OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palouet

Palouet és una localitat del municipi de Massoteres (la Segarra, Catalunya) de 28 habitants.
D'origen medieval, formava part de l'estructura defensiva de la marca de Gòtia. Té una església romànica dedicada a Sant Jaume, i una dotzena de cases de pedra. Les cases principals del poble són Cal Xuriguera, avui hostal, propietat de Jaume Alsina, un dels fundadors del Grup Alimentari Guissona; Cal Comorera, que avui és una casa rural de lloguer temporal, i Cal Teixidó, propietat del periodista i escriptor Albert Torras, totes tres a la Plaça de Sant Jaume. Dins del nucli urbà destaca Can Cuadros, una part del qual fou el castell del poble, i del qual se'n conserven diverses arcades i estances. El castell de Palouet està documentat ja l'any 1116, quan en Pere Ponç feu testament abans de peregrinar a la basílica del Sant Sepulcre i entre moltes altres possessions, deixà al seu fill Arnau el castell de Palouet. L'any 1257 pertanyia a Galceran de Pinós.
El poble es mantingué emmurallat fins als anys 30; les darreres restes de les muralles foren aterrades als anys 60. Avui dia manté un forn de pa comunal i uns safaretjos públics, a més de diverses premses de vi, tot i que des de 1900 no existeixen vinyes al seu voltant, fetes malbé per la fil·loxera.
La denominació del poble ha anat evolucionant amb el temps i del primer Palatiolium del segle xii, passa a Palaliolium, Palaol, Palou de Talteull, més recentment, Palau de Torà, Palou de Massoteres, Palohuet, fins a l'actual Palouet. La seva denominació prové del context fonètic llatí Palatium que es tradueix com a "palau". Sinònim de mots tan usuals com a castell o en cert sentit roca.
El primer senyor de la "Quadra", cuadre, cuadro, cuadros, fou en Pere Benet, originari de les terres d'Occitània. Va ser soldejat per reforçar la host del comte d'Urgell en l'ocupació de la conca del Sió i la croada contra Barbastre (1064). L'antic castell avui encara conserva el nom de Can Cuadros, en referència als antics senyors.
La festa més genuïna que s'hi fa és l'Arbre de Maig, el segon o tercer cap de setmana d'aquest mes, en celebració de l'equinocci de primavera. En la diada s'engalana un arbre amb coses de menjar rememorant les antigues maianes celtes. La Festa Major és per Sant Jaume.
També en destaca el seu cementiri, elevat, als afores del poble, i un pantà, amb nombrosa fauna i flora autòctona.

## Referències

* ↑ «Població Palouet». Padró continu de població. Institut d'Estadística de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2019].
* ↑ «Palouet». Consell comarcal de la Segarra. Arxivat de l'original el 30 de juny 2019. [Consulta: 10 juliol 2019].
# Min Ayahana

Min Ayahana (彩花 みん, Ayahana Min, nascuda el 3 de febrer de 1963) és una mangaka japonesa, de Nanao en la Prefectura d'Ishikawa, Japó. Va debutar amb el manga Warera High School Hero, publicat en el número de tardor de Ribon Bikkuri Daizoukan en 1991. El seu treball més conegur és Akazukin Chacha (Red Riding Hood Chacha).

## Treballs

* Gonta o Korose! — col·lecció d'històries curtes, contenent:
** Gonta o Korose!
** Tatakae!! Shyness Boy
** Yumemiru Tenori Shōjo
** Aoi Hane no Tenshi
** Warera High School Hero
* Akazukin Chacha (13 tankōbon vols/9 bunkoban vols)
* Pyon — col·lecció d'històries curtes, contenent:
** Pyon
** Oni Love
** Kuseke Onna
** Nekketsu Yōji Senki
** Moomba Doll
* Toro to Issho! Anshin Anzen Book — Llibre a tot color il·lustrat per Min Ayahana i supervisat per Kentarō Arai, educant sobre la prevenció del crim. Al llibre apareix el personatge Toro del videojoc Doko Demo Issho.

### Uncompiled

* Nezumin ga Chū
* Suppin Mama
* Chiromiro no Hana
* Cyborg nyaron
* Kichune
* Obakeya-san
* Ashita wa Otenki
* Kaisha
* Chokkori Hoshi 3 Kyōdai
# Torres Flame

Les Torres Flame (Azerí: Alov qüllələri; Català: Torres Flama) són tres gratacels a Bakú (Azerbaidjan), on el més alt té una alçada de 182 m. Els edificis estan formats per apartaments, un hotel i blocs d'oficines. El cost de les Torres Flame va ser de 350 milions de dolars. La construcció va començar el 2007 i va finalitzar en 2012. L'arquitecte del projecte va ser HOK, DIA Holdings va actuar com a contractista de disseny i construcció, i Hill International es va encarregar de la gestió de projectes.
Les Torres Flame consisteixen en tres edificis: Sud, Est i Oest. Les façanes de les tres torres funcionen com a gran pantalles amb la utilització de més de 10.000 punts d'il·luminació LED d'alta potència, subministrades per la filial Osram Traxon Technologies i Vetas Electric Lighting.
El juny de 2014 Lamborghini va obrir la seva primera sucursal a l'Azerbaidjan, situada a la planta baixa de la Torre Est.

## Il·luminació

Les Torres Flame estan completament cobertes amb pantalles LED que mostren el moviment del foc i són visibles des dels punts més allunyats de la ciutat. El sistema de control intel·ligent permet realitzar modificacions simples d'il·luminació per reflectir animacions i gràfics addicionals per a esdeveniments especials, com ara el Festival de la Cançó d'Eurovisió de 2012.

## Dades d'interès

* La il·luminació de les Torres Flame va ser reconeguda com la millor del món segons una enquesta de skyscrapercity.com, un fòrum influent sobre el desenvolupament urbà.
* A més de nombrosos premis arquitectònics de prestigi, el 2004 va rebre el premi Pittsker pels èxits en el camp de l'arquitectura i, el 2009, al Japó, va ser guardonat amb el Premi Imperial.
* Les Torres Flame, que va decorar el panorama de la ciutat i la simbolitzen va guanyar el concurs MIPIM 2013 (la major exposició de projectes innovadors en el mercat immobiliari europeu) en la nominació "El millor hotel i centro turístic".

## Referències

* ↑ «Baku to open Flame Tower» (en anglès). Trent News Agency. [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ «Baku Flame Towers» (en anglès). HOK. [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ «Flame Towers - Baku, Azerbaijan» (Vídeo) (en anglès). traxontechnologies, 26-08-2012. [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ «Flame Towers - Baku, Azerbaijan» (en anglès). traxontechnologies. Arxivat de l'original el 20 de setembre 2017. [Consulta: 7 desembre 2017].
* ↑ «The symbol of modern Baku - FLAME TOWERS - has received an international award.» (en anglès). Baku White City. Arxivat de l'original el 22 de gener 2018. [Consulta: 7 desembre 2017].
# Branko Brnović

Branko Brnović (Бранко Брновић en serbi) (nascut el 8 d'agost de 1967 a Titograd, Montenegro, llavors República Federal Socialista Iugoslava) és un futbolista montenegrí, ja retirat. Jugava de migcentre.

## Carrera

Va donar les seues primeres passes amb el club de la seua ciutat natal, el Budocnost, on va romandre de 1987 fins a 1991, tot jugant 93 partits. Després passa al Partizan de Belgrad, on hi juga tres campanyes, amb una setantena de partits amb la samarreta de l'equip capitalí.
El 1994 és fitxat pel RCD Espanyol. A l'equip català Brnovic es fa prompte un lloc a l'equip titular. Juga a un bon nivell en les tres primeres temporades com periquito, però posteriorment el seu rendiment comença a decaure fins a jugar només un partit en la 1999-00, al final de la qual hi penja les botes. En total hi disputa 120 partits amb els blanc-i-blaus.
El 2007 es converteix en el segon entrenador de la selecció de futbol de Montenegro.

## Selecció

Brnovic va formar part de la selecció de futbol de l'antiga Iugoslàvia.
Amb la nova República Iugoslava ha disputat 27 partits, i ha marcat 3 gols. Va estar present en el combinat del seu país que va acudir al Mundial de França de 1998.

## Enllaços externs

* Estadístiques a Primera divisió - LFP (castellà)
# Rouhollah Hejazi

Rouhollah Hejazi (persa: روح‌الله حجازی, nascut el 1986) és un guionista, productor i director de cinema iranià.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Director | Guionista | Productor | Notes |
| 2008 | Among the Clouds | Sí | No | No | projectada al 26è Festival Internacional de Cinema de Fajr |
| 2012 | The Private Life of Mr. & Mrs. M | Sí | No | No | |
| 2014 | The Wedlock | Sí | No | No | |
| 2015 | Death of the Fish | Sí | Sí | Sí | |
| 2016 | Never | Sí | Sí | No | |
| 2018 | The Dark Room | Sí | Sí | Sí | projectada al 36è Festival Internacional de Cinema de Fajr |
| 2021 | Roshan | Sí | Sí | Sí | projectada al 39è Festival Internacional de Cinema de Fajr |

## Premis

Va guanyar al premi al millor guió de la secció Panorama a VII edició de l'Asian Film Festival Barcelona.

## Referències

* ↑ «روح الله حجازی | بیوگرافی + عکس‌های روح الله حجازی | سلام‌سینما». www.salamcinama.ir. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «Namava». www.namava.ir. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «روح الله حجازی ، بیوگرافی و فیلم ها - وصاله لطیفی» (en persa), 03-02-2021. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «جستجو» (en persa). www.filimo.com. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «روح الله حجازی» (en persa). خبرگزاری مهر | اخبار ایران و جهان | Mehr News Agency. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ «سید روح الله حجازی» (en persa). اخبار سینمای ایران و جهان - سینماپرس. [Consulta: 26 gener 2022].
* ↑ “Reza”, millor pel·lícula del Asian Film Festival Barcelona 2019, Casa Asia, 1 de novembre de 2019
# Otto Weckerling

Otto Weckerling (Magdeburg, 23 d'octubre de 1910 - Dortmund, 6 de maig de 1977) va ser un ciclista alemany que va ser professional entre 1934 i 1950, sempre a les files del mateix equip, el Durkopp.
Els seus èxits esportius més importants foren la victòria final a la Volta a Alemanya de 1937 i una etapa del Tour de França del mateix any.

## Palmarès

* 1937
** 1r a la Volta a Alemanya i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1940
** Vencedor d'una etapa del Circuit del Nord
* 1949
** Vencedor d'una etapa de l'Echarpe d'or "Torpedo"

### Resultats al Tour de França

* 1935. 42è de la classificació general
* 1936. Abandona (15a etapa)
* 1937. 41è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1938. 21è de la classificació general

## Referències

* 1 2 «WECKERLING Otto». [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Otto WECKERLING» (en italià). [Consulta: 6 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Truncat

«Truncat» té aquests significats:
* En botànica, s'anomena truncada la fulla amb l'extrem que sembla tallat. Vegeu Tipus de fulles.
* En estadística, un nombre truncat és aquell al qual se li han reduït els decimals. Vegeu Truncament.
* En geometria, s'anomena truncat aquell cos afuat que acaba abans que la seva secció transversal esdevingui un punt. Així tenim un con truncat, una piràmide truncada o un prisma truncat.
* En heràldica, el truncat és un tipus de partició en què el camper queda dividit mitjançant una línia horitzontal.
# Ricard Aragó i Turón

Ricard Aragó i Turón, conegut amb el pseudònim d'Ivon l'Escop, (Santa Coloma de Farners, 1883 - Barcelona, 1963) fou un eclesiàstic i escriptor català.
Fundà la Lliga del Bon Mot, per tal de lluitar contra la blasfèmia, la qual comptà amb oficines i direcció general a Barcelona, un doble Comitè Central de senyores i cavallers i un cos de delegats residents en les principals poblacions. Desenvolupà llurs campanyes en diaris, edità fullets, cartells, fulles, volants; oferí premis, entregà diplomes honorífics: donà conferències en les escoles, patronats, fabriques i ateneus, promogué actes de propaganda, de cultura, religiosos i patriòtics; celebrà reunions, mítings, aplecs, etcètera, i contà com a base econòmica, pel seu sosteniment, amb nombrosos donatius de particulars, alguns llegats i quotes voluntàries de socis protectors.
Celebrà mítings a Barcelona, Tarragona i Girona i en més de 50 poblacions de fora dels Països Catalans com ara Madrid, Valladolid, Múrcia o Pamplona.

## Referències

* ↑ «El llibre de les dones». La llibreria de la lluna. [Consulta: 15 agost 2016].
* ↑ Volum número 31, pàgina 1044 de l'Enciclopèdia Espasa.
* ↑ Volum Ami-bag, pàgina 350 de la Gran Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Fons personal a la Biblioteca de Catalunya
# Cal·lines

Cal·lines（en llatí Callines, en grec antic Καλλίνης) fou un oficial veterà a la cavalleria del rei Alexandre el Gran, un dels Companys (τῆς ἵππου τῆς ἑταιρικής). Va tenir un paper rellevant en la reconciliació entre Alexandre i el seu exèrcit l'any 324 aC, com diu Flavi Arrià.

## Referències

* ↑ Callines a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 573
# Gaztambide (Madrid)

Gaztambide és un barri del districte de Chamberí, a Madrid. Limita al nord amb el barri de Vallehermoso, a l'est amb Arapiles, ambdós de Chamberí; al sud amb Universidad (Centro), al sud-oest amb Argüelles i la Ciutat Universitària de Madrid (Moncloa-Aravaca). El barri es troba delimitat al nord pel carrer de Cea Bermúdez, a l'est pel carrer de Blasco de Garay, al sud amb el carrer d'Alberto de Aguilera, i a l'oest amb el carrer de Princesa, carrer de Meléndez Valdés, carrer d'Arcipreste de Hita, carrer d'Isaac Peral i Plaça de Cristo Rey

## Transports
### Metro i rodalia

* Estació d'Argüelles
* Estació d'Islas Filipinas
* Estacio de Moncloa

## Residents il·lustres

* Antonio Molina
* Rosa León
* Vicente Aleixandre

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
* Barrio de Gaztambide Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine. a Madripedia, amb llicència GNU.
# Tungabhadra

Tungabhadra és un riu perenne de l'Índia afluent principal del Kistna, que es forma per la unió de dos rius: el Tunga i el Bhadra, que neixen als Ghats Occidentals, prop de Gangamula en territori de l'estat de Karnataka.
El Tunga corre al nord-est fins després de Sringeri, i llavors gira al nord-oest cap a Tirthahalli, on retorna a la direcció nord-est fins a passar la ciutat de Shimoga, i segueix fins a confluir amb el Bhadra.
El Bhadra corre en direcció est per la part occidental de la serra de Baba Budan, i després al nord passant per Benkipur.
Els dos rius s'uneixen a Kudali al districte de Shimoga. Forma al límit amb Maharashtra i després gira al nord-est entrant a Andhra Pradesh i s'uneix al Kistna després de Kurnool, després d'uns curs total de 644 km.
Rep durant tot el seu curs aproximadament un tres-cents rius, rierols i torrents, sent els rius més destacats el Choradi (anomenat també Kumadvati), el Varada, el Haridra, el Chinna Hagari i el Vedavati (anomenat també Hagari).
Les aigües són àmpliament aprofitades pel reg amb nombroses preses i rescloses i alguns canals, però l'orografia ho impedeix a la part final. A la seva riba hi ha diversos temples notables. Les ruïnes de la capital de Vijayanagar es troben a la seva vora al costat del poble de Hampi.

## Vegeu també

* Varada.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Otto Fleiter Gruwe

Otto Fleiter Gruwe (Barcelona, 1890 – Barcelona, 29 de desembre de 1959) fou un atleta català, d'origen alemany.

## Trajectòria

Fou un destacat alteta multidisciplinari, doncs practicà el salt d'alçada, salt de perxa, salt de llargada, triple salt i llançaments de disc i javelina. En aquestes proves fou campió de Catalunya un total de 12 cops. Concretament, en un mateix campionat l'any 1920 fou campió en totes sis proves. També destacà en llançament de pes. Fou membre del FC Siglo i de la Societat Gimnàstica Alemanya de Barcelona.

## Palmarès
### Campionat de Catalunya

* Salt d'alçada aturat: 1919
* Salt d'alçada: 1920
* Salt de perxa: 1920, 1924, 1925, 1928
* Salt de llargada: 1920
* Triple salt: 1920
* Llançament de disc: 1920, 1923, 1924
* Llançament de javelina: 1920, 1923

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Otto Fleiter Gruwe». Gran Enciclopèdia Catalana, 30-04-2013. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «Campionat de Catalunya». fcatletisme.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-20. [Consulta: 7 setembre 2016].
* ↑ «CAMPIONATS». La Veu de Catalunya, 06-10-1919. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «ATLETISMO». El Diluvio, 22-06-1920. [Consulta: 7 abril 2024].
# Trumpler 16

Trumpler 16 (Tr 16) és un cúmul obert massiu que alberga alguns dels estels més lluminosos i massius de la Via Làctia .Està situat dins de la nebulosa de la Quilla, situat aproximadament a 9,270 anys llum de la Terra. El cúmul alberga una dels estels més massius i de major lluminositat de la galàxia, Eta Carinae.

## Descripció

Trumpler 16 alberga 2 dels estels més lluminosos coneguts, Eta Carinae i WR 25, ambdós estels són diversos milions de vegades més lluminosos que el Sol, aquests estels són binaris i es caracteritzen per tenir un company molt lluminós de gran grandària i un altre de menor grandària però més massiu i lluminós que la majoria dels estels del cúmul. També s'ha observat que hi ha almenys tres estels de tipus espectral O3, la magnitud bolomètrica estimada del cúmul està entre -5,25 i -12,25.

## Altres característiques

Trumpler 16 juntament amb Trumpler 14 són els cúmuls d'estels més prominents en Carina OB1, una associació estel·lar gegant. Es creu que un altre grup dins de Carina OB1, Collinder 228, és una extensió de Trumpler 16 que apareix separada visualment només a causa del filament de pols. Els tipus espectrals dels estels indiquen que Trumpler 16 es va formar per una sola ona de formació estel·lar. A causa de l'extrema lluminositat dels estels formats, els seus vents estel·lars allunyen els núvols de pols, similars a les Plèiades. En uns pocs milions d'anys, els estels més brillants habran explotat com a supernoves. Trumpler 16 inclou la majoria dels estels en la part oriental de l'associació Carina OB1 .

## Vegeu també

* Trumpler 14
* Nebulosa de la Quilla
* Constel·lació de la Quilla
* Carina OB1

## Referències

* ↑ «Integrated parameters of star clusters: a comparison of theory and observations» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 2010, pàg. 1491–1506. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.16213.X.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Marcelo Assafin «Proper motions of the optically visible open clusters based on the UCAC4 catalog» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2014, pàg. 79–79. DOI: 10.1051/0004-6361/201323226.
* ↑ Andrea Kunder «A RAVE investigation on Galactic open clusters» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 01-04-2017, pàg. 106–106. DOI: 10.1051/0004-6361/201630012.
* 1 2 «The orbits of open clusters in the Galaxy» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 4, 11-11-2009, pàg. 2146–2164. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15416.X.
* ↑ SIMBAD Astronomical Database. «Results for Trumpler 16». [Consulta: 4 gener 2019].
# Ricard Aranda Recasens

Ricard Aranda Recasens (Vilafranca del Penedès, 1969), és un il·lustrador de la literatura infantil i juvenil catalana.
L'any 1985 es va traslladar a la capital catalana per estudiar a l'Escola Massana d'Arts i Oficis de Barcelona (fins al 1992), en l'especialitat de dibuix publicitari. Tal com diu aquest autor, “viure a Barcelona et dona un contacte associatiu i sobretot una proximitat i intercanvi en el món de les arts visuals”. El 2011 entra a la junta directiva de l'Associació Professional d'Il·lustradors de Catalunya (APIC).

## Obres

* En joey pigza s'empassa la clau (2002). Il·lustració.
* L'ian i les píndoles màgiques (2003). Il·lustració.
* Demà és festa (2005). Il·lustració.
* La venjança dels pirates informàtics (2005). Il·lustració.
* Maties galimaties (2008). Il·lustració.
* Juegos para ser un genio los fines de semana. A partir de 6 años (2011). Il·lustració.
* Juegos para ser un genio los fines de semana. A partir de 8 años (2011). Il·lustració.
* El robot Hulot (2014). Il·lustració.
* Inventos / Els Supertafaners. Invents (2017). Il·lustració.
* La peluquería del señor Calabacín (2017). Il·lustració.
* El meu primer Larousse de l'univers / Mi primer Larousse del universo (2018). Il·lustració.
* Els Supertafaners XXL. Bojos per la ciència! / Los Superpreguntones XXL. ¡Locos por la ciència! (2018). Il·lustració.

## Referències

* ↑ «Ricard Aranda». Diccionari d'autors i autores de literatura infantil i juvenil en català, Data publicació desconeguda. [Consulta: 18 abril 2019].
* ↑ «Els il·lustradors catalans es posen com a repte els mercats digitals». Cultura 21, 14-03-2011. [Consulta: 18 abril 2019].
* ↑ «Oriol Toro i Ricard Aranda presenten el seu conte ‘La perruqueria del senyor Carabassó'». El Cep i la Nansa, 19-02-2018. [Consulta: 18 abril 2019].
# Bukit Daun

El Bukit Daun és un estratovolcà que s'eleva fins als 2.467 msnm. Està situat en una regió poc poblada de Sumatra, Indonèsia. Al cim hi ha un llac de cràter de 600 metres d'amplada. Un llac de cràter més petit, Tologo Kecil, es troba al flanc sud-oest. Es desconeix quan va tenir lloc la seva darrera erupció.

## Referències

* 1 2 «Global Volcanism Program | Bukit Daun» (en anglès). [Consulta: 17 novembre 2020].
# Mercury-Atlas 7

Mercury-Atlas 7, llançat el 24 de maig de 1962, va ser el quart vol del Projecte Mercury, el primer programa espacial tripulat dels Estats Units. La nau espacial Mercury, anomenada Aurora 7, va realitzar tres òrbites a la Terra, pilotada per l'astronauta Scott Carpenter. Va ser el sisè humà i el quart americà a l'espai.
Un error d'orientació durant la reentrada va portar la nau espacial a 400 km fora de curs, el que va retardar la recuperació de Carpenter i la nau espacial. La missió va utilitzar la nau espacial Mercury No. 18 i el vehicle de llançament Atlas No. 107-D.

## Tripulació

| Posició | Astronauta | Astronauta |
| Pilot | M. Scott Carpenter Únic vol espacial | M. Scott Carpenter Únic vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Astronauta | Astronauta |
| Pilot | Walter M. Schirra | Walter M. Schirra |

## Vegeu també

* Amaratge de naus espacials

## Enllaços externs

* Results of the Second U.S. Manned Orbital Space Flight, May 24, 1962 NASA report - (PDF format)
* This New Ocean: A History of Project Mercury - NASA report (PDF format)
* Project Mercury: A Chronology - NASA report (PDF format)
* NASA NSSDC Spacecraft Details
* Aurora 7 - NASA Documentary about the US Space Program & Project Mercury a YouTube
# Un tassinaro a New York

Un tassinaro a New York és una pel·lícula de Commedia all'italiana dirigida per Alberto Sordi i estrenada el 1983.
La pel·lícula és la seqüela de Il tassinaro (1983), de nou amb Sordi com a director i actor principal.

## Argument

Pietro Marchetti, taxista romà, és testimoni d'un assassinat comès per la màfia. En haver de declarar al judici, és vigilat a la vista per la policia, sobretot quan ha d'anar als Estats Units per assistir a la graduació del seu fill Francesco.
Als Estats Units, sovint es troba en situacions perilloses, però és gràcies a ell que un policia local aconsegueix capturar els membres de la màfia implicats en el crim romà.

## Repartiment

* Alberto Sordi: Pietro Marchetti
* Anna Longhi: Teresa Marchetti
* Dom DeLuise: Capità T. Favretto
* George Gaynes: L'almirall
* Buffy Dee: Don Vincenzo, un mafiós
* Bruno Corazzari: Alfredo Campana
* Egidio Termine: Francesco Marchetti
* Sasha D'Arc: Michael el bo, l'assassí
* Antonio Juorio: Pablo, el taxista
* Mario Viggiano: el criminal d'edat avançada

## Referències

* ↑ Un tassinaro a New York a Il Cinematografo
* ↑ Un tassinaro a New York a Il Davinotti

## Enllaços externs

* Un tassinaro a New York a YouTube