OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rivalité d'amour

Rivalité d'amour va ser un curtmetratge mut francès de 1908 dirigida per Georges Méliès.

## Trama

Una ballarina espanyola, davant d'una fonda a les muntanyes espanyoles, és cortejada per un contrabandista, que li demana que es casa amb ell. Ella està d'acord. Més tard, a l'habitació de la ballarina, entra un altre home que li declara el seu amor. El contrabandista, entrant desapercebut, sent la declaració d'amor, i esclata una violenta discussió entre els dos rivals per l'afecte de la ballarina. Els pretendents viatgen a un lloc remot de les muntanyes i lluiten fins a la mort; el contrabandista guanya la baralla quan l'altre pretendent cau per un precipici. Tornant a l'habitació de la ballarina, el contrabandista ve a trobar-se amb la seva estimada, però la ballarina el rebutja quan descobreix que va matar el seu rival. El contrabandista s'apunyala desesperat. La ballarina, corrent cap al seu cadàver, li toca les mans i es veu rebutjada per trobar-les cobertes de sang.

## Estrena

La pel·lícula va ser estrenada per la Star Film Company de Méliès i està numerada 1191–1198 als seus catàlegs, on es va anunciar com una grande scène dramatique catalane. A synopsis in The Motion Picture World described the film as "a thrilling episode in the style of Bizet's Carmen."
Rivalité d'amour actualment es presumeix perduda.

## Referències

* 1 2 Stories of the Films, vol. 3, 24 October 1908, p. 345, <https://books.google.cat/books?id=MQEpAAAAYAAJ&pg=PA345>
* 1 2 Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 240, ISBN 9782732437323

## Enllaços externs

* Rivalité d'amour a Internet Movie Database (anglès)
# Pseudoeurycea ahuitzotl

El tlaconete (Pseudoeurycea ahuitzotl) és una espècie d'amfibi urodel (salamandres) de la família Plethodontidae. És endèmica de Mèxic.
El seu hàbitat natural són els montans humits. Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat.
# Pugó del mangraner

El pugó del mangraner (Aphis punicae) és una espècie oligòfaga d'hemípter esternorrinc de la família Aphididae.

## Distribució

Al voltant de la mediterrània fins a Suïssa, a més des del sud de Rússia a l'Índia.

## Descripció

El cos de la femella àptera és de color verd clar groguenc, incloent la cauda i els sifons, la longitud del cos és d'1-2 mm. El cap i el tòrax de les femelles alades són foscos, igual que els sifons, mentre que l'abdomen i la cauda són verdosos com el cos. Les femelles alades són lleugerament més menudes d'uns 1,4-1,9 mm. Tots els artells de les antenes són pàl·lids excepte els àpexs, que són foscos. Els sifons solen ser del color del cor enfosquint-se cap a l'àpex. Les antenes són gairebé la meitat de la longitud del cos.
Solen fer les colònies al marge de l'anvers de les fulles madures, concentrant-se al llarg dels nervis i als marges. També es poden trobar a les flors i, rarament, als fruits.

## Cicle vital

Quan aquesta espècie es troba sobre una planta hoste perenne (com Duranta repens) presenta una reproducció per partenogènesi vivípara (cicle anholocíclic). En canvi, en el mangraner, com és caducifoli, des de la primavera fins a la final de la tardor les femelles es divideixen per partenogènesi, però en arribar el fred comencen a aparèixer les formes sexuals, mascles i femelles alades que es reprodueixen de manera sexual (cicle holocíclic) i ovípara, pondran els seus ous a les axil·les de les fulles. La plaga té pics de població a la primavera i la tardor. La temperatura òptima per al pugó del mangraner, quan es crien al mangraner, es troba entre 22,5-25º C, baix la qual cada femella produeix fins a 30 cries. El llindar tèrmic per al desenvolupament es troba al voltant de 11,8º C.

## Plantes hoste

La planta hoste principal és el mangraner (Punica granatum) però també es pot establir en espècies dels gèneres Duranta i Plumbago.

## Implicacions agronòmiques

L'alimentació d'A. punicae causa caiguda de fulles, reducció de la qualitat de la fruita i reducció del creixement dels arbres. En caure sobre les fulles, la mel de melada que origina el pugó produeix negreta.
Com la resta de pugons, aquest pot ser controlat perfectament pels seus depredadors i parasitoides, destacant coccinèl·lids (Coccinella undecimpunctata, Scymnus castaneus, S. coccivora i S. latemaculatus, crisòpids (Chrysoperla carnea) i sírfids (Ischiodon scutellaris, Lysiphlebus fabarum, Sphaerophoria rueppellii i Eupeodes corollae). Per tal d'atraure i conservar tota aquesta fauna auxiliar cal disposar de flors per tal que s'alimenten, la millor opció és plantar bardisses florals, marges florals o associar cultius amb plantes amb una floració.

## Referències

* ↑ http://www.fauna-iberica.mncn.csic.es/faunaib/arthropoda/insecta/hemiptera/aphididae/aphidinae.php
* ↑ http://www.nbair.res.in/Aphids/Aphis-punicae.php Arxivat 2018-05-15 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.agri.huji.ac.il/mepests/pest/Aphis_punicae/
* ↑ https://onlinelibrary.wiley.com/doi/pdf/10.1111/epp.12192
# Toki

Toki (en rus: Токи) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, el 2009 tenia 2.680 habitants. Pertany al districte rural de Vàninski.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# En-Nun-Tarah-Ana

En-Nun-Tarah-Ana (o En-nun-tarah-ana) va ser rei a Sumer, de la primera dinastia d'Uruk, el novè de la llista de reis sumeris per a aquesta dinastia, que va regnar a la meitat del tercer mil·lenni aC.
Va ser el successor de La-ba'shum. La llista li assigna un regnat de 8 anys. El va succeir Mesh-he.

## Referències

* ↑ Jacobsen, Thorkild. The Sumerian king list. Chicago (Ill.): University of Chicago Press, 1973, p. 83.
# Torre de Campomoro

La Torre de Campomoro (en cors: torra di Campumoru) és una torre genovesa situada al cim del turó de la punta di Campomoro, a 78 msnm, al municipi de Belvédère-Campomoro, a Còrsega (França). Amb 15 metres d'alçada, és la torre de guaita més gran de l'illa de Còrsega. Està declarada Monument historique.

## Descripció

Tot i els seus 15 metres d'alçada, té la particularitat de ser més ampla que alta i d'estar envoltada d'un recinte en forma d'estrella. De planta circular, es compon, com totes les torres genoveses de Còrsega, d'una planta baixa amb un dipòsit per recollir l'aigua de pluja, i una planta pis amb una sala circular coberta amb una cúpula, té un pou que baixa a la cisterna i l'escala d'accés a la terrassa. A la terrassa, que està envoltada de merlets, la sortida de l'escala està protegida per una garita amb alçat triangular.

## Història

Construïda pels genovesos el 1586, va ser dissenyada per Carlo Spinola i Giorgio Cantone, arran de l'atac dels pirates barbarescos a Sartène el 1583.
Va ser restaurada el 1986 i pertany al Conservatoire du littoral. Al primer pis hi ha una exposició permanent que mostra la història de les torres genoveses i els atacs barbarescos.

## Referències

* 1 2 «Campomoro» (en francès). Kalysteo.
* 1 2 «Torre de Campomoro i el seu recinte fortificat» (en francès). Ministeri de Cultura.
* ↑ «La torre de Campomoro» (en francès). Alta Rocca.
# Brials

Les brials (Bryales) són un ordre de molses. Les brials són molses acrocàrpiques. El seu peristoma és del tipus Bryum.
Anteriorment aquest ordre, en sentit ampli, incloïa els Rhizogoniales, però actualment es fa servir en sentit estricte.

## Referències

* ↑ Buck, William R. & Bernard Goffinet. 2000. "Morphology and classification of mosses", pages 71-123 in A. Jonathan Shaw & Bernard Goffinet (Eds.), Bryophyte Biology. (Cambridge: Cambridge University Press). ISBN 0-521-66097-1
Viccionari
# Corynorhinus

Corynorhinus és un gènere de ratpenats de la família dels vespertiliònids. Està format per les següents tres espècies:
* Corynorhinus rafinesquii. Viu a Mèxic. El seu hàbitat natural són les terres baixes seques als boscos de pi-alzines de les terres altes. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie, excepte la pèrdua d'hàbitat.
* Corynorhinus mexicanus. Viu als Estats Units. El seu hàbitat natural són les zones boscoses. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie, excepte la desforestació.
* Ratpenat orellut de Townsend (R. townsendii). Viu al Canadà, Mèxic i els Estats Units. El seu hàbitat natural són mines o coves, però també en boscos de coníferes, boscos de ribera de fulla caduca, semi-desert i matolls montans. No hi ha amenaces significatives per a la supervivència d'aquesta espècie, excepte la pèrdua d'hàbitat i la pertorbació humana.

## Referències

* ↑ Arroyo-Cabrales, J.; Ticul Alvarez Castaneda, S. Corynorhinus rafinesquii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 març 2014.
* ↑ Arroyo-Cabrales, J.; Reid, F. Corynorhinus mexicanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 març 2014.
* ↑ Arroyo-Cabrales, J.; Ticul Alvarez Castaneda, S. Corynorhinus townsendii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 març 2014.
* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.

## Enllaços externs

* Distribució mundial d'aquest gènere. (anglès)
# Josep Toribi d'Ametller i Isern

Josep Toribi d'Ametller i Isern (Banyoles, Pla de l'Estany, 16 d'abril de 1842 - 13 de novembre de 1873) fou un polític català, diputat a Corts durant el sexenni democràtic
Fou un dels principals impulsors del Partit Republicà Democràtic Federal al Pla de l'Estany. Durant la revolució de 1868 fou secretari de la Junta Revolucionària de Girona, redactant-se a casa seva els punts que seguiria la Junta.
Fou elegit diputat per Girona a les eleccions generals espanyoles de 1869, substituint Pere Caimó i Bascós. Participà en l'aixecament republicà federal a Girona amb Joan Déu i Ros, raó per la qual fou empresonat i condemnat a mort; tanmateix, fou indultat i fugí a França. En proclamar-se la Primera República Espanyola va tornar i fou nomenat comandant de les forces republicanes a Banyoles. Va morir d'un tret de trabuc en l'atac a Banyoles de les tropes carlines de Francesc Savalls i Massot.

## Enllaços externs

* «Josep Toribi d'Ametller i Isern». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* La Primera República a l'Empordà per Lluís Alabrús i Iglesias i Iu Pijoan i Font.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Tokhtúieva

Tokhtúieva (en rus: Тохтуева) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que pertany a l'ókrug urbà de Solikamsk. El 2010 tenia 1.583 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Projecte Llibre Blau

El Projecte Llibre Blau va ser una sèrie d'estudis sobre ovnis per part de la Força Aèria dels Estats Units d'Amèrica (USAF). Va començar el 1952 i va estar actiu fins al gener de 1970. L'objectiu del Projecte Llibre Blau era determinar si els ovnis eren una amenaça potencial per a la seguretat nacional. Es van recollir, analitzar i arxivar milers d'informes ovni.

## Referències

* ↑ "UNIDENTIFIED FLYING OBJECTS AND AIR FORCE PROJECT BLUE BOOK" URL accessed February 21, 2010
# Silva (riu)

El Silva - Сылва (rus) - és un riu de Rússia, un afluent del Txussovaia. Passa per l'óblast de Sverdlovsk i pel krai de Perm. Té una llargària de 493 km i drena una conca de 19.700 km². Desemboca al Txussovaia a l'alçada de l'embassament del Kama. Es glaça des de finals de novembre fins a abril.
Viccionari
# Meller

* No s'ha de confondre amb Meyer.
«Meller» té aquests significats:
* Biografies:
** Amos Meller, director d'orquestra israelià
** Eugénia Miskolczy Meller, feminista i pacifista hongaresa
** Patricio Meller,enginyer xilè, director de la Corporació d'Estudis per Amèrica Llatina (Cieplan.)
** Raquel Meller, Francisca Marqués López, cantant, cupletista i actriu
** Vadim Mel·ler, pintor, dissenyador i escenògraf rus
* Miscel·lània:
** ànec de Meller (Anas melleri), ocell que habita llacs, estanys i aiguamolls de Madagascar
** mangosta de Meller (Rhynchogale melleri), espècie de mangosta africana
# Bébé et sa propriétaire

Bébé et sa propriétaire és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el setembre de 1911.
Aquesta pel·lícula forma part de la sèrie Bébé.

## Sinopsi

La mare de Bébé i els altres fills no poden pagar el lloguer i per això la propietària decideix expulsar-los. No obstant això, el nen té una idea: descobreix que la dona té un amant i després fa veure que és capaç de llegir palmells per enganyar-la i fer-los tornar a casa.

## Repartiment

* René Dary : Bébé (com Clément Mary)
* Renée Carl : Madame Labèbe, la mama

## Notes

* ↑ Bébé et sa propriétaire, bifi.fr
* ↑ «Come Bebè paga l'affitto». italiataglia.it.
* ↑ «Indice alfabetico delle pellicole cinematografiche approvate dal Ministero dell'Interno fino al 31 dicembre 1915». fondazionecsc.it.
* ↑ Enrico Stamberghi. «Bébé e Bout-de-Zan: i baby comici di Feuillade». E Muto Fu, 23-09-2021.
# Coryogalops anomolus

Coryogalops anomolus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 1-16 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'Índic: el Mar Roig, el Golf Pèrsic i Zanzíbar (Tanzània).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1958. The fishes of the family Eleotridae in the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 11. 137-163.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Tàrrec (desambiguació)

«Tàrrec» té aquests significats:

## Botànica

* Tàrrec blanc o Herba blanca (Sideritis hirsuta L. subsp. hirsuta)
* Tàrrec (Salvia verbenaca)
* Tàrrec de prat o Tarró (Salvia pratensis)
* Tàrrecs o gatmaimó (Tamus communis)

## Referències

* ↑ «Sideritis hirsuta L. subsp. hirsuta». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Salvia verbenaca». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Salvia pratensis». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ «Tamus communis». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 19 maig 2022].
# Charles-François Daubigny

Charles-François Daubigny (15 de febrer de 1817, París – 19 de febrer de 1878, París) va ser un dels pintors de l'Escola de Barbizon, i és considerat un important precursor de l'Impressionisme.

## Biografia

Daubigny va néixer en el si d'una família de pintors. L'art li va ser ensenyat pel seu pare, Edmond François Daubigny, i pel seu oncle, el miniaturista Pierre Daubigny. Als seus començaments Daubigny pintava en un estil tradicional, però això va canviar a partir del 1843 quan es va establir a Barbizon per a treballar en la natura. Encara més important va ser la seva trobada amb Camille Corot el 1852 a Optevoz (Isère). Sobre el seu famós vaixell Botin, que havia convertit en un estudi, va pintar al llarg del Sena i l'Oise, generalment en la regió al voltant d'Auvers.
Des de 1852 va estar influenciat per Gustave Courbet. El 1866, va visitar Anglaterra, havent de retornar el 1870 a causa de la Guerra francoprussiana. A Londres va conèixer Claude Monet, i junts van viatjar als Països Baixos. De retorn a Auvers, va conèixer Paul Cézanne, altre important impressionista. Es creu que aquests joves artistes van ser influenciats per Daubigny.
Els quadres més fins de Daubigny van ser pintats entre 1864 i 1874, en la seva majoria conformats per curosos paisatges amb arbres, rius i alguns ànecs. S'ha dit que quan a Daubigny li agradaven les seves pintures agregava un ànec o dos, pel que el nombre d'ànecs usualment indica la major o menor qualitat artística de les seves obres. Una de les seves dites va ser "Els millors quadres no venen", en veure sovint que els seus més fins assoliments eren poc entesos.

## Obra

Daubigny és preferit principalment per les seves obres de la riba del riu, les quals va pintar en gran nombre, però encara que hi ha dos grans paisatges de Daubigny al Louvre, cap és d'aquest estil. La pinzellada una miqueta solta, "mal acabada" segons els acadèmics, va produir alts i baixos sobre la seva estimació. Va participar en els Salons oficials amb desiguals resultats. Els seus treballs més ambiciosos són: "Springtime" (1857), al Louvre; "Borde de la Cure", Morvan (1864); "Villerville sud Mer" (1864); "Moonlight" (1865); "Andrsy sud Oise" (1868); i "Return of the Flock" (1878).
El Museu Thyssen-Bornemisza compte amb exemplars seus. Va produir abundants gravats a l'aiguafort, que en alguns casos es van publicar en revistes de l'època, pel que són encara ara bastant assequibles. Els seus seguidors i alumnes van ser: el seu fill Karl, Oudinot, Delpy i Damoye.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.155. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 28 novembre 2014].
# Jean van den Bosch

Jean van den Bosch (Brussel·les, 5 d'agost de 1898 - Sint-Jans-Molenbeek, 1 de juliol de 1985) va ser un ciclista belga que va prendre part en els Jocs Olímpics de París de 1924.
Va guanyar la medalla de plata en la contrarellotge per equips, formant equip amb Henri Hoevenaers i Alphonse Parfondry, i la de bronze en persecució per equips, formant equip amb Léonard Daghelinckx, Henri Hoevenaers i Fernand Saive. A la contrarellotge individual finalitzà en desena posició.

## Referències

* ↑ «Paris 1924: Cycling Road Team Time Trial Men Results» (en anglès). International Olympic Committee. [Consulta: 26 juliol 2024].
* ↑ «Paris 1924: Cycling Track Team Pursuit 400m Men Results» (en anglès). International Olympic Committee. [Consulta: 26 juliol 2024].
* ↑ «Paris 1924: Cycling Road Individual Road Race Men Results» (en anglès). International Olympic Committee. [Consulta: 26 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Jean van den Bosch a sitiodeciclismo.net
# Silva Editorial

Silva Editorial és la marca creada per l'empresa Nou Silva Equips per a productes bibliogràfics i audiovisuals. Es va constituir a Catalunya l'any 2000 amb Manuel Rivera, Agustí Gutiérrez i Ana Santos. La seva seu central està ubicada a Tarragona, tot i que també compta amb una delegació a Madrid. El 2019 va arribar als 450 títols des de la seva fundació.
Durant la seva trajectòria ha rebut diversos premis i reconeixements:
* Premis de ràdio: RAC (2000) al programa Dunes de Constantí Ràdio, emissora fundada per Manuel Rivera i Diputació de Barcelona (2001)
* Premi Patronat de Turisme de la Costa Daurada (2002)
* Millor empresa innovadora (Ajuntament de Tarragona 2003)
* Premi Civisme de la Generalitat de Catalunya (2012)

## Referències

* ↑ «Silva Editorial publica una dotzena de novetats per aquest Sant Jordi». Tarragona 21, 15-04-2014. [Consulta: 21 juliol 2015].
* 1 2 «Silva Editorial llega a los 450 títulos desde su fundación» (en espanyol europeu). [Consulta: 27 desembre 2019].
# Torre de Sant Miquel

La torre de Sant Miquel és un edifici de la Roca del Vallès declarat bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Queden restes de mur d'una torre de guaita o defensiva. El recinte té forma aproximadament rectangular i al seu interior hi ha una cambra soterrada amb murs de factura medieval. El mur que es conserva més sencer té un gruix de 90 centímetres i té dues o tres espitlleres en dos registres. El registre inferior està situat actualment sota el nivell del sòl. El parament està realitzat amb còdols de riu amb la cara vista aplanada, units amb morter de calç i disposats en filades horitzontals força regulars.

## Història

Aquesta torre tindria la funció de defensa o de guaita de la Via Romana de Parpers que es creu que passava per allà a prop.

## Referències

* 1 2 «Torre de Sant Miquel». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Rià

* Per a altres significats, vegeu «Rià i Cirac».
Rià (grec antic: Ῥιανός, llatí: Rhianus) va ser un poeta i gramàtic alexandrí nadiu de Creta que va viure a la segona meitat del segle iii aC. Com a gramàtic va ser comentarista d'Homer.
Suides diu que va néixer a Bena o a Cerea, obscures ciutats cretenques, però altres fonts el fan nadiu d'Itome, a Messènia, encara que sembla que només hi va residir un temps recollint materials pels seus poemes sobre les guerres messèniques.
Suides diu que era esclau, però després de ser instruït va esdevenir un gramàtic. Segurament va viure algun temps a Alexandria en contacte amb Erastòtenes. La data del seu floriment se situaria entorn del 222 aC.
Segons Suides va escriure ἔμμετρα ποιήματα, Ἡρακλειάδα ἐν βιβλίοις δ, possiblement una lectura correcta seria ἑξάμετρα ποιήματα (poemes en hexàmetres). Els seus poemes èpics van ser els que li van donar la fama i eren extrets de la vella mitologia o dels annals d'alguns estats. Un poema portava el títol de Φήμη ('anunci', 'predicció') però només se'n coneix una línia mencionada per Esteve de Bizanci, i no es pot determinar de què tracta. Suetoni menciona els seus poemes entre els representants de l'Escola Alexandrina, que l'emperador Tiberi admirava.
Com la majoria de poetes alexandrins, Rià va escriure també epigrames, i en figuren a la Garlanda de Meleagre i a l'Antologia palatina, la recopilació feta per Constantí Cèfales. Tracten de temes amorosos amb molta llibertat, però tots són elegants en el llenguatge, senzills d'expressió i molt enginyosos.

## Referències

* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911. Rhīanus
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/658?rgn=full+text;view=image;q1=RhianusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 650-651. ]
# Pulitzer

«Pulitzer» té aquests significats:
* Biografies: Joseph Pulitzer, periodista nord-americà.
* Premis: Premis Pulitzer, creats per J. Pulitzer, són una sèrie de 21 guardons anuals.