomys lorentzii

Paramelomys lorentzii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 1.500 msnm a Indonèsia i Papua Nova Guinea. Els seus hàbitats naturals són els boscos de plana i de galeria. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, encara que el seu medi està afectat per la tala d'arbres. L'espècie fou anomenada en honor de l'explorador neerlandès Hendrikus Albertus Lorentz.

## Referències

* ↑ Leary, T. et al. Paramelomys lorentzii. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 30 novembre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 246. ISBN 978-0801893049.
# Podolkhi

«Podolkhi» té aquests significats:
* Podolkhi (Prókhorovka), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
* Podolkhi (Novi Oskol), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia
# Pablo Suárez Álvarez

Pablo Suárez Álvarez (Mieres, 19 de setembre de 1979), és un futbolista asturià, que hi juga en la posició de defensa.

## Trajectòria

Després de militar al Colloto i a l'Oviedo B, a la temporada 00/01 debuta a primera divisió amb els ovetenc, tot jugant cinc partits a la màxima categoria. No té continuïtat i a l'estiu del 2001 marxa a la UE Lleida, de Segona B.
A partir d'eixe moment, la carrera del defensa ha prosseguit sobretot per la categoria de bronze: Lanzarote (02/04), Benidorm CD (04/05), Castillo CF (05/06) i Cultural Leonesa (06/08).

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Rutes E3x

Xarxa de carreteres europees de tipus 3x

## Rutes de classe A

| Rutes E | Es. (*) | Trajecte | Itinerari elbruz.org |
| E30 | (*) | Cork (Irlanda) - Ufà (Rússia) | E30 |
| E31 | - | Rotterdam (Països Baixos) - Ludwigshafen (Alemanya) | E31 |
| E32 | - | Colchester (Regne Unit) - Harwich (Regne Unit) | E32 |
| E33 | - | Parma (Itàlia) - La Spezia (Itàlia) | E33 |
| E34 | - | Zeebrugge (Bèlgica) - Bad Oeynhausen (Alemanya) | E34 |
| E35 | - | Amsterdam (Països Baixos) - Roma (Itàlia) | E35 |
| E36 | - | Berlín (Alemanya) - Legnica (Polònia) | E36 |
| E37 | - | Bremen (Alemanya) – Colònia (Alemanya) | E37 |
| E38 | (*) | Hlúkhiv (Ucraïna) - Saràtov (Rússia) | E38 |
| E39 | - | Trondheim (Països Baixos) - Aalborg (Dinamarca) | E39 |

## Routes de classe B

| Rutes E | Es.(*) | Trajecte | Itinerari elbruz.org |
| E311 | - | Breda (Països Baixos) - Utrecht (Països Baixos) | E311 |
| E312 | - | Vlissingen (Països Baixos) - Eindhoven (Països Baixos) | E312 |
| E313 | - | Anvers (Bèlgica) - Lieja (Bèlgica) | E313 |
| E314 | - | Lovaina (Bèlgica) - Aquisgrà (Alemanya) | E314 |
| E331 | - | Dortmund (Alemanya) - Kassel (Alemanya) | E331 |
| E371 | - | Radom (Polònia) - Prešov (Eslovàquia) | E371 |
| E372 | - | Varsòvia (Polònia) - Lviv (Ucraïna) | E372 |
| E373 | (*) | Lublin (Polònia) - Kíev (Ucraïna) | E373 |
| E381 | - | Kíev (Ucraïna) – Oriol (Rússia) | E381 |
| E391 | (*) | Trosna (Rússia) - Hlúkhiv (Rússia) | E391 |

## Esmenes: ampliació o modificació de la xarxa

Esmenes a l'acord europeu sobre les grands rutes de tràfic internacional (doc. TRANS/SC.1/2001/3 du 20/07/2001 et TRANS/SC.1/2002/3 du 09/04/2002)
* E30 : extensió Samara - Ufà -L'Àsia
* E38 : nova ruta Hlúkhiv (UA) - Koursk − Voronej - Saratov (RUS) -L'Àsia
* E373 : supressió de la part Kovel - Rovno (UA) i extensió Kovel - Kíev (UA)
* E391 : nova ruta Trosna - Hlúkhiv (RUS)

## Vegeu també

Rutes "A" Ex Rutes "A" E1x i rutes "B" E1xx Rutes "A" E2x i rutes "B" E2xx Rutes "A" E4x i rutes "B" E4xx Rutes "A" E5x i rutes "B" E5xx Rutes "A" E6x i rutes "B" E6xx Rutes "A" E7x i rutes "B" E7xx Rutes "A" E8x i rutes "B" E8xx Rutes "A" E9x i rutes "B" E9xx Rutes "B" E0xx
# Bromur de liti

El bromur de liti, LiBr, és un compost inorgànic iònic, format per cations liti, Li$^+$ i anions bromur Br$^–$. Es presenta en forma de cristalls blancs. La seva estructura cristal·lina és cúbica, tipus clorur de sodi. És un compost molt higroscòpic, per la qual cosa forma hidrats.
La seva toxicitat és baixa, DL$_{50}$ en rates és de 1 800 mg/kg.

## Preparació

El bromur de liti es pot preparar a partir del carbonat de liti per reacció amb àcid bromhídric:
    Li₂CO₃ + 2 HBr → 2 LiBr + H₂O + CO₂

## Aplicacions

* Per les seves propietats absorbents de l'aigua s'empra com a dessecant en sistemes d'aire condicionat.
* També s'empra com a reactiu en síntesi orgànica.
* En medicina fou emprat com a sedant a principis del segle XX però s'abandonà els anys quaranta degut a diverses morts degut a un ús incorrecte. Com el carbonat de liti i el clorur de liti s'empra en el tractament del trastorn bipolar.

## Bibliografia

* LIDE D.R. (Ed.) Handbook of Chemistry and Physics. CRC Press. 77th Ed. (1996-1997) New York
* PANREAC http://www.panreac.com/new/esp/catalogo/fichastec/122902ES.HTM
* SCIENCELAB http://www.sciencelab.com/xMSDS-Lithium_bromide-9927560 Arxivat 2010-01-02 a Wayback Machine.
# Sarapares

Sarapares (saraparae, Σαραπάραι) fou un poble d'origen traci que vivia a Armènia prop dels gurans i el medes. Estrabó els descriu com a muntanyesos salvatges, sense llei i que tallaven els caps dels enemics. El seu nom, segons Estrabó, significava una cosa semblant a "talladors de caps" (sar en persa vol dir cap, i para, tallar o partir)