OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fortificacions de Xi'an

Les fortificacions de Xi'an — 西安城墙 en xinès— són el conjunt d'elements defensius de Xi'an, l'antiga capital de la Xina. Representa una de les ciutats emmurallades xineses més velles i més ben preservades.
El Consell Estatal de la República Popular de la Xina va declarar el 4 de març de 1961 que les Fortificacions de Xi'an foren incloses com patrimoni sota protecció nacional. El 28 de març de 2008, Xina va proposar que foren incloses a la Llista de Patrimoni Mundial de la UNESCO, on és categoritzada com una llista provisional. La construcció de la primera ciutat emmurallada de Chang'an va començar l'any 194 aC i durà quatre anys. Aquella muralla mesurava 13,74 de llarg, 12–16 metres (39-52 peus) de gruix a la base. L'àrea dins la paret mesurava més o menys 36 km². La muralla existent fou començada per la dinastia Ming el 1370. Envolta una ciutat més petita de 14 km². La muralla mesura 13,7 de circumferència, 12 m d'alçada, i 15–18 metres (49–59 peus) de gruix a la base. La talaia amb espitllera del sud de la ciutat emmurallada de Xi'an va ser construïda el 1378 i destruïda per un incendi el 1926.

## Referències

* ↑ «Xian Ancient City Wall». China Odissey Tours. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «City Walls of the Ming and Qing Dynasties». UNESCO. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «Xi'an Ancient City Wall». China Tour Map. [Consulta: 27 juliol 2015].
* ↑ «Shaanxi Top 10 events of cultural heritage in 2014». Shaanxi Provincial Bureau of Cultural Heritage. Arxivat de l'original el 2 d’octubre 2015. [Consulta: 27 juliol 2015].
# János Gyarmati

János Gyarmati (Tápiószele, 8 de febrer de 1910 - Budapest, 29 d'agost de 1974) va ser un futbolista i entrenador de futbol hongarès. Va jugar al Szeged FC i va guanyar tres partits amb Hongria entre 1937 i 1938. Més tard va anar a entrenar a l'Alemanya de l'Est, dirigint el VP Dresden, DHfK Leipzig, Vorwärts Berlin i SC Dynamo Berlin, a més d'entrenar la selecció nacional de l'Alemanya de l'Est de 1955 a 1957.

## Referències

* ↑ «Football player János Gyarmati» (en anglès). Ukraine will win!. [Consulta: 17 agost 2024].
* ↑ «János Gyarmati» (en anglès). eu-football.info. [Consulta: 17 agost 2024].
# János Farkas

János Farkas (Budapest, 27 de març de 1942 - Budapest, 29 de setembre de 1989) fou un futbolista hongarès de la dècada de 1960.
La seva carrera la passà quasi completament al Vasas SC. Fou 33 cops internacional amb la selecció d'Hongria, amb la qual disputà la Copa del Món de futbol de 1962, l'Eurocopa de 1964 i la Copa del Món de futbol de 1966. També guanyà la medalla d'or als Jocs Olímpics de 1964.

## Referències

* ↑ «Perfil a sports-reference». Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ Perfil a eu-football.info
* ↑ János Farkas Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Hungary - Record International Players». Arxivat de l'original el 2006-10-19. [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ «After The Mighty Magyars - János Farkas». Arxivat de l'original el 2014-02-26. [Consulta: 15 agost 2018].
# Fotopolímer

Un fotopolímer és una substància sintètica que experimenta una transformació molecular (polimerització, reticulació o despolimerització) per l'acció de la llum, sovint ultraviolada, formant una diferenciació física entre les parts exposades i no exposades.
S'utilitza per a la fabricació de formes en impressió, en prototipatge ràpid (per a l'estereolitografia i impressió 3D) i en odontologia.

## Vegeu també

* Fotoquímica
* Fotosensibilitat
* Fotoquímica
# Can Serra (Castellfollit del Boix)

Can Serra és una obra del municipi de Castellfollit del Boix (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia assentada sobre un promontori rocós que ha sofert nombroses transformacions i una recent restauració. El cos inicial és cobert a dues vessants i té a la façana principal una galeria adossada transformada recentment. A l'interior de l'edifici hi ha un celler cobert amb voltes de maó i un gran estable amb parets de pedra. A l'exterior, les cantonades són de carreus de pedra així com les llindes, els brancals de les obertures i el ràfec també ho són. Al mur lateral destaquen unes espitlleres a la planta baixa. Les obertures de la façana N no són originals. Al voltant de la masia s'hi troben altres dependències (coberts, premsa...).

## Història

Segons el propietari ja es coneix la seva existència el 1700, i sembla que havia estat un hostal.

## Referències

* 1 2 «Can Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Can Serra (Boadella i les Escaules)

Can Serra és una casa del municipi de Boadella i les Escaules (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada dins del nucli urbà de la població de Boadella, a l'extrem sud-est del nucli antic de la vila, formant cantonada entre el carrer del Portal i la plaça de la Constitució.
Edifici entre mitgeres de planta rectangular format per dos cossos adossats, amb les cobertes de teula de dues vessants i distribuït en planta baixa i pis, amb un altell enretirat de la línia de façana construït tardanament. El cos principal està situat a la banda de llevant de la construcció. Presenta un portal d'accés de mig punt adovellat, amb els brancals fets de carreus ben escairats i la clau gravada amb una creu i la data 1584. Al pis hi ha una finestra rectangular emmarcada amb carreus de pedra, l'ampit motllurat i la llinda gravada amb un escut i la mateixa data apareguda al portal, més el nom de "BARTOMEU BOUALL" (nom del fundador de la casa i abreviació del nom del poble). El cos adossat a ponent presenta, a la planta baixa, una obertura rectangular de cronologia actual, utilitzada per accedir al garatge de l'edifici. Al pis, una finestra balconera rectangular emmarcada amb carreus de pedra i la llinda plana.
La construcció està bastida amb pedra desbastada de mida mitjana disposada irregularment i lligada amb morter. A les cantonades hi ha carreus escairats.

## Història

La primera documentació escrita d'aquesta casa apareix a un capbreu del senyor de Boadella de l'any 1586 on, Bartomeu Rotllan reconeix tenir una casa dins de les muralles de Boadella. Actualment, aquest edifici presenta un portal amb una inscripció que la data del 1584. Possiblement és de les cases de pedra més antigues del poble. El fet que aquesta casa tingui un escut fa suposar que podria haver estat propietat dels administradors del castell.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Can Serra (Calders)

Can Serra és una masia del poble de Calders, a la comarca catalana del Moianès. Està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està situada a la carena d'una serra, a 550 metres d'altitud. Antigament era una masia aïllada de la parròquia de Sant Vicenç de Calders i actualment està englobada en el nucli urbà del poble, a prop i al sud de la Casa de la Vila, entre el carrer de les Monges i el de Manresa, pel qual té l'entrada.
Aquesta masia és hereva de la de Serramelera, del mateix terme municipal, però de la parròquia de Sant Pere de Viladecavalls, molt a prop del riu Calders, a la seva riba dreta.

## Arquitectura

És una masia de quatre plantes. A llevant hi ha la porta d'entrada adovellada en forma de punt rodó. L'entrada és enllosada; una porta condueix a l'estable. Altres dependències de la planta baixa són les tines i l'antic celler. Al primer pis hi ha la sala típica de masia catalana, amb habitacions col·laterals, i una galeria a migdia. El segon pis, també habitatge, conté dues saletes amb les corresponents habitacions, a més del farinal i la cambra de la mel (no en va la masia originària era Serramelera). En el tercer pis hi ha les golfes.
La coberta és de doble vessant, amb el carener perpendicular a la façana. Té uns cossos adossats, magatzem, corts, molí..., de finals del segle xix. El barri i la casa són tancats per uns murs. El material constructiu és de pedra ben escairada en les cantonades i portals; la resta és reble. Les construccions noves són de maó.

## Història

La masia és citada el 1329 en la documentació del fons de Sant Benet de Bages. Can Serra és una de les masies amb més antiguitat del poble de Calders. Va ser fundada pels Serramelera, procedents de Serramelera, masia ara en ruïnes de la parròquia de Sant Pere de Viladecavalls. S'hi ha conservat el cognom original, si bé escurçat a Serra.
La veu popular diu que hi va estatjar, en època de les carlinades, Blanca de Borbó, de la família del pretendent carlí, i de la que es guarda una cambra que en manté el nom: "el quarto de Donya Blanca".
La construcció de la casa és feta en diverses etapes. La primera construcció sembla que tenia la seva entrada per un altre indret. La fisonomia actual li dona un acusat caràcter setcentista. Al segle xix i principi del XX s'hi van fer noves ampliacions.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Cal Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
* ↑ Serra i Coma, Roser. «Toponímia del terme municipal de Calders». A: Miscel·lània d'Estudis Bagencs, 4. Manresa: Centre d'Estudis del Bages, 1985.
# Cantó de Reims-2

El cantó de Reims-2 és un cantó francès del departament del Marne, situat al districte de Reims. Compta amb part del municipi de Reims.

## Municipis

* Reims (part)

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Jacques Bott | SFIO |
| 1951-1961 | Marcel Falala | RPF, després RS, després MRP |
| 1961-1988 | Jean Falala | UDR, després RPR |
| 1988- | Francis Falala | RPR, després Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# José da Cruz Policarpo

José da Cruz Policarpo (26 de febrer de 1936, Alvorninha, Caldas da Rainha − 12 de març de 2014, Lisboa) fou un cardenal portuguès, patriarca de Lisboa sota el nom de Josep IV.

## Biografia

Fou ordenat sacerdot el 1961, i el 1968 es llicencià en teologia dogmàtica a la Pontifícia Universitat Gregoriana de Roma. Entre el 1970 i el 1997 fou rector del Seminari Major Cristo-Rei dos Olivais.
El 1978 fou nomenat bisbe auxiliar de Lisboa i bisbe titular de Caliabria. El 1997 fou nomenat patriarca coadjutor de Lisboa, i el 24 de març del 1998 succeí el seu predecessor, António Ribeior, en el patriarcat, càrrec en què prengué el nom de Josep IV.
El 21 de febrer del 2001 fou ascendit a cardenal pel papa Joan Pau II amb el títol de cardenal prevere de Sant'Antonio in Campo Marzio. Participà en els conclaves del 2005 en què fou escollit Benet XVI i en el del 2013, amb el Papa Francesc.

## Referències

* ↑ «Morreu D. José Policarpo» (en portuguès). Público, 12-03-2014. [Consulta: 13 març 2014].
# Can Duran (Bigues)

Can Duran és una masia a Bigues (poble del Vallès). És una construcció del segle XX al sector nord-oest del terme municipal de Bigues i Riells, prop del límit amb Sant Feliu de Codines, al sud-est de la urbanització dels Saulons d'en Déu, a l'esquerra del Xaragall de Can Duran al nord del Sot de Santa Elvira. Està inclosa en el Catàleg de masies i cases rurals de Bigues i Riells.

## Vegeu també

* Can Pont Pla

## Referències

* ↑ Can Duran en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Catàleg de masies i cases rurals
# Cantó de Saint-Jean-de-Braye

El cantó de Saint-Jean-de-Braye és un cantó francès del departament de Loiret, situat al districte d'Orleans. Té 2 municipis i el cap és Saint-Jean-de-Braye.

## Municipis

* Saint-Jean-de-Braye
* Semoy

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1973-1985 | Marcel Joriot | PS |
| 1985-1992 | Jacques Boutonnet | PS |
| 1992-1998 | Gabriel Poullin | app. RPR |
| 1998- | David Thiberge | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 7.542 | 9.168 | 13.912 | 14.713 | 18.624 | 20.637 | 22.111 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Karaúlnoie

Karaúlnoie (en rus: Караульное) és un poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 810 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Karaïm

El karaïm o caraïta és una llengua turquesa occidental (o kiptxak), que és parlada entre els caraïtes. Fa servir l'alfabet hebreu, però també se'n troben textos en alfabet llatí. A Lituània es poden trobar entre 200 i 500 persones que conserven la llengua. A Israel i Ucraïna també n'hi ha parlants, però sempre menys de 100. Els caraïtes (o karaïm) són de religió jueva, tot i que no segueixen totes les normes talmúdiques.
Exemple de caraïta amb traducció al català:
Atamyz, ki kiokliardia, machtavlu bolhej birligi adyjnyn... (Pare nostre que ets al cel, sigui santificat el teu nom...)

## Enllaços externs

* Viquipèdia en Karaïm a la incubadora.
# Can Ferreres (Polinyà)

Can Ferreres és una masia de Polinyà (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia de Can Farreras a Polinyà malgrat presenta unes característiques que fan que es mantingui dins de la tipologia de les masies de la contrada. La seva estructura interior i la divisió dels espais reflectida a l'exterior per la distribució irregular de les obertures amb la conseqüent asimetria de la façana. La seva modificació és deguda a les necessitats imposades per la funció rural. Els murs de pedres de riera barrejades amb pedres més grans presenten restes d'arrebossat, sobretot a la seva part superior. A la planta baixa hi ha el portal d'accés a l'interior del habitatge que es d'arc rodó de mig punt adovellat, a la dreta s'hi ha practicat una obertura quadrada -molt més recent- que dona accés a l'estatge pels estris del camp. Les finestres del pis no tenen un tractament especialment remarcable. La coberta a dues vessants és de teules àrabs i amb un ràfec en voladís per dues filades de teules disposades de forma harmònica que confereixen un motiu ornamental a la part superior de l'edifici.

## Referències

* ↑ «Can Ferreres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2018].
# Carlos González

Carlos González és el nom dels següents personatges:
* Carlos González Rothwoss, polític i advocat espanyol (1865-?)
* Carlos González Reigosa, escriptor i periodista gallec (1948-)
* Carlos González Serna, polític valencià (1965-)
* Carlos González (actor), actor navarrès (1997-)
* Carlos González Cabrera, exfutbolista mexicà
* Carlos González (cantant), cantant català
# Junction

«Junction» té aquests significats:
* Junction (Comtat de Contra Costa), despoblat a l'estat de Califòrnia
* Junction (Illinois)
* Junction (Texas)
* Junction (Utah)
# Cantó de Miradors

Miradors és un cantó del departament francès del Gers amb les següents comunes:
* Castètharroi
* Flamarens
* Gimbreda
* Miradors
* Pèiracava
* Plius
* Sent Antòni deu Pont d'Arrats
* Senta Mèra
* Sempessèrra

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1992 | André Monestes | PS |
| 1992- | André Cochet | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 2.243 | 2.578 | 2.276 | 2.205 | 2.088 | 1.997 | 2.059 |
# Cantó de Mirebeau-sur-Bèze

El cantó de Mirebeau-sur-Bèze és un cantó francès del departament de Costa d'Or, situat al districte de Dijon. Té 21 municipis i el cap és Mirebeau-sur-Bèze.

## Municipis

* Arceau
* Beaumont-sur-Vingeanne
* Beire-le-Châtel
* Belleneuve
* Bèze
* Bézouotte
* Blagny-sur-Vingeanne
* Champagne-sur-Vingeanne
* Charmes
* Cheuge
* Cuiserey
* Jancigny
* Magny-Saint-Médard
* Mirebeau-sur-Bèze
* Noiron-sur-Bèze
* Oisilly
* Renève
* Savolles
* Tanay
* Trochères
* Viévigne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1985 | Albert Binet | MRP, després CD, després PS |
| 1985-2011 | Louis de Broissia | Divers droite, després RPR, després UMP |
| 2011- | Laurent Thomas | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 4.534 | 5.031 | 5.652 | 7.027 | 7.232 | 7.543 | 8.917 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Boulogne-Billancourt-1

El cantó de Boulogne-Billancourt-1 és un cantó francès del departament dels Alts del Sena, situat al districte de Boulogne-Billancourt. Creat amb la reorganització cantonal del 2015.

## Municipis

* Boulogne-Billancourt (en part)

## Referències

* ↑ Décret n° 2014-256 du 26 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département des Hauts-de-Seine
# Carducci (cràter)

Carducci és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 108,19 km de diàmetre. Porta el nom del poeta italià Giosuè Carducci (1835-1907), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1976.

## Referències

* ↑ «Carducci». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 07-03-2011. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Cardonville

Cardonville és un municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 103 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Cardonville era de 103 persones. Hi havia 25 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 4 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 5 estaven desocupats. Tots els 31 habitatges eren cases. Dels 26 habitatges principals, 16 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 2 en tenien tres, 11 en tenien quatre i 11 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Cardonville el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 12 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 64 persones, 42 eren actives i 22 eren inactives. De les 42 persones actives 40 estaven ocupades (25 homes i 15 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 22 persones inactives 3 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 14 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Els 2 establiments que hi havia el 2007 eren d'entitats de l'administració pública.
L'any 2000 a Cardonville hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Cardonville a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Cardonville a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Cap Occidental

El Cap Occidental és una de les noves províncies de Sud-àfrica. Limita al nord amb la província del Cap Septentrional i a l'oest amb la del Cap Oriental.

## Divisió administrativa

La província es divideix en cinc municipis subdividits en 24 municipalitats:
* Ciutat del Cap
* West Coast
** Matzikama
** Cederberg
** Bergrivier
** Saldanha Bay
** Swartland
* Cape Winelands
** Witzenberg
** Drakenstein
** Stellenbosch
** Breede Valley
** Breede River / Winelands
* Overberg
** Theewaterskloof
** Overstrand
** Cape Agulhas
** Swellendam
* Eden
** Kannaland
** Hessequa
** Mossel Bay
** George
** Oudtshoorn
** Bitou
** Knysna
* Central Karoo
** Laingsburg
** Prince Albert
** Beaufort West

## Flora i Ecologia

La divisió administrativa conté la Regió Florística del Cap i les ecoregions del Fynbos i Renosterveld montans i Fynbos i renosterveld de terres baixes.

## Enllaços externs

* Govern Provincial del Cap Occidental