OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Caranos de Macedònia

Caranos (en llatí Caranus, en grec antic Κάρανος o Καρανός "Káranos" o "Karanós") fou un rei heràclida, (que podria ser un fill de Temen), va governar entre el 808 aC i el 778 aC fundador mític de la Dinastia argèada a finals del segle ix aC. Podria haver estat germà d'Hirneto, Falces, Cerines, Agreu i Arquelau.
La llegenda diu que va anar a Macedònia amb un grup de grecs tot seguint un ramat de cabres i va entrar a la ciutat d'Aigae un dia d'una intensa pluja i una espessa boira, que va impedir que els habitants els veiessin i va ocupar la ciutat. Va recordar una consulta feta a l'Oracle de Delfos, que li havia dit que busqués un imperi allà on el guiessin les cabres. Va donar a la ciutat el nom d'Aigea (αἵγεια de la cabra) en commemoració del fet.
Heròdot dona una versió diferent que sembla que Tucídides va copiar. Diu que el primer rei i fundador del Regne de Macedònia va ser Perdicas I, i no reconeix els seus mítics antecessors. S'ha proposat que les dues tradicions són en essència les mateixes, la d'Heròdot era la més freqüent i la que feia a Caranos fundador de la dinastia era pròpia de la ciutat d'Argos. Els historiadors Diodor de Sicília i Justí el consideren el primer rei històric del Regne de Macedònia.
Pausànies explica perquè els macedonis mai erigien trofeus quan guanyaven una batalla. Diu que Caranos en va erigir un quan va vèncer el seu veí Cisseu, i va arribar un lleó enviat per l'Olimp que el va destruir. Llavors va entendre que havia pres una mala decisió, ja que el trofeu aprofundia l'enemistat dels vençuts.

## Referències

* ↑ 1.Caranus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 609
* ↑ Pausànies. Descripció de GrèciaIX, 40
# Carlo Speroni

Carlo Speroni (Busto Arsizio, 13 de juliol de 1895 – Busto Arsizio, 12 d'octubre de 1969) va ser un atleta italià que corria a la categoria dels migfondistes. Speroni va participar en tres olimpíades, el 1912 a Estocolm, el 1920 a Anvers i finalment el 1924 a París. El 1913, se situà al capdavant a les curses de sis milles a Itàlia, i conservà aquest rècord durant 17 anys. El 1914 va millorar dues vegades el seu rècord a la categoria dels 10.000 metres, i s'acostà molt a prop del rècord mundial. El 1971 a títol d'homenatge l'estadi de Busto Arsizio s'anomenà Stadio Carlo Speroni.

## Referències

* ↑ «Fitxa biogràfica breu a SR/Olympic Sports». Arxivat de l'original el 2010-09-23. [Consulta: 29 juny 2012].
# Plotosus caesius

Plotosus caesius és una espècie de peix de la família dels plotòsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Szechuanosaure

El szechuanosaure (Szechuanosaurus, 'llangardaix de Sichuan') és un gènere de dinosaures teròpodes sinraptòrids, que visqueren a la fi del període Juràssic, fa aproximadament 147 milions d'anys, en el Titonià, en allò que avui en dia és la Xina. La seva espècie tipus es basa en diverses dents no diagnosticats de la sèrie Kuangyuan. També es van informar de possibles espècimens addicionals de Szechuanosaurus a la Formació Kalaza, també localitzada a la Xina.
El Szechuanosaurus de vegades és considerat com un nomen dubium degut la manca de característiques de diagnòstic en les dents fossilitzades sobre les quals es basa el gènere. Tot i que els fòssils són massa fragmentaris per a una identificació segura, el Szechuanosaurus sovint s'interpreta com un al·losaure de mida mitjana o potser un metriacantosaure, capaç d'assolir una longitud d'uns 7,3 metres.

## Referències

* ↑ Peng, G.Z., Ye, Y., Gao, Y.H., Shu, C.K., Jiang, S. (2005): Jurassic dinosaur faunas in Zigong. Sichuan People’s Publishing House, 236 pp
* ↑ Young, C.C., 1942, "Fossil vertebrates from Kuangyuan, N. Szechuan, China", Bulletin of the Geological Society of China, 22: 293-309
* ↑ "Table 4.1," in Weishampel, et al. (2004). Page 78.
* ↑ "Table 13.1," in Weishampel, et al. (2004). Page 263.
* ↑ Sadleir, R. The Anatomy and Systematics of Eustreptospondyllus Oxoniensis, a Theropod Dinosaur from the Middle Jurassic of Oxfordshire, England (en anglès). Palaentographical Society, 2008, p. 61.
* 1 2 3 Molina-Pérez, Rubén; Larramendi, Asier; Connolly, David; Cruz, Gonzalo Ángel Ramírez. Dinosaur Facts and Figures: The Theropods and Other Dinosauriformes (en anglès). Princeton University Press, 2019, p. 260. ISBN 978-0-691-18031-1.
* ↑ Weishampel, David B.; Dodson, Peter; Osmólska, Halszka. The Dinosauria, Second Edition (en anglès). University of California Press, 2004, p. 94. ISBN 978-0-520-94143-4.
* ↑ Lucas, Spencer G. Chinese Fossil Vertebrates (en anglès). Columbia University Press, 2002, p. 141–142. ISBN 978-0-231-50461-4.
# Szczecin

Szczecin (AFI: ['ʃʧɛtɕin]; en alemany Stettin; en caixubi Sztetëno; en llatí: Stetinum, Scecinum, i Sedinum) és una ciutat i port de Polònia, capital del voivodat de Pomorze Zachodnie, Polònia. La població l'any 2007 era de 407.811 habitants.
Situada a les vores de l'Oder, a l'entrada de l'estuari del riu, a prop del mar Bàltic, és un dels primers ports d'aquesta mar i el primer de Polònia. La ciutat és un centre important de construcció naval i port marítim, connectat amb Berlín a través d'un canal. Els principals centres industrials són fargues de ferro, tallers, fàbriques químiques, d'aliments processats i tèxtils, refineries de sucre i cimenteres.
Conserva notables monuments gòtics: algunes esglésies dels segles xiii–xiv i l'antic ajuntament (1423). El castell (antiga residència dels ducs de Pomerània) és d'estil renaixentista (segle xvi, molt restaurat). De les antigues fortificacions conserva la Porta de Berlín (1726-40), seu de l'actual museu patriòtic) i la Porta del Rei (1726).

## Història

Probablement Szczecin va ser fundada per tribus eslaves a principi del segle viii. Els eslaus van fundar un establiment al Turó del Castell que va esdevenir un lloc fortificat en expandir-se fins a un gual del riu Oder. El príncep Miecislau I de Polònia va prendre el control de la regió entre els anys 967 i 972. Al voltant de l'any 1005 els pagans de Pomerània es revoltaren. El 1080 tota l'àrea va tornar a estar sota el control de la Dinastia Piast.
Fou seu episcopal des del 1124 i residència dels ducs de Pomerània, el 1243 aconseguí els drets de ciutat que van consagrar la seva autonomia, i el 1360, per tal de defensar-la, s'uní a la Hansa Teutònica (o Lliga Hanseàtica).
Ocupada per Gustau Adolf el 1630, els tractats de Westfàlia (1648) que van posar el punt final a la Guerra dels Trenta Anys en reconegueren la possessió als suecs, que el 1720 la vengueren a Prússia al final de la Gran Guerra del Nord. Al segle xix va tenir un notable desenvolupament industrial i urbà.
Quan el 1919 la regió va quedar dividida, Szczecin va ser nomenada capital de la província alemanya de Pomerània. Però, durant la Segona Guerra Mundial va ser intensament bombardejada per les forces aliades i la meitat dels edificis i la quasi totalitat de les instal·lacions portuàries foren destruïdes; a la fi del conflicte, la conferència de Potsdam (1945) l'atribuí a Polònia. Des del 1999 és la capital del voivoidat de Pomerània Occidental.

## Persones il·lustres

* Ernst Bader (1914-1999), cantautor
* Piotr Celeban
* Johann Georg Rauppe (1762-1814) violoncel·lista.
* Christian Heinrich Aschenbrenner (1654-1732), violinista i compositor.
* Jascha Silberstein (1934-2008), violoncel·lista.

## Galeria

* Òpera, castell
* Ciutat Vella
* Filharmonia Szczecińska
* Port marítim

## Enllaços externs

* Web oficial de la ciutat de Szczecin
# Stone (pel·lícula)

Stone és una pel·lícula thriller policial nord-americà del 2010 dirigida per John Curran i protagonitzada per Robert De Niro, Edward Norton i Milla Jovovich. La major part del rodatge es va fer al comtat de Washtenaw, Michigan. Va ser l'última pel·lícula estrenada per Overture Films. Aquesta és la segona pel·lícula que De Niro i Norton comparteixen junts a la mateixa pantalla, després de The Score (2001). Ha estat doblada al català central. També s'ha editat una versió en valencià per a À Punt.

## Repartiment

* Robert De Niro com a Jack Mabry, un oficial de llibertat condicional que es troba poques setmanes abans de la jubilació.
* Edward Norton com a Gerald "Stone" Creeson, un incendiari condemnat que busca llibertat condicional per qualsevol mitjà.
* Milla Jovovich com a Lucetta, la dona de l'Stone.
* Frances Conroy com a Madylyn, l'esposa de Jack.

## Recepció

Stone ha rebut crítiques generalment diverses. La revisió agregada de Rotten Tomatoes informa que el 51% dels crítics han donat a la pel·lícula una crítica positiva basada en 95 crítiques, amb una puntuació mitjana de 5,7/10. Metacritic va donar a la pel·lícula una puntuació mitjana de 57/100 basada en 22 ressenyes.
Roger Ebert, en una crítica positiva de la pel·lícula, escriu: "Stone té a Robert De Niro i Edward Norton jugant contra el tipus i al capdavant de les seves formes en un duel psicològic entre un agent de llibertat condicional i un pres complicat que té el seu número".
La pel·lícula va ser un fracàs de taquilla; a l'11 de novembre de 2010, havia recaptat 8.463.124 dòlars EUA, que és aproximadament un terç del seu pressupost de producció.

## Referències

* ↑ «De Niro flick films in Ypsilanti». Ann Arbor News. Ann Arbor News [Consulta: 18 novembre 2009].
* ↑ «Stone». Goita què fan, ara!. [Consulta: 30 gener 2023].
* ↑ «Stone». À Punt, 11-02-2023. [Consulta: 11 febrer 2023].
* ↑ Tim Clodfelter. «Top actors film MacLachlan screenplay». Winston-Salem Journal. Winston-Salem Journal. Arxivat de l'original el 30 juny 2009. [Consulta: 18 novembre 2009].
* 1 2 Tatiana Siegel «De Niro, Norton to star in Stone». Variety, 06-05-2009 [Consulta: 18 novembre 2009].
* ↑ «Martin Sheen, Frances Conroy And Brian Geraghty To Star In "The Subject Was Roses"». Theater in Los Angeles. Theater in Los Angeles. Arxivat de l'original el 15 gener 2010. [Consulta: 25 gener 2010].
* ↑ «Stone Movie Reviews, Pictures». Rotten Tomatoes. [Consulta: 21 octubre 2010].
* ↑ «Stone (2008):Reviews». Metacritic. [Consulta: 21 octubre 2010].
* ↑ «Stone :: rogerebert.com :: Reviews». www.suntimes.com, 13-10-2010 [Consulta: 10 gener 2013]. Arxivat 2013-02-24 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-02-24. [Consulta: 14 març 2023].
* ↑ «Stone (2010) - Box Office Mojo». Box Office Mojo. [Consulta: 17 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Stone a Goita què fan, ara!
# Stone Age Economics

Economia de l'Edat de Pedra (títol original, Stone Age Economics) és un estudi etnològic de Marshall Sahlins publicat l'any 1972. L'objectiu principal de l'autor és persistir en la possibilitat d'una economia antropològica a través de diversos exemples concrets de diversos autors.

## Estructura

L'obra consta de 348 pàgines repartides en sis capítols o assaigs, que l'autor tracta entorn l'economia en les primeres comunitats, i analitza el vincle que té amb els factors culturals i socials d'aquestes. Així, Sahlins comença el llibre dedicant els tres primers capítols a parlar entorn la producció, en què desenvolupa el terme de la societat opulenta primitiva, i fa una comparació del pes que té la unitat domèstica en la producció de diversos grups de població estudiats també per altres autors.
En els següents dos capítols són destinats a la distribució i l'intercanvi, considerant que aquestes activitats, i la reciprocitat que emergeix d'elles en aquestes societats són de gran utilitat per al procés vital de tota la societat. Finalment, en l'últim capítol parla dels problemes de l'ortodòxia econòmica, a fi que la perspectiva antropològica que Sahlins hi emet motivi al camp d'acció de la microeconomia i la manifestació de l'intercanvi.

## Contingut

En la present obra, Sahlins emet un estudi essencial de les economies tribals, en què la producció domèstica està centrada a la subsistència. Si bé l'autor no s'oposa a la concepció comuna d'economia com la relació entre mitjans i fins, exposa que les societats de caçadors-recol·lectors es troben en gran dissemblança d'aquesta, de manera que s'abandona totalment aquesta concepció individualista i capitalista de l'objecte econòmic.
D'aquesta manera, l'economia passa a ser una categoria de la cultura, més que una conducta o comportament, esdevenint més propvinent a la política i a la religió de cada societat, que a la racionalitat o a la prudència. Deixant de banda la concepció moderna, les activitats econòmiques no serveixen per a satisfer a les necessitats individuals de cada individu, sinó al procés vital cabdal de la societat. Així, és possible que les experiències establertes en economies de subsistència sovint hagin estat veritablement més òptimes i sanes que la riquesa i el luxe de l'economia de la industrialització i agricultura modernes.

## Referències

* ↑ Neale, W. C. «Stone Age Economics. Marshall Sahlins. Aldine-Atherton, Chicago, 1972. xiv, 348 pp., illus. $8.95». Science, 179, 4071, 26-01-1973, pàg. 372–373. DOI: 10.1126/science.179.4071.372. ISSN: 0036-8075.
# Marc Baum

Marc Baum (Esch-sur-Alzette, 11 de juny de 1978) és un actor i polític luxemburguès, militant de L'Esquerra.
L'any 2004 va interpretar a Olif a la pel·lícula Venezuela i l'any 2006 a Heinrich Heißsporn a Full Stuff. L'any 2008 substituí a André Hoffmann com a regidor al consell de la ciutat d'Esch-sur-Alzette.

## Referències

* ↑ «ifflandundsoehne.com». Arxivat de l'original el 2012-02-26. [Consulta: 11 octubre 2015].
# Marc Balaguer i Roca

Marc Balaguer i Roca (Sabadell, Barcelona, 4 d'octubre de 1995) és un actor català.
Va debutar en el món de la interpretació a la pel·lícula de Pau Freixas Herois i posteriorment va iniciar-se a la pantalla petita amb la sèrie de TV3 Polseres vermelles, del mateix director i també amb guió d'Albert Espinosa. A la sèrie interpreta Toni, un nen amb síndrome d'Asperger, i és l'intel·ligent del grup. En una entrevista afirma que, en alguns sentits, no li agrada gens ser famós.
També ha actuat a sèries com ara Todos Mienten o Bojos per Molière, a les pel·lícules Les lleis de la frontera o Els nens salvatges i, al teatre, a Romeu i Julieta (dirigida per David Selvas).

## Referències

* ↑ «Marc Balaguer, actor de Polseres vermelles : «No m'agrada gens ser famós»». Diari de Sabadell, 01-03-2011. [Consulta: 12 abril 2011].
* ↑ ««Todos mienten», culpables hasta que se demuestre lo contrario» (en castellà). La Razón, 16-12-2023. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ «Creador de "Merlí" estrena "Bojos per Molière", ambientada en Institut Teatre» (en castellà). La Vanguardia, 17-01-2023. Arxivat de l'original el 2023-12-16. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ Cinemanía. «'Todos mienten': Estos son todos los sospechosos del thriller de Pau Freixas para Movistar+» (en castellà). 20 minutos, 28-01-2022. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ «Pau Escobar: 'El periodisme m'encanta, però em vaig anar desencantant alhora que em vaig enamorar de la interpretació'». Diari de Barcelona. [Consulta: 16 desembre 2023].
* ↑ Serra, Laura. «"Shakespeare és com el Netflix de l'època"», 03-10-2023. [Consulta: 16 desembre 2023].

## Enllaços externs

* La seva fitxa a IMDb (anglès)
# São Pedro e São Paulo

São Pedro e São Paulo (en portuguès: arquipélago de São Pedro e São Paulo, antigament denominat Penedos de São Pedro e São Paulo) és un arxipèlag format per un conjunt de petites illes rocoses que se situen a la part central de l'oceà Atlàntic] equatorial, a 870 km de l'arxipèlag de Fernando de Noronha i 1.010 km de Natal en el litoral americà. Està adscrit a l'estat de Pernambuco. Les seves coordenades geogràfiques són 00° 55′ 08″ N, 29° 20′ 35″ O﻿ / ﻿0.91889°N,29.34306°O﻿ / 0.91889; -29.34306.
# Enrique Corrales Martín

Enrique Corrales Martín (Sevilla, Andalusia, 1 de març del 1982) és un futbolista andalús que juga com a defensa al RCD Mallorca.

## Trajectòria

Enrique Corrales arribava al RCD Mallorca a mitjan juliol de 2008, procedent d'Osasuna, per a ocupar la posició de lateral esquerre. El jugador format en les categories inferiors del Reial Madrid, va ser el setè reforç del conjunt mallorquinista per a la temporada 2008-09, amb una gran trajectòria a primera divisió a l'haver disputat 85 partits en la màxima categoria i deu a la Copa de la UEFA.
En la seva primera temporada en el RCD Mallorca va obtenir tota la confiança del tècnic andalús i va entrar en els seus plans des dels primers partits de Lliga però els mals resultats obtinguts en els partits de la primera volta van fer que es replantegés l'esquema de l'equip i entre ells el del defensa. El lateral esquerre veia ara com la seva titularitat es veia amenaçada per la progressió del seu company Ayoze Díaz.
Un dels objectius per a la temporada 2009-10 serà així el de recuperar el seu millor estat per oferir un joc amb garanties com ja ha demostrat durant la seva llarga carrera esportiva. Aquest jugador aporta experiència i veterania dins d'un vestuari amb jugadors joves.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador al web del Reial Mallorca Arxivat 2009-12-12 a Wayback Machine.
# Maria Teresa Areces Piñol

Maria Teresa Areces Piñol (Lleida, 1956) és secretària general de la Facultat de Dret i Economia de la Universitat de Lleida i forma part del Consell Assessor per a la Diversitat Religiosa de la Generalitat de Catalunya.
Doctora en dret per la Universitat de Barcelona. Catedràtica de dret eclesiàstic de l'Estat de la Universitat de Lleida. Durant dotze anys fou degana de la Facultat de Dret i Economia de la Universitat de Lleida, i actualment n'és la secretària general. Ha estat vocal del Consell Rector de l'Institut d'Estudis Autonòmics de la Generalitat de Catalunya. Ha dedicat la seva recerca a la llibertat religiosa, el dret de família, el dret canònic, les relacions entre les confessions i les administracions públiques i l'objecció de consciència. D'entre els llibres i la multitud d'articles publicats destaca El principio de laicidad en las jurisprudencias española y francesa. La seva última obra publicada és La prohibición del burka en Europa y en España. Ha estat síndica municipal de Lleida.

## Referències

* 1 2 «Membres del Consell Assessor per la Diversitat Religiosa». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 16 de maig 2015. [Consulta: 27 octubre 2015].
# Tamim

«Tamim» té aquests significats:
* Tamim ibn al-Muïzz (s. XI), emir zírida d'Ifríqiya
* Tamim al-Lakhmi (s. XI), rebel contra el califa al-Mútassim a Palestina
* Banu Tamim, tribu d'Aràbia
# Erste Bank Open 2015

El Torneig de Viena 2015, oficialment conegut com a Erste Bank Open 2015, és un esdeveniment de tennis disputat sobre pista dura que pertany a les sèries 500 de l'ATP. La 41a edició del torneig es va celebrar entre el 17 i el 25 d'octubre del 2015 al Wiener Stadthalle de Viena, Àustria. Fou la primera edició dins de la categoria de les sèries 500, ja que fins aquesta edició pertanyia a les sèries 250.
El tennista valencià David Ferrer va guanyar el cinquè títol de la temporada.

## Quadre individual masculí

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | D. Ferrer | 6 | 6 | |
| | G. García López | 1 | 1 | | 1 | D. Ferrer | 6 | 6 | |
| RP | R. Štěpánek | 1 | 4 | | 8 | F. Fognini | 4 | 2 | |
| 8 | F. Fognini | 6 | 6 | | | | | | | 1 | D. Ferrer | 7 | 7 |
| 4 | J-W. Tsonga | 4 | 6 | 1 | | | | | | 6 | G. Monfils | 6⁵ | 5 |
| | L. Rosol | 6 | 3 | 6 | | L. Rosol | 7 | 3 | 3 | | | | |
| | P. Lorenzi | 4 | 4 | | 6 | G. Monfils | 6$^3$ | 6 | 6 | | | | |
| 6 | G. Monfils | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 1 | D. Ferrer | 4 | 6 | 7 |
| 7 | I. Karlović | 6 | 7 | | | | | | | | | | | | S. Johnson | 6 | 4 | 5 |
| | S. Stakhovsky | 4 | 5 | | 7 | I. Karlović | 6$^4$ | 6⁵ | | | | | |
| | E. Gulbis | 6 | 4 | 6 | | E. Gulbis | 7 | 7 | | | | | |
| 3 | J. Isner | 4 | 6 | 4 | | | | | | | E. Gulbis | 3 | 6$^4$ |
| | J. Janowicz | 4 | 7 | 4 | | | | | | | S. Johnson | 6 | 7 |
| | S. Johnson | 6 | 6$^7$ | 6 | | S. Johnson | 5 | 7 | 6 | | | | |
| | J. Veselý | 7 | 3 | 5 | 2 | K. Anderson | 7 | 6⁵ | 4 |
| 2 | K. Anderson | 6$^4$ | 6 | 7 | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Jean-Julien Rojer Horia Tecău | 6$^4$ | 4 | |
| | Łukasz Kubot Marcelo Melo | 7 | 6 | | | Łukasz Kubot Marcelo Melo | 6 | 6 |
| 3 | Marcin Matkowski Nenad Zimonjić | 5 | 7 | [8] | | David Marrero Andreas Seppi | 3 | 4 |
| | David Marrero Andreas Seppi | 7 | 5 | [10] | | | | | | Łukasz Kubot Marcelo Melo | 4 | 7 | [10] |
| | Fabio Fognini Max Mirnyi | 6 | 6 | | | | | | 2 | Jamie Murray John Peers | 6 | 6$^3$ | [6] |
| WC | Julian Knowle Daniel Nestor | 3 | 2 | | | Fabio Fognini Max Mirnyi | 2 | 3 |
| | Alexander Peya Bruno Soares | 2 | 3 | | 2 | Jamie Murray John Peers | 6 | 6 |
| 2 | Jamie Murray John Peers | 6 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (alemany) (anglès)
* Quadre individual masculí PDF
* Quadre dobles masculins PDF
Viena :
1974
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023 :
ATP World Tour 2015
< 2014
2016 > :
ATP World Tour Finals, Londres :
# Estació d'Algímia d'Alfara

Mapa Rodalies València línia C-5 :
Algímia d'Alfara és una estació de la línia C-5 de la xarxa de Rodalies Renfe de València situada al sud-oest del nucli urbà d'Algímia d'Alfara a la comarca del Camp de Morvedre de la província de València. L'estació forma part de la línia Saragossa-València.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalies València de Renfe |||||
| València-Nord Sagunt | Estivella - Albalat dels Tarongers | C-5 | Soneixa | Caudiel |

## Vegeu també

* Línia 5 (Rodalies València)
* Rodalies València (xarxa ferroviària)
* Renfe Operadora