OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hanyu Shuiping Kaoshi

El Hanyu Shuiping Kaoshi (Xinès simplificat: 汉语水平考试, Xinès tradicional: 漢語水平考試, pinyin: Hànyǔ Shuǐpíng Kǎoshì), abreujat HSK, és l'única prova estandarditzada de xinès mandarí per als parlants no nadius, és a dir, estudiants estrangers, xinesos d'ultramar i membres d'ètnies minoritàries xineses.
La prova es divideix en sis nivells per a l'examen escrit (HSK 1-6) i tres nivells en l'examen oral (bàsic, intermedi i avançat), la matrícula pel qual es fa de manera separada.
La gestió d'aquesta prova es fa des de l'Oficina del Consell Internacional de la Llengua Xinesa, conegut com a Hanban, una organització no governamental afiliada al Ministeri d'Educació de la República Popular de la Xina.

## Antecedents, propòsit i ús del HSK

El desenvolupament de l'HSK va començar l'any 1984 a la Universitat Cultural i del Llenguatge de Pequín, i l'any 1992 va esdevenir un examen normalitzat a nivell nacional. L'any 2005, més de 120 països havien participat com a amfitrions de forma regular d'aquest examen, amb més de 100 milions de participants, entre ells molts candidats procedents de minories nacionals.
L'examen HSK s'assembla al TOEFL anglès, i el seu certificat és vàlid a tota la Xina sense cap limitació. Aquesta certificació serveix com una prova de nivell de cara a usos acadèmics i professionals de la llengua xinesa.

## Estructura actual

L'estructura actual de l'examen HSK data de 2010, tot i que es va revisar l'any 2012. Les principals novetats amb l'estructura anterior són la inclusió de noves proves orals i escrites que ara s'apliquen a tots els nivells, no només als més alts, i reestructuracions de preguntes existents.
Hi ha sis nivells, i cada nivell consta d'un examen escrit i un examen oral. L'examen escrit està dividit en tres parts diferenciades: un examen d'audició, un d'escriptura i un de lectura. A cadascuna de les parts de l'examen escrit la puntuació màxima és 100 punts.
Per tal de poder superar l'examen, cal treure un mínim de puntuació:
* Nivells 1 i 2: 120 punts
* Nivell 3 a 6: 180 punts
No hi ha un mínim de puntuació a cadascuna de les seccions mentre el total de puntuació sigui 120 o 180 punts.

## Més informació

* Confucius Institute: http://english.hanban.org/node_8002.htm Arxivat 2019-06-11 a Wayback Machine.
* Exàmen HSK a la Fundació Institut Confuci de Barcelona: http://www.confuciobarcelona.es/index.php/examenes/examen-hsk?showall=&limitstart= Arxivat 2014-07-19 a Wayback Machine.
# Estrigolactona

Les Estrigolactones (nom que deriva del gènere de plantes paràsites Striga) són fitohormones que estan implicades en la inhibició de la ramificació dels brots de les plantes. Deriven a partir de compostos carotenoides, activen la germinació de llavors de plantes paràsites i estimulen la simbiosi amb micorriza. Tenen un enllaç èter molt làbil el qual pot ser fàcilment hidrolitzat en la rizosfera.

## Estructura química

Las estrigolactones són lactones terpenoides que deriven dels carotenoides.
| (+)-Strigol | (+)-Strigyl acetate |
| (+)-Orobancol | (+)-Acetat d'orobanquil |
| (+)-5-Desoxistrigol | Sorgolactona | Alectrol |

## Vegeu també

* Fitohormona

## Bibliografia

* Gomez-Roldan V, Fermas S, Brewer PB, Puech-Pagès V, Dun EA, Pillot JP, Letisse F, Matusova R, Danoun S, Portais JC, Bouwmeester H, Bécard G, Beveridge CA, Rameau C, Rochange SF «Strigolactone inhibition of shoot branching». Nature, 455, 7210, 2008, pàg. 180–194. DOI: 10.1038/nature07271. PMID: 18690209.
* Umehara M, Hanada A, Yoshida S, Akiyama K, Arite T, Takeda-Kamiya N, Magome H, Kamiya Y, Shirasu K, Yoneyama K, Kyozuka J, Yamaguchi S «Inhibition of shoot branching by new terpenoid plant hormones». Nature, 455, 7210, 2008, pàg. 195–200. DOI: 10.1038/nature07272. PMID: 18690207.
* Kohki Akiyama, Hideo Hayashi «Strigolactones: Chemical Signals for Fungal Symbionts and Parasitic Weeds in Plant Roots». Annals of Botany, 97, 2006, pàg. 925–931. DOI: 10.1093/aob/mcl063. PMID: 16574693.
# Cristina de Sayn-Wittgenstein-Homburg

Cristina de Sayn-Wittgenstein-Homburg o Christiane Elisabeth von Sayn-Wittgenstein (Homburg, Alemanya, 27 d'agost de 1646 - Weilburg, 19 d'abril de 1678) va ser una noble alemanya filla del comte Ernest (1599-1649) i de Cristina de Waldeck-Wildungen (1614-1679).
El 26 de maig de 1663 es va casar a Homburg amb Frederic de Nassau-Weilburg (1640-1675), fill del comte Ernest Casimir (1607-1655) i de la comtessa de Sayn-Wittgenstein Anna (1610-1656). Va tenir tres fills. El seu fill més gran, Joan Ernest, va ser comte i príncep de Nassau-Weilburg, casat amb Maria Polyxena de Leiningen-Dagsburg-Hartenburg (1662-1725). Els altres fills foren Guillem Frederic (1665-1684) i Maria Cristina (1666-1734).

## Enllaços externs

* awt-ancestrylibrary.com
# Grafton Tanner

Grafton Tanner és un assagista i acadèmic estatunidenc. El seu treball se centra en els Gegants Tecnològics, la cultura pop, la retòrica de la nostàlgia, el mites del neoliberalisme i l'educació.

## Obra publicada

* Persemprisme. Manresa: Tigre de Paper, 2024, p. 128. ISBN 978-84-18705-82-3.
* Les hores han perdut el rellotge. Les polítiques de la nostàlgia. Traducció: Oriol Rosell. Manresa: Tigre de Paper, 2023. ISBN 978-84-18705-48-9.
* The Circle of the Snake: Nostalgia and Utopia in the Age of Big Tech (Zer0 Books, 2020)
* Babbling Corpse: Vaporwave and the Commodification of Ghosts (Zer0 Books, 2016)

## Referències

* ↑ Peñas, Esther. «La cultura pop siempre ha sido un sitio de tensión entre ideologías en competencia» (en castellà), 24-03-2023. [Consulta: 20 febrer 2024].
* ↑ Pato Lorente, Ignacio. «Echar de menos un mundo mejor orienta la nostalgia hacia el futuro» (en castellà), 19-02-2023. [Consulta: 20 febrer 2024].
* ↑ Editor, Erin Kenney | Assistant Culture. «Q&A: UGA professor discusses new book on nostalgia and technology». The Red and Black.
* ↑ «Grafton Tanner | Department of Communication Studies». comm.uga.edu.
* ↑ «The Nostalgia Bone : Throughline». NPR.org.
* ↑ «Ah, Remember the Days When Your Toy Might Contain Real Uranium?». KQED.
* ↑ Tapiolas, Laura. «La cultura pop canibalitza el seu passat». El Temps, 17-06-2024. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ Tanner, Grafton. «Vull viure en aquesta època: nostàlgia, comunitat i poder». Catarsi Magazín, 19-02-2024. [Consulta: 20 febrer 2024].
* ↑ Ranger, Jamie TripleC: Communication, Capitalism & Critique, 19, 2, July 14, 2021, pàg. 301–306. DOI: 10.31269/triplec.v19i2.1276 [Consulta: free].
* ↑ «Book Review: Circle of the Snake». What Sleeps Beneath.
* ↑ Shafer, Cody Ray. «Babbling Corpse». www.undertheradarmag.com.
* ↑ «Review of Babbling Corpse - semioticrobotic.info». semioticrobotic.info.
* ↑ «'Un cadáver balbuceante', los fantasmas electrónicos del vaporwave de Grafton Tanner».
# Henry Burchard Fine

Henry Burchard Fine (Chambersburg, 14 de setembre de 1858 - Princeton, 22 de desembre de 1928) va ser un matemàtic estatunidenc, primer degà del Departament de Ciències de la Universitat de Princeton.

## Vida i Obra

Fill d'un ministre presbiterià d'orígens holandesos, el seu pare va morir quan tenia deu anys. La mare, amb els seus quatre fills, es va anar traslladant de domicili per diverses poblacions, Ogdensburg (Nova York) i Winona (Minnesota), fins al 1875 en que es va assentar a Princeton (Nova Jersey), perquè els seus fills poguessin estudiar. De fet, dos dels seus germans més joves, John i May Margaret, van ser, respectivament, els fundadors de l'Escola Preparatòria de Princeton i de la Miss Fine's School.
Fine va estudiar a la universitat de Princeton, primer clàssiques, però finalment matemàtiques influït per George Bruce Halsted. El 1884, amb la seva germana Magie, van anar a Alemanya, on van estar estudiant a la universitat de Leipzig, en la qual Fine va obtenir el seu doctorat dirigit per Felix Klein.
El 1885 va retornar al seu país on va ser nomenat professor adjunt de la universitat de Princeton; el 1889 era professor titular, el 1898 catedràtic i el 1904 degà del Departament de Ciències. En els primers anys va publicar diversos articles científics, però la seva gran obra va ser pedagògica i administrativa. A partir 1890, quan el futur president americà Woodrow Wilson, va ser professor de dret a la universitat, van restablir una forta amistat que havia començat anys abans.
Va morir el 1928, víctima d'un accident de bicicleta en ser atropellat per un automòbil.
Actualment, l'edifici principal del Departament de Matemàtiques i Estadística de la Universitat de Princeton porta el nom de Fine Hall en el seu honor.

## Referències

* 1 2 Archibald, 1938, p. 167.
* ↑ O'Connor & Robertson, MacTutor History of Mathematics.
* ↑ Leitch, 1978, p. 177.
* ↑ Archibald, 1938, p. 168.
* ↑ Leitch, 1978, p. 178.
* ↑ Brown, 2010, p. 35-36.

## Bibliografia

* Archibald, Raymond Clare. A Semicentennial History of the American Mathematical Society, 1888-1938 (en (anglès)). American Mathematical Society, 1938. ISBN 978-0-8218-9677-8.
* Brown, Ezra «A Mathematical Trip to Princeton» (en anglès). The Mathematical Intelligencer, Vol. 32, Num. 3, 2010, pàg. 35-37. DOI: 10.1007/s00283-009-9125-z. ISSN: 0343-6993.
* Leitch, Alexander. A Princeton Companion (en (anglès)). Princeton University Press, 1978. ISBN 978-1-400-87001-1.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Henry Burchard Fine» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «AMS Presidents: A Timeline». American Mathematical Society. [Consulta: 8 juliol 2018]. (anglès)
# Herbert Wimmer

Herbert "Hacki" Wimmer (Eupen, Bèlgica, el 9 de novembre de 1944) és un exfutbolista alemany. Va guanyar cinc campionats nacionals i dues Copes de la UEFA amb el Borussia Mönchengladbach va guanyar la Copa del Món 1974 i l'Eurocopa 1972 amb Alemanya.
# Blackburn (Oklahoma)

Blackburn és un poble dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blackburn tenia 102 habitants, 41 habitatges, i 25 famílies. La densitat de població era de 131,3 habitants per km².
Dels 41 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,5% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 39% no eren unitats familiars. En el 39% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 17,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 12.000 $ i la renda mediana per família de 30.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 5.000 $. La renda per capita de la població era de 8.668 $. Entorn del 28,6% de les famílies i el 34,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blackburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blackburn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# CBT

CBT té els següents significats:
* Club Bàsquet Tarragona, club de bàsquet de Tarragona
* Ensenyament assistit per ordinador (del nom en anglès Computer Based Training), ús de les tecnologies de la informació i la comunicació per a l'ensenyament
* Teràpia cognitiva conductual (del nom en anglès Cognitive Behavioral Therapy), una forma de psicoteràpia per estimulació cognitiva
# Sotosalbos

Sotosalbos és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2007 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 | 2016 | 2018 | 2020 |
| 94 | 114 | 125 | 119 | 103 | 114 | 131 | 136 | 132 | 115 | 113 | 118 |

## Monuments

A la població de Sotosalbos es troba l'esglèsia de Sant Miquel, declarada l'any 1973 un monument historicoartístic de caràcter nacional, categoria precursora de l'actual Bé d'Interés Cultural. L'esglèsia és una construcció del segle XII. Presenta una estructura simple, d'acord amb els cànons romànics, però hi destaquen els profusos relleus decoratius.

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
* ↑ «INE» (en castellà). [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ Boletín Oficial del Estado «Decreto 1091/1973, de 17 de mayo, por el que se declara monumento histórico-artístico de carácter nacional la iglesia parroquial de San Miguel, de la villa de Sotosalbos (Segovia)».
# Pseudovossia

Pseudovossia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Pseudovossia cambogiensis
# Graftonita-(Mn)

La graftonita-(Mn) és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la graftonita. Rep el nom per la seva relació amb la graftonita i pel catió dominant al lloc M(1).

## Característiques

La graftonita-(Mn) és un fosfat de fórmula química MnFe$^{2+}$₂(PO₄)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2017, sent publicada per primera vegada el 2018. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del museu mineralògic de la Universitat de Breslau, amb el número de catàleg: iv7927.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Lutomia Górna, dins el comtat de Świdnica (voivodat de Baixa Silèsia, Polònia). També ha estat descrita al meteorit Augustinovka, recollit a Ucraïna el 1890. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Graftonite-(Mn)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ «Augustinovka meteorite, Zaporizhzhia Raion, Zaporizhia Oblast, Ukraine» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 juny 2021].
# Henderson

«Henderson» té aquests significats:
* Toponímia:
** Henderson (Carolina del Nord)
** Henderson (Illinois)
** Henderson (Comtat de Macoupin), població de l'estat d'Illinois (EUA)
** Henderson (Iowa)
** Henderson (Kentucky)
** Henderson (Louisiana)
** Henderson (Maryland)
** Henderson (Minnesota)
** Henderson (Nebraska)
** Henderson (Nevada)
** Henderson (Tennessee)
** Henderson (Virgínia de l'Oest)
** Illa Henderson, atol de corall deshabitat al sud de l'oceà Pacífic
** North Henderson, població dels Estats Units a l'estat d'Illinois
** South Henderson, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord
* Biografies:
** Arthur Henderson (Glasgow, 1863 - Londres, 1935), polític i sindicalista escocès
** Doug Henderson, il·lustrador i artista especialitzat en la representació de fòssils animals i entorns
** Fletcher Henderson (Cuthbert, Geòrgia, 1897 - Nova York, 1952), pianista de jazz estatunidenc
** Greg Henderson (Dunedin, 1976), ciclista neozelandès
** Josh Henderson (Dallas, Texas, 1981), actor i cantant estatunidenc
** Virginia Henderson (Kansas, 1897 - 1996), infermera
* Miscel·lània: Equació de Henderson-Hasselbalch, fórmula química que relaciona el pH amb el pKa
# Haplochromis obesus

Haplochromis obesus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bàrbara Blomberg

Bàrbara Blomberg (Ratisbona, Baviera; 1527 - Ambrosero, Cantàbria; 1597) va ser una dama alemanya, filla major de Wolfgang Blomberg i Sibylle Lohman, un matrimoni burgès de Ratisbona. Va conèixer el 1546 l'emperador Carles V quan aquest anava a la Dieta Imperial. D'aquesta trobada i dels amors dels dos va néixer el 1547 Joan d'Àustria, reconegut fill bastard de l'emperador.
Bella i amb dots per al cant, es va casar tres anys després amb Jerôme Pyramus Kegel, tutor de Joan d'Àustria, a qui va donar el seu nom i va encobrir els amors de l'emperador Carles V. A canvi obtindria el càrrec de comissari en la cort de Maria d'Hongria a Brussel·les, on vivia Bàrbara des de 1551. El 1569 va enviduar del seu marit, passant a rebre, a petició de Fernando Álvarez de Toledo y Pimentel, una pensió del mateix emperador i posteriorment del rei Felip II d'Espanya com a mare de Joan d'Àustria.
De caràcter llibertí, la forma de viure escandalosa i malgastadora de la "Madame", com era coneguda (a Cantàbria, la "Madama"), va cridar l'atenció del seu fill, aleshores governador dels Països Baixos, que la va aconseguir portar mitjançant enganys a Espanya. El 3 de maig de 1577 desembarca al port de la vila càntabra de Laredo, on l'espera Magdalena d'Ulloa, vídua de Luis Maixella amb qui havia estat criat i educat el seu fill, per posteriorment ingressar en el convent castellà de Santa Maria la Real de San Cebrián de Mazote (Valladolid).
A la mort del seu fill, el 1578, Bàrbara Blomberg va demanar traslladar-se a Colindres (Cantàbria), ja que al monestir la vida li resultava molt ingrata. El va acompanyar en el seu viatge a Trasmiera el seu altre fill, Conrad de Píram, la seva jove, Maria de Algora, la baronessa de Sant Martí, i els seus quatre nets.
Va viure a casa de Juan de Escobedo, antic secretari del seu difunt fill, per traslladar-se, el 1584, a la casa de l'aposentador Juan de Mazateve a Ambrosero (Cantàbria) en l'actual barri de la "Madama" així nomenat en el seu honor, on va passar els últims anys de la seva vida. El 18 de desembre de 1597 acabava la seva existència la que fos amant de l'emperador Carles V, sent enterrada a l'església de Sant Sebastià màrtir del Monestir de Montehano, a Escalante (Cantàbria).

## Vegeu també

* Jeromín

## Referències

* ↑ Ma del Carmen Alonso Ímaz. La Novela Histórica Alemana y Los Austrias Españoles. Librería-Editorial Dykinson, 2007, p. 246–. ISBN 978-84-9849-063-3 [Consulta: 2 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Mapyourinfo. Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
# Sotsgorodok

Sotsgorodok - Соцгородок (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del Labà, tributari del riu Kuban. És a 20 km al sud de Labinsk i a 154 km al sud-est de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa de Zàssovskaia.
# Psychoda moravica

Psychoda moravica és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ježek J., 1986. Mormiini, Paramormiini and Psychodini (Diptera, Psychodidae) in České Budějovice distr. 5 pp. (en txec).
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Gmunden

Gmunden és un poble de l'Alta Àustria, Àustria, al districte homònim. Té 13.015 habitants segons el cens del 2013.

## Geografia

Gmunden cobreix una superfície de 53,5 km², i té una alçada mitjana de 425 m. Està situat al costat del llac Traunsee del riu Traun.

## Història

Es té constància d'un assentament ja als voltants del segle V dC. El 1186 Gmunden estava fortificat amb muralles, tot i que no s'hi construí una església fins al 1300. El 1626 un exèrcit de camperols rebels fou completament derrotat a Gmunden pel general Pappenheim, que havia estat ordenat per Maximilià I de Baviera per a suprimir-la a l'Alta Àustria.
Gmunden ajudà amb hospitals als ferits de la Primera Guerra Mundial. Durant la Segona, una casa de maternitat de les SS s'hi localitzà "per a assegurar la puresa racial" d'acord amb els ideals nazis.

## Persones il·lustres

* Heinrich Schiff, hi nasqué.
* Alexandra de Hannover (gran duquessa de Mecklenburg-Schwerin), hi nasqué.
* Conchita Wurst, hi nasqué.
* Thomas Bernhard, hi morí.
* Jordi V de Hannover, s'hi exilià.
* Ernest August de Hannover (duc de Cumberland), s'hi exilià i morí.
* Thyra de Dinamarca, hi morí.
* Maria de Saxònia-Altenburg, hi visqué i morí.
* Frederic Francesc IV de Mecklenburg-Schwerin, s'hi casà.
* Margarida d'Àustria (duquessa de Württemberg), hi morí.
* Maria Antonieta de Borbó-Dues Sicílies (1814-1898), hi morí.

## Referències

* ↑ Gemeindedaten Gmunden (Statistik Austria) (alemany)
# Desaminació oxidativa

La desaminació oxidativa és una forma de desaminació que genera oxoàcids en el fetge.
La presència d'àcid nitrós pot causar mutacions de transició convertint la citosina a uracil.

## En el cicle de la urea

El glutamat és l'únic aminoàcid que experimenta reaccions de desaminació oxidatives ràpides. Aquest procés porta a dos productes tòxics:
* Peròxid d'hidrogen
* Amoni.

## Referències

* ↑ «Mutations & Mutagenesis». Arxivat de l'original el 2007-01-23. [Consulta: 8 novembre 2010].
* ↑ «Molecules and cancer». Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 8 novembre 2010].

## Enllaços externs

* Diagram at elmhurst.edu Arxivat 2007-02-07 a Wayback Machine.
# Mima (pel·lícula)

Mima és una pel·lícula dramàtica francesa dirigida per Philomène Esposito, estrenada el 16 de gener de 1991. Virginie Ledoyen hi interpreta el seu primer paper protagonista.

## Argument

La pel·lícula té lloc l'any 1966 a la petita ciutat portuària de Seta, a la Provença. La història segueix la Mima, de 12 anys, que viu amb la seva germana petita en la seva gran família italiana. Un dia, la Mima veu el seu avi amb dos homes que semblen membres de la màfia. Més tard, el troben mort. Ella descobreix que va ser assassinat a causa d'una baralla familiar de fa temps amb la màfia. La Mima no diu que va ser testimoni, tement que si s'identificaven els assassins, el seu pare i els seus germans es veurien obligats a buscar-los i venjar-se. Tanmateix, els membres de la família de la Mima acusen la màfia, i després del funeral es decideix que el pare de la Mima matarà els assassins durant el funeral de l'avi. Encara que els pares de la Mima li van dir que es quedés a casa amb la seva germana, ella va al funeral i assenyala els assassins a l'inspector de policia.

## Repartiment

* Virginie Ledoyen : Mima
* Nino Manfredi : Avi
* Margarita Lozano : Àvia
* Vittoria Scognamiglio : la mare
* Toni Cecchinato : el pare
* Laura Martel : Annunziata
* Patrick Bouchitey : L'inspector
* Philippe Fretun : Alfredo
* Arnaud Giovaninetti : Salvatore
* Anne-Marie Pisani : Antonia
* Nicola Donato : Marcello
* Julien Maurel : L’amenaça
* Gian-Filippo Maione : Primer assassí
* Michel Lavigne : Segón assassí
* Brigitte Gouesse : La tieta

## Notes i referències

* ↑ Mima a unifrance.org
* ↑ Mima a acmi.net

## Enllaços externs

* Mima. Film français de Philomène Esposito (compte-rendu) d'André Videau. A: Hommes & Migrations Année 1991 1141 pp. 73-75