OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wild Oranges

Wild Oranges és una pel·lícula muda dramàtica estatunidenca del 1924 dirigida per King Vidor, adaptat d'una història de Joseph Hergesheimer. El 12 de gener de 2010, la pel·lícula va tenir el seu primer llançament de vídeo casolà, a la sèrie de DVD Warner Archive.

## Sinopsi

Consumit per la culpa des que la seva jove dona va morir en caure d'un cotxe que conduïa, John Woolfolk busca l'oblit lluny de Boston vivint al seu veler amb el seu cuiner, Paul Halvard, com a únic acompanyant.
Tres anys més tard, la visió d'una mansió decrèpita i l'olor de baladres i tarongers salvatges l'atrauen a una illa davant de la costa de Geòrgia, a la recerca d'aigua dolça. Allà coneix la Millie Stope i el seu avi, Litchfield Stope, que són mantinguts terroritzats per Nicholas, un assassí en llibertat que és l'únic altre habitant de l'illa. Nicholas, que té la mirada posada en Millie, intenta espantar els estranys destruint el barril que havien portat a terra per proveir-se d'aigua.
Tot i que va intentar resistir la seva atracció per Millie, en John aviat s'enamora d'ella, però la por a una altra relació el porta a abandonar l'illa. Com més s'allunya d'això, més pensa en Millie, i aviat gira el seu vaixell. A terra, ell li confessa el seu amor i decideixen marxar de l'illa amb l'avi. S'han de trobar al moll a les vuit. Aquell vespre, mentre Millie i Litchfield es preparen per marxar, Nicholas, boig de gelosia, demana a Millie que es casi amb ell i li adverteix que no serà responsable de les seves accions si ella es nega. Tot i que la Millie intenta mantenir en Nicholas fora d'on s'amaguen ella i el seu avi, Nicholas trenca la porta i en la baralla mata Litchfield. Millie intenta mantenir-lo a ratlla amb una pistola, però ell la desarma. Mentrestant, en John es preocupa per l'absència de la Millie i se'n va a casa seva. Descobreix el cos de Litchfield, puja les escales i descobreix la Millie lligada a un llit. John lluita contra el boig i, després d'haver-lo colpejat, s'escapa amb Millie al seu iot. Nicholas els segueix fins a la costa, dispara amb l'arma que va trobar i fereix Paul. Nicholas és finalment mort per un gos ferotge que li va trencar la corretja i el va atacar a la gola. Malgrat la marea baixa, en John aconsegueix maniobrar el vaixell amb la Millie al timó. L'endemà al matí, mentre Paul es recupera de les seves ferides, en John i la Millie planegen viure junts.

## Repartiment

* Virginia Valli - Nellie Stope
* Frank Mayo - John Woolfolk
* Ford Sterling - Paul Halvard
* Nigel De Brulier - Lichtfield Stope
* Charles A. Post - Iscah Nicholas

## Referències

* ↑ «Progressive Silent Film List: Wild Oranges». silentera.com. [Consulta: 25 setembre 2009].

## Enllaços externs

* Stills at silenthollywood.com
* Hergesheimer, Joseph, Wild Oranges, New York: Grosset & Dunlap, illustrated with stills from the film, on the Internet Archive
# Homopus

Homopus és un gènere de petites tortugues terrestres de la família Testudinidae. Com a grup, són comunament conegudes com les "tortugues del Cap" o "padlopers" (que significa "el camí que caminen" en afrikaans), i són les tortugues més petites del món.
El gènere és natiu i endèmic del sud de l'Àfrica, amb quatre espècies de Sud-àfrica i una de Namíbia. Es veuen amenaçades pel trànsit de les carreteres, el sobrepasturatge i la caça furtiva pel comerç de mascotes (les espècies del gènere Homopus generalment no sobreviuen bé en captivitat). Una altra amenaça prové de les espècies introduïdes, com gossos i porcs domèstics.

## Taxonomia

El gènere Homopus inclou 2 espècies:
* Homopus areolatus - tortuga areolada
* Homopus femoralis - tortuga femoral

## Referències

* ↑ Reptile Database
# Malé Zlievce

Malé Zlievce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1244.
# Frontera entre Cuba i Jamaica

La frontera entre Cuba i Jamaica és totalment marítima i separa les illes de Cuba i de Jamaica i es troba al Mar Carib. Al febrer de 1994, es va formalitzar un tractat amb una línia de demarcació de 89 punts que establia una línia de demarcació equidistant de les dues illes.

## Referències

* ↑ PDF Agreement between the Government of the Jamaica and the Government of the Republic of Cuba on the delimitation of the maritime boundary between the two States
# Partit Comunista de Manipur

El Partit Comunista de Manipur fou un partit polític fundat el 23 d'agost de 1948, però que fou clausurat immediatament i refundat per Hijam Irabot, com a partit clandestí, el 29 d'octubre de 1948. El 1949, després de la incorporació de Manipur a l'Índia, va passar a la lluita armada. Després de la mort del seu líder el 1951, i per una forta repressió militar, va desaparèixer el 1953.
# Sara la Goda

Sara, coneguda com a La Goda (segle viii) va ser una noble visigoda del Regne de Toledo filla d'Olmund, un dels tres fills del rei visigot Vítiza. Provinent d'una important família andalusina, la seva figura es considera un dels exemples més importants de la islamització de l'antiga noblesa visigoda després de la conquesta d'Hispània (Al-Àndalus) pels musulmans,
La història de Sara i de la seva família, establerta a Sevilla, va ser recollida pel seu rebesnet, Ibn al-Qutiyya, un important cronista andalusí. Segons explica Ibn al-Qutiyya, d'acord amb els pactes que es van dur a terme a Al-Àndalus en aquell moment, la família d'Alamund havia aconseguit terres a la part més occidental de la Vall del Guadalquivir. Després de la mort d'Alamund, el seu germà Artobas, establert a la zona de Còrdova, va prendre als seus nebots que encara eren infants l'herència paterna. Davant d'aquesta situació, Sara i els seus germans van acudir a Damasc per plantejar el seu cas al Califa Hixam ibn Abd-al-Màlik. Aquest va fer de mediador perquè es complís el pacte establert i la va casar amb 'Isa ibn Muzahim, que va tornar amb ells cap a Al-Àndalus. A Damasc, Sara va conèixer un membre de la família Omeia, Abd al-Rahman ibn Mu'awiya que va esdevenir el primer emir omeia de Còrdova. Aquell fet seria recordat en favor de Sara, que va tenir accés al seu palau.
Del matrimoni entre Sara i 'Isa ibn Muzahim en van néixer dos fills i després de quedar vídua, Sara, ara per mediació del ja emir Abd al-Rahman ibn Mu'awiya, es va tornar a casar amb 'Umayr ibn Sa'id al-Lajmi, membre de l'exèrcit siri. D'aquesta nova unió va néixer Habib ibn 'Umayr, de qui van eixir les importants famílies sevillanes dels Banu Hayyay i els Banu Maslama, entre d'altres.

## Referències

* Lunde, Paul «Ishbiliyah. Islamic Seville». Saudi Aramco World, 44, 1, gener/febrer 1993, pàg. 20-31. Arxivat de l'original el 2014-07-07 [Consulta: 11 agost 2015]. Arxivat 2014-07-07 a Wayback Machine.
# Pacsrác Kacsóh

Pacsrác Kacsóh (hongarès: Kacsóh Pongrác) (Budapest, 15 de desembre de 1873 - Budapest, 16 de desembre de 1924), fou un compositor hongarès, professor de música, director d'escola.
Kacsóh Pongrác es va doctorar en humanitats per la Universitat Ferenc József de Kolozsvár, on el 13 de juny de 1896, es va graduar summa cum laude en ciències. Es va doctorar en física amb el professor Gyula Farkas.
Va estudiar música amb Ödön Farkas, el director del conservatori, després es va traslladar a Budapest, i des del 1898 va publicar principalment articles matemàtics com a professor de matemàtiques i física de secundària. El seu interès es va convertir cada cop més en la música, després va començar a compondre aprofundint en la ciència de la teoria de la música. Entre 1905 i 1907 va editar la revista "Zenevilág", en la qual el 1904 va ser un dels primers que va lloar la importància del jove compositor, Béla Bartók. El mateix any, a petició de Károly Bakonyi, va compondre la seva cançó "János vitéz" que va ser presentada el 18 de novembre 1904 al teatre King.
El 1909 va ser nomenat director de la "Main Real School de Kecskemét". Va morir a Budapest el 1923, un dia després del seu 50è aniversari.
La seva dona fou Ilona Nagy "Rózsa" (nascuda a Németújvár, comtat de Vas, el 29 de desembre de 1876– Budapest, 6 de novembre de 1963), de era filla de Magdolna Szladovits (1857-1893). Pel costat del seu pare, provenia de la Gran Família Noble del Baix Comtat del Sopron, del Comtat de Sopron; i fou tinent durant la guerra d'independència; entre els seus avantpassats es troben el prestigiós Horváth de Szentgyörgy, Rumy de Rábadoroszló i Farkas de Boldogfai. Més tard, es va divorciar de la seva dona.

## El seu paper social

El seu reconeixement social ve indicat pel fet que se li han confiat diversos càrrecs alts. Des de 1912 va treballar com a professor de música a la capital de Budapest, com a director general de cursos de música secundària i avançada. Durant anys va dirigir la coral de cant "Székesfővárosi". Va ser director de la "National Song Association" i president de la "National Music Association".

## Referències

* ↑ familysearch.org Kacsóh Pongrác gyászjelentése
* ↑ Oláh-Gál Róbert: Kacsóh Pongrác, a fizikus, Fizikai Szemle, 2009/1.
* ↑ Magyar Nemzet, 1963. november (19. évfolyam, 256-280. szám)1963-11-10/263. szám
* ↑ familysearch.org Nagy Jenőné Szladovics Magdolna gyászjelentése
* ↑ http://www.pechy-de-pechujfalu.hu/myfiles/htmls/nagyivan/nix08w/nix08w-Title.html
# Haworth (Nova Jersey)

Haworth és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 3.413 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haworth tenia 3.390 habitants, 1.134 habitatges, i 970 famílies. La densitat de població era de 667,8 habitants/km².
Dels 1.134 habitatges en un 44,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,7% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 14,4% no eren unitats familiars. En el 12,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 23,6% entre 25 i 44, un 29,2% de 45 a 60 i un 14% 65 anys o més. L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 101.836 $ i la renda mediana per família de 112.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 89.476 $ mentre que les dones 49.643 $. La renda per capita de la població era de 45.615 $. Aproximadament l'1,8% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haworth». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Malé Ludince

Malé Ludince és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2011 tenia 183 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1293.

## Referències

* ↑ «Resident Population by sex and age, by municipalities, 2011 Census» (en anglès). Oficina d'Estadística d'Eslovàquia. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «História» (en eslovac). Obec Malé Ludince. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Espitridates

Espitridates és el nom dels següents personatges:
* Espitridates (militar), militar persa
* Espitridates (sàtrapa), sàtrapa persa
# Eleccions presidencials georgianes de 1991

Les eleccions presidencials georgianes de 1991 se celebraren el 26 de maig de 1991, després de proclamar la sobirania nacional de la Unió Soviètica. El candidat més votat fou el nacionalista Zviad Gamsakhurdia, qui va fer efectiva la independència del país. Tanmateix, no acabà el mandat i fou deposat per una revolta popular que l'obligà a fugir del país el 31 de gener de 1992.

## Resultats

Eleccions presidencials georgianes de 26 de maig de 1991
| Candidats | % |
| Zviad Gamsakhurdia | 87,03 |
| Valerian Advadze | 7,17 |
| Dzhimmi Mikeladze | 1,58 |
| Nodar Notadze | 1,14 |
| Irakli Xengelaia | 0,88 |
| Thomas Kvančantiradze | 0,28 |
| Total 83,14% participació | 100.0 |

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions presidencials al diari ABC, 28-5-1991
* Resultat de les eleccions presidencials a La Vanguardia, 28-5-1991
# Toca-Sons

Jaume Masferrer, Toca-Sons, fou un bandoler. Formà part de la banda de Serrallonga. Posteriorment formà quadrilla pròpia. Fou executat l'any 1631.

## La Festa

Tradicionalment, la festa d'en Toca-sons se celebra els dies 24 i 25 d'agost dins els actes de la Festa Major de Taradell.
El personatge d'en Toca-Sons és interpretat cada any per un veí del municipi de Taradell que no se sap mai qui és fins al mateix dia de la Festa. Tan sols els responsables de preparar la festa en coneixen la identitat, ja que en ells recau el pes de la tria.
El dia 24, es fa una edició d'en Toca-Sons infantil. El nom de la festa d'aquest Jaume Massferrer petit, és Toca-Canalla. Aquest petit bandoler és interpretat per un nen, veí del poble de Taradell. Aquesta festa, actualment, se celebra cada dos anys.
El dia 25 es fan els actes centrals de la festa. Uns actes que solen iniciar-se amb diverses actuacions de teatre de carrer i les rondes del Sometent per la vila i el terme de Taradell. A mitja tarda arriba el moment més esperat, en Toca-sons entra a la vila i amb la seva aparició es desvela el secret més ben guardat de tota les festa: quin és el vilatà que representa al bandoler? A partir d'aquest instant els trets dels trabucs, l'olor de pólvora, les malifetes dels bandolers i les confrontacions entre sometents i bandolers s'apoderen de la vila. Després de realitzar diverses actuacions pels carrers del poble i irrompre en diversos comerços, en Toca-sons serà capturat i jutjat. El judici és una escena molt concorreguda i ens desvetllarà les dues darreres incògnites, si serà innocent o culpable i en el cas de ser declarat culpable si serà penjat a la forca o aconseguirà escapar. Un dels complements de la Festa d'en Toca-sons és el mercat del segle xvii. Aquest s'ubica a la Sagrera i ens mostra a través dels firaires i artesans oficis d'aquella època. Els sometents, els trabucaires, els firaires, la pólvora i sobretot el públic creen l'ambient idoni per endinsar-nos en el passat i la història d'una vila osonenca en temps de bandolerisme.

## Referències

* ↑ Història de la literatura catalana. 2a ed.. Barcelona: Ariel, 1964, p. 317. ISBN 9788434475045 [Consulta: 28 març 2014].
* ↑ «Festa d'en Toca-sons, a Taradell». Vilaweb, 25-08-2013 [Consulta: 28 març 2014].
# Partit Comunista de Moldàvia

El Partit Comunista de Moldàvia (romanès: Partidul Comunist al Moldovei, PCM; Партидул Комунист ал Молдовей) va ser un dels catorze partits comunistes locals que formaven el Partit Comunista de la Unió Soviètica fins a la caiguda de la Unió Soviètica el 1991. De fet, el PCM va actuar a nivell local com el PCUS a la República Socialista Soviètica de Moldàvia des de 1940 fins a 1991. Durant aquest temps, excepte per al període de l'ocupació per les Potències de l'Eix el 1941-1944, va ser l'únic partit polític legal a la República. Va ser prohibit pel govern a l'agost de 1991, just després que Moldàvia va declarar la seva independència.
Després que el Partit Comunista va ser legalitzar de nou pel Parlament de Moldàvia, el 7 de setembre de 1993, el PCM va renéixer com a Partit dels Comunistes de la República de Moldàvia, que es va convertir en el partit governant a Moldàvia des de les eleccions legislatives moldaves de 2001.

## Primers secretaris

| Nom | Des de | Fins |
| Piotr Borodin | 15 d'agost 1940 | 11 de febrer 1942 |
| Nikita Salogor | 13 de febrer 1942 | 5 de gener 1946 |
| Nicolae Coval | 5 de gener 1946 | 3 de novembre 1950 |
| Leonid Bréjnev | 3 de novembre 1950 | 16 d'abril 1952 |
| Dimitri Gladki | 16 d'abril 1952 | 7 de febrer 1954 |
| Zinovie Serdiuk | 8 de febrer 1954 | 29 de maig 1961 |
| Ivan Bodiul | 29 de maig 1961 | 30 de desembre 1981 |
| Semion Grossu | 30 de desembre 1981 | 16 de novembre 1989 |
| Petru Lucinschi | 16 de novembre 1989 | 4 de febrer 1991 |
| Grigore Eremei | 4 de febrer 1991 | agost 1991 |
# Sara Troost

Sara Troost, o Sara Ploos van Amstel (Amsterdam, 31 de gener de 1732 -Amsterdam, 17 d'octubre de 1803) fou una pintora i dibuixant neerlandesa del segle xviii.

## Biografia

Segons el Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie, va ser filla del pintor Cornelis Troost i professor de la seva cosina Christina Chalon. Va contreure matrimoni amb l'impressor Jacob Ploos van Amstel, i la seva germana Elisabeth es va casar amb el germà del seu marit el pintor Cornelis Ploos vas Amstel. És coneguda per les seves còpies en aquarel·la dels artistes del segle xvii.

## Galeria

* Casa sorollosa (1769), còpia d'una obra de Cornelis Troost
* Declaració d'amor copia d'una obra de Reinier Andriaansz aan Saartje Jans (1803)
* La venedora de cireres, copia en aquarel·la d'una obra de Jacob Ochtervelt, 1787

## Obres en institucions

* Atles Van Stolk
* Museu d'Amsterdam
* Rijksmuseum
* Museu Teyler

## Referències

* 1 2 «Sarah Troost» (en neerlandès). RKD. [Consulta: 17 abril 2016].
# Pact

Pact és un municipi francès, situat a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, al departament de la Isèra, regat pel Dolon, un afluent del Roine. El 2021 tenia 861 habitants.
Des del 2019 pertany a la mancomunitat de municipis Entre Bièvre et Rhône.

## Referències

* ↑ mairie-pact.fr. «Village de Pact» (en francès). mairie-pact.fr, 23-03-2024. [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ «Le territoire et les communes» (en francès). Entre Bièvre et Rhône Communauté de communes, 27-07-2021. [Consulta: 28 gener 2024].
# Malé Uherce

Malé Uherce és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1274.
# Solà de Mur

El Solà de Mur és una solana del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori de Mur.
Està situat al vessant meridional de la carena on es drecen el castell de Mur i la col·legiata de Santa Maria de Mur, a l'esquerra del barranc de Mur, al nord del Camí de Mur, actual carretera asfaltada. És continuat cap al sud per lo Solà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eleccions legislatives daneses de 1903

Les eleccions legislatives daneses de 1903 se celebraren el 25 de maig de 1903. El més votat fou el Venstre, qui formà un govern dirigit per Johan Henrik Deuntzer.
| Partit | Líder | Vots | % | Escons | +/- |
| Venstre | | 121.357 | | 73 | -3 |
| Socialdemokratiet | | 55.989 | | 16 | +2 |
| Højre | | 49.316 | | 12 | +4 |
| Venstre Moderats | | 49.316 | | 12 | -4 |
| Altres | | | | 1 | +1 |
| Total | Total | | | 114 | |
| Participació | Participació | 63,9 | 63,9 | 63,9 | 63,9 | 63,9 |
| Font | Font | | | | | |

## Referències

* ↑ Hatting, Jørgen (1950). "Valgdeltagelsen efter 1866". in Fabricius, K., Frisch, H., Hjelholt, H., Mackeprang, M. & Møller, A. (eds.) Den Danske Rigsdag 1849-1949 bind III - Rigsdagen og folket. Copenhagen: J. H. Schultz Forlag. p. 119
# Fonda Maria

La Fonda Maria és un edifici al municipi d'Igualada (Anoia) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici datat dels voltants del 1800, encara que reformat posteriorment en diverses ocasions. Consta de tres pisos d'alçada i un celler superior per acabar en un terrat força senzill. El més remarcable són els esgrafiats de la façana que animen considerablement el conjunt donant-li una nota de color i dinamisme. La seva temàtica és bàsicament floral i geomètrica, destacant sobretot les dues composicions que ocupen el cos central de l'edifici i que són d'una qualitat i bellesa força destacables. És un edifici d'habitatges que el 1928 l'adquireix Margarida Roca per a instal·lar-hi una fonda.

## Referències

* 1 2 «Fonda Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
# Partido de Almería

Partido de Almería (PAL) és un partit polític espanyol d'àmbit provincial almerienc. Va ser fundat pel seu actual president, Juan Enciso, alcalde d'El Ejido, després de la seva sortida del Partit Popular. El Partido de Almería va ser inscrit en el Registre de Partits Polítics del Ministeri de l'Interior el 29 de juliol de 2005. Des de la seva fundació, s'ha presentat a tots els comicis que han tingut lloc a Almeria. A les municipals de 2007, va obtenir 22.504 vots (7,98% en tota la província), que es van traduir en 61 regidors i majoria absoluta en cinc municipis, El Ejido, Alboloduy, Dalías, Olula de Castro i Urrácal. Amb els resultats municipals, el PAL es va adjudicar dos diputats provincials a la Diputació Provincial d'Almeria, on governa en coalició amb el PSOE (que té dotze diputats, enfront dels dotze del PP i un d'Esquerra Unida). A les eleccions generals de 2008 va obtenir 8.333 vots (2,62% en la província d'Almeria). En les autonòmiques andaluses, va obtenir 14.805 vots (4,67%).

## Referències

* ↑ «Registre de Partits Polítics del Ministeri de l'Interior.». Arxivat de l'original el 2008-02-13. [Consulta: 22 març 2008].
* ↑ Resultats de les eleccions municipals de 2007 en la província d'Almería.
* ↑ Alcaldes de la província d'Almería
* ↑ «Resultats del Partit d'Almeria en les eleccions al Congrés de 2008». Arxivat de l'original el 2008-03-12. [Consulta: 22 març 2008].
* ↑ Resultats del Partit d'Almeria a les eleccions al Parlament d'Andalusia de 2008

## Enllaços externs

* Web del PAL Arxivat 2008-04-03 a Wayback Machine.