OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Margarita Ortega Valdés

Margarita Ortega Valdés (Sonora, 1871 - Mexicali, 23 de novembre de 1913), fou una anarquista mexicana integrant del Partit Liberal Mexicà (PLM) a Baixa Califòrnia que va participar en la revolta armada contra Porfirio Díaz.
Margarita Ortega pertanyia a una família rica del nord de Baixa Califòrnia, l'any 1910 va renunciar als seus privilegis i es va afiliar al PLM dels germans Flores Magón que pretenia estendre una revolució anarcocomunista a la República Mexicana.
Ortega, va participar en les files del PLM com a guerrillera, propagandista i infermera, a més de transportar armes, municions, provisions i correspondència per als seus companys durant la presa de Mexicali al gener de 1911. En derrotar els maderistas a les forces del PLM a Baixa Califòrnia, Margarita Ortega va ser expulsada de Mexicali juntament amb la seva filla Rosaura Gortari per Rodolfo Gallegos, sota les ordres de Francisco I. Madero. Ambdues van creuar el desert fins a Yuma (Arizona) on van ser arrestades per agents d'immigració per deportar-les a Mèxic, però van aconseguir escapar per refugiar-se a Phoenix on va canviar el seu nom per María Valdés i el de la seva filla per Josefina, per evitar la persecució que els governs de Mèxic i Estats Units feien dels magonistes.
Rosaura Gortari va morir a Phoenix a causa d'una malaltia provocada per creuar el desert i Margarita Ortega va continuar organitzant guerrilles del PLM en el Nord de l'Estat de Sonora al costat de Natividad Cortes, també integrant del PLM, tenint com a base el poble de Sonoyta.
L'any 1913, Margarita Ortega i Natividad Cortes van ser vistes a la frontera de Sonora per Rodolfo Gallegos, ara sota les ordres de Venustiano Carranza. Cortes va ser afusellat a l'acte i Ortega traslladada a Baixa Califòrnia de manera que fos arrestada per les forces de Victoriano Huerta.
El 20 de novembre de 1913 va ser arrestada i torturada a Mexicali per les forces federals de Victoriano Huerta per obligar-la a delatar als seus companys que preparaven una revolta al nord de Sonora, cosa que no van aconseguir. Va ser afusellada el 24 de novembre de 1913.

## Referències

* ↑ Samaniego López, Marco Antonio, "L'impacte del maderismo en Baixa Califòrnia, 1911". Estudis d'Història Moderna i Contemporània de Mèxic, Vol. 18, 1999. p. 93.
* ↑ Flores Magón, Ricardo, Margarita Ortega. Regeneració Tom IV, No. 192. Los Angeles, Califòrnia. 13 de juny de 1914. pag. 6. Archivo Electrónico Ricardo Flores Magón.

## Vegeu també

* Magonisme

## Enllaços externs

* Margarita Ortega: a costa de la pròpia vida Arxivat 2008-04-20 a Wayback Machine.
* Margarita Ortega, liberal de Baixa Califòrnia
# Dècada del 270 aC
## Esdeveniments

* Els celtes s'instal·len als Balcans
* Els romans dominen tot Itàlia
* Es recomana fer esport per millorar la salut per primer cop
* Millora de la clepsidra
* Primer model heliocèntric conegut

## Personatges destacats

* Estrató de Làmpsac
* Ctesibi
* Aristarc de Samos
* Arsinoe II
* Ashoka
# Federico Cafiero

Federico Cafiero (Riposto, 24 de maig de 1914 - Nàpols, 7 de maig de 1980) va ser un matemàtic italià.
Nascut en una població costera al nord de Catània, Cafiero va estudiar matemàtiques a la universitat de Nàpols en la qual es va graduar el 1939. El curs següent va obtenir una beca de recerca a la universitat de Roma en la qual va ser assistent el curs següent. Però la incorporació d'Itàlia a la Segona Guerra Mundial va fer que fos mobilitzat i destinat al nord d'Àfrica on, després d'una derrota a la línia Oued el Hachana, va aconseguir transportar bona part dels seus homes fins a Trapani (Sicília), motiu pel qual va ser condecorat. El 1944 va tornar a Nàpols on va ser professor de la universitat fins al 1953, quan el van nomenar professor de la universitat de Catània, en la qual va romandre fins al 1956. En aquest any va passar a la universitat de Pisa i, finalment, el 1959, va obtenir la càtedra d'anàlisi matemàtica a la universitat de Nàpols de la que ja no es va moure fins a la seva mort el 1980.
Els seus treball més importants van ser en els camps de l'anàlisi matemàtica i de la teoria de la mesura.

## Referències

* ↑ Letta, 1981, p. 347.
* ↑ Marino, 2013, p. 93-94.
* ↑ Maugeri, 1994, p. 179.
* ↑ Martirano, 2003, p. 138.

## Bibliografia

* Letta, Giorgio «Federico Cafiero, necrologio» (en italià). Bollettino della Unione Matematica Italiana, Vol. 18, Num. 2, 1981, pàg. 347-355. ISSN: 1972-6724.
* Marino, Mario «Breve storia delle cattedre di Analisi matematica dell’Università di Catania nei 150 anni dell’Italia Unitaria» (en italià). Bollettino della Accademia Gioenia di Scienze Naturali, Vol. 46, Num. 376, 2013, pàg. 91-105. ISSN: 0393-7143.
* Martirano, Maurizio. Il senso del concreto (en italià). Rubbettino Editore, 2003. ISBN 9788849806502.
* Maugeri, Antonino «Dal Seminario Matematico al Dipartimento» (en italià). Le Matematiche, Vol. 49, Num. 1, 1994, pàg. 175-183. ISSN: 0373-3505.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Federico Cafiero» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Federico Cafiero (1914 - 1980)». Edizione Nazionale Mathematica italiana, 2011. [Consulta: 10 juliol 2022]. (italià)
# Jdiriya

Jdiriya (en àrab أجديرية, Ajdīriyya; en amazic ⵊⴷⵉⵢⵔⵉⵢⴰ) és un localitat del Sàhara Occidental ocupada pel Marroc, qui l'ha integrat en la província d'Es-Semara a la regió de Laâyoune-Sakia El Hamra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 248 persones Es troba a 150 kilòmetres al nord de Tifariti i 60 kilòmetres al nord-est de Haouza.
Les tropes espanyoles estacionades a la localitat s'hi van retirar l'octubre de 1975, en començar la Marxa Verda. El 31 d'octubre del 1975 les tropes marroquines van entrar a la frontera i ocuparen Jdiriya, on s'enfrontaren al Polisario abans de controlar totalment la vila.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Jagadhri

Jagadhri és una ciutat i municipalitat del districte de Yamunanagar a l'estat de Haryana, Índia, avui formada per la unió de dues ciutats: Jagadhri i Yamunanagar (abans Abdullahpur) sense límits definits entre ambdues. Segons el cens de 2001 tenia 101.300 habitants.
Jagadhri fou destruïda per Nadir Shah el 1739 i més tard reconstruïda pel sardar Rai Singh el 1783 que la va erigir en capital d'un principat, que va existir fins al 1829 quan per extinció de la dinastia, segons la doctrina del lapse, va passar als britànics i unit a la província d'Agra, i després a la de Panjab.
A la ciutat destaquen els temples de Lath Mar Mandir, Khera Mandir, Gauri Shankar Mandir i Guga Madi Mandir. Al segle passat va començar a esdevenir un centre metal·lúrgic. A la rodalia hi el lloc interessant de Hathnikund a la vora del Yamuna; també prop del Yamuna, a Tajewala, hi ha el lloc d'inici d'un canal que subministra a Delhi, que permet veure l'ample Yamuna abans del canal i el molt més reduït de després. Altres llocs són:
* Buria, ciutat religiosa amb temple de Xiva.
* Bilaspur, lloc històric relacionat amb el Mahabharata
* Kapalmochan, al costat de Bilaspur, amb estàtua de Ganesh del segle XI o XII i estàtua d'Uma Mahadev del segle IX o X.
* Panchmukhi Hanuman Mandir, temple a 4 km de Bilaspur
* Chhachrauli, vila al nord-est, fundada per Raja Gurbaksh Singh el 1763 amb el Ravi Mahal, Ghantaghar, Janak Niwas i un fort
* Ban Santur, poblet al nord, relacionat amb el Mahabharata
* Adibadri, a 23 km al nord, lloc pintoresc.
* Chaneti a 3 km, amb una tomba, i una estopa budista en ruïnes.
* Sadhaura o Sadaura, lloc històric

## Referències

* The Imperial Gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, London, Trübner & co.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Estat dels Eslovens, Croats i Serbis

L'Estat dels Eslovens, Croats i Serbis va ser un estat de curta durada format l'1 de desembre de 1918 que comprenia els territoris balcànics de l'Imperi Austrohongarès, l'àrea dels actuals estats de Bòsnia i Hercegovina, Sèrbia i Montenegro, Macedònia, així com la major part dels territoris de Croàcia i Eslovènia, després que aquest es dissolguera en acabar la Primera Guerra Mundial. Va desaparèixer per esdevenir el Regne dels Serbis, Croats i Eslovens, després conegut com a Regne de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ Saura, Gemma. «Yugoslavia no tiene quien la celebre» (en castellà). La Vanguardia, 04-12-2018. [Consulta: 30 desembre 2020].
# Dòlar de Salomó

El dòlar de Salomó (en anglès Solomon Islands dollar o, simplement, dollar) és la moneda oficial de Salomó. Normalment s'abreuja $, o SI$ per diferenciar-lo del dòlar dels Estats Units i d'altres tipus de dòlars. El codi ISO 4217 és SBD. Se subdivideix en 100 cents o cèntims.
Es va adoptar el 1975 arran de la independència de l'arxipèlag, en substitució del dòlar australià (AUD) en termes paritaris (1 SBD = 1 AUD). En els 30 anys d'existència per separat, i especialment durant la guerra civil dels anys 2000-2003, el dòlar de Salomó ha patit una forta devaluació i actualment equival a uns 20 cèntims de dòlar australià.
Emès pel Banc Central de Salomó (Central Bank of Solomon Islands), en circulen monedes d'1, 2, 5, 10, 20 i 50 cèntims i d'1 dòlar (les d'1 i 2 cèntims s'utilitzen rarament), i bitllets de 2, 5, 10, 20, 50 i 100 dòlars.

## Taxes de canvi

* 1 EUR = 9,13807 SBD (29 de juny del 2006)
* 1 USD = 7,28597 SBD (29 de juny del 2006)

## Vegeu també

* Dòlar

## Enllaços externs

* (anglès) Banc Central de Salomó
# Mauricio Wiesenthal

Mauricio Wiesenthal (Barcelona, 28 de novembre de 1943) és un escriptor i assagista català. El seu avi era un enginyer jueu alemany d'Hamburg que es va establir a Espanya a finals del segle xix. Educat a una escola suïssa, als cinc anys la seva família es va traslladar a Cadis i va tornar a Barcelona als vint-i-cinc anys. De petit acom­panyava el seu pare catedràtic als congressos d’oceanografia per tot Europa. El 1968 era professor d'història de la cultura a l’Escola Superior de Comerç de Cadis. Ha escrit mes d'un centenar de llibres. El 1979 va publicar Spain Today. Va publicar trilogia europea, formada per: Libro de réquiems (2004), El esnobismo de las golondrinas (2007) i Luz de vísperas (2008). El 2015 va publicar Rainer Maria Rilke (El vidente y lo oculto) i va rebre la Medalla d'Or al Mèrit en les Belles Arts. El 2018 va publicar La hispanibundia. El 2020 va publicar Orient-Express El Tren de Europa. El 2021 va publicar El derecho a disentir.

## Referències

* 1 2 3 TV3. «Mauricio Wiesenthal, l'humanista barceloní que ha escrit més d'un centenar de llibres». CCMA, 07-12-2021. [Consulta: 7 desembre 2021].
* 1 2 Allén, Xavi. «Escriptors, al tren!» p.24-25. La Vanguardia, 12-08-2020. [Consulta: 7 desembre 2021].
* 1 2 Nopca, Jordi. «Com Espanya ha influït Europa?». Ara, 21-05-2018. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «El Celler de Can Roca, el director del Mercat de les Flors i Loquillo, Medalles d'Or al Mèrit a les Belles Arts 2015». NacióDigital, 29-12-2015. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «Ciutat Maragda - Orient Express, història, literatura i mite». Catalunya Radio. CCMA, 24-10-2020. [Consulta: 7 desembre 2021].
# Escarabat butllofer

La cuca papera, cuca vinadera, cuca verinosa o escarabat butllofer (Berberomeloe majalis, conegut anteriorment com a Meloe majalis) és una espècie de coleòpter polífag de la família dels melòids, comuna als Països Catalans i altres llocs de la península Ibèrica. El gènere Berberomeloe és íbero-magrebí i té dues espècies, B. majalis i B. insignis.

## Característiques

És de mida grossa, fins a més de 7 cm de llargada, essent un dels coleòpters de mida més grossa d'Europa tot i que no presenta la morfologia habitual dels coleòpters. Són insectes sense ales i amb els èlitres curts que no recobreixen l'abdomen. La femella té l'abdomen molt allargat, de color negre amb bandes transversals de color taronja o vermell intens; els mascles tenen l'abdomen molt més curt.

## Història natural

Quan se sent amenaçat secreta una substància oliosa molt tòxica que té a l'hemolimfa anomenada cantaridina, que provoca danys a la pell (irritació, erupcions...) i si s'ingereix, vòmits, diarrea, anomalies en l'aparell urinari i eventualment la mort. Aquesta defensa evita que els animals es mengin aquest coleòpter. El seu cicle biològic és molt complex. Durant la fase larvària es paràsit d'himenòpters (entre ells les abelles), alimentant-se d'ous i larves.

## Referències

* ↑ Diccionari normatiu valencià.
* 1 2 «Diccionari Català-Valencià-Balear». [Consulta: 15 maig 2018].
* ↑ «cuca verinosa | enciclopèdia.cat». [Consulta: 15 maig 2018].
* ↑ «GDLC - cuca». [Consulta: 15 maig 2018].
* ↑ «Escarabat butllofer (Berberomeloe majalis)». Arxivat de l'original el 2018-05-16. [Consulta: 15 maig 2018].
* ↑ «Escarabat butllofer». Museu de Ciències Naturals, 05-10-2011.
* ↑ Bologna, M.A. (1989). Berberomeloe, a new west Mediterranean genus of Lyttini for Meloe majalis Linné (Coleoptera, Meloidae) Systematics and bionomics. Boll. Zool., 55: 359-366.
* ↑ Granada Natural - Berberomeloe majalis
* ↑ Garcá-París, M. (1998). Revisión del género Berberomeloe (Coleoptera, Meloidae) y diagnosis d'un endemismo ibérico olvidado. Graellsia, 54: 97-109.
# Dòlar de Sealand

El dòlar de Sealand és la moneda utilitzada al "Principat de Sealand", un micronació fundat sobre una base militar construïda durant la Segona Guerra Mundial. Al no ser un estat reconegut per cap país del món, el Principat de Sealand, manté com a referència el dòlar dels Estats Units, per fer canvis de moneda estrangeres.

## Història

Sealand va començar a generar la seva moneda l'any 1972. La primera moneda a ser llançada va ser la de $10 dòlars. Més monedes han estat creades al llarg dels anys 1975 i 1977, que va ser quan van introduir les monedes de $20 i $100 dòlars. La moneda de $10 dòlars està composta d'una xapa de plata 925 i la de $100 té un bany d'or fi.

## Llista de monedes

| Denominació | Anvers | Revers | Any | Metall | Quantitat emesa |
| SX$0.25 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Bronze | 1111 |
| SX$0.25 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | .999 Plata | 500 |
| SX$0.5 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Cuproníquel | 1111 |
| SX$0.5 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Plata | 500 |
| SX$1 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Plata | 20000 |
| SX$1 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Or | 1111 |
| SX$2.5 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Bronze | 10000 |
| SX$2.5 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Plata | 500 |
| SX$2.5 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Or | 1111 |
| SX$5 | Escut de Sealand | Orca | 1994 | Or | 2500 |
| SX$10 | Príncep Joan | Veler | 1972 | .925 Plata | 2000 |
| SX$10 | Princesa Joan | Escut de Sealand | 1977 | .925 Plata | 2000 |
| SX$10 | Príncep Roy | Escut de Sealand | 1977 | .925 Plata | 2000 |
| SX$20 | Princesa Joan | Escut de Sealand | 1975 | Plata | desconegut |
| SX$100 | Príncep Roy, Princesa Joan i Principat de Sealand | Escut de Sealand | 1977 | .900 Or | 2000 |
| SX$100 | Primer Minsitre Seiger (Johannes Seiger) | Escut de Sealand | 1991 | Plata | desconegut |
# Rafelgescar

Rafelgescar és una antiga alqueria situada en l'actual terme municipal de la Font d'en Carròs (Safor, País Valencià) que va quedar totalment despoblada i abandonada després de l'expulsió dels moriscos l'any 1609.

## Referències

* ↑ «Rafelgescar | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 octubre 2020].
# Bayencourt

Bayencourt és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Bayencourt era de 74 persones. Hi havia 30 famílies de les quals 11 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 7 dones vivint soles), 4 parelles sense fills, 11 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 29 habitatges, 28 eren l'habitatge principal de la família i 1 estava desocupat. Tots els 28 habitatges eren cases. Dels 28 habitatges principals, 26 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 3 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 11 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Bayencourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 50 persones, 39 eren actives i 11 eren inactives. De les 39 persones actives 33 estaven ocupades (21 homes i 12 dones) i 6 estaven aturades (1 home i 5 dones). De les 11 persones inactives 2 estaven jubilades, 5 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un taller de reparació d'automòbils i de material agrícola.
L'any 2000 a Bayencourt hi havia 3 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Bayencourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Bayencourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jefferson (Oregon)

Jefferson és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 2.287 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jefferson tenia 2.487 habitants, 817 habitatges, i 643 famílies. La densitat de població era de 1.315,4 habitants per km².
Dels 817 habitatges en un 48,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,6% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 21,2% no eren unitats familiars. En el 16,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,04 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,2% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 7,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.938$ i la renda mediana per família de 42.647$. Els homes tenien una renda mediana de 31.196$ mentre que les dones 25.417$. La renda per capita de la població era de 15.426$. Aproximadament el 12,2% de les famílies i el 16,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jefferson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jefferson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Iva Brkić

Iva Brkić, de nom de naixement Iva Ciglar, (Slavonski Brod, 12 de desembre de 1985) és una jugadora de bàsquet croata que juga en la posició de base.

## Anys primerencs

Nasqué el 12 de desembre de 1985 a la ciutat croata de Slavonski Brod, sent filla de Željko i Melita Ciglar, i germana d'una família de tres. El seu pare, Željko, fou entrenador de bàsquet.
Començà la seva carrera esportiva al seu país natiu de Croàcia formant part de les files del ZKK Medvescak entre 2001 i 2004. Més tard jugà entre 2005 i 2008 a la NCAA mentre assistí a Universitat Internacional de Florida. També jugà a la lliga eslovena amb el Merkur Celje la temporada 2008-2009 on assolí ser la "Màxima estrella de la Lliga eslovena", i posteriorment jugà a la lliga hongaresa amb el Szeviep Szeged de 2009 a 2010.
El 2017 fitxà per l'equip basc de l'IDK Gipuzkoa.

## Vida personal

El maig de 2016 es casà amb el periodista croat Filip Brkić. El novembre d'aquell mateix any revelà que estava embarassada.

## Referències

* ↑ «IVA BRKIC» (en anglès). FIBA Europe. [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «FIU Women's Basketball» (en anglès). Florida International University. Arxivat de l'original el 2012-03-25. [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «El IDK Gipuzkoa ficha a la base Iva Brkic» (en castellà). MundoDeportivo.com, 09-05-2017. [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «Vjenčali se voditelj RTL-a Filip Brkić i košarkašica Iva Ciglar» (en croat). Večernji.hr. [Consulta: 10 maig 2018].
* ↑ «Ekskluzivno Poznati RTL-ovac otkriva: ‘Čekamo bebu i sretni smo’» (en croat). Story.hr. [Consulta: 10 maig 2018].

## Enllaços externs

* Perfil a Eurobasket.com (anglès)
# Temple Terrace

Temple Terrace és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 21.694 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Temple Terrace tenia 20.918 habitants, 8.671 habitatges, i 5.350 famílies. La densitat de població era de 1.177,3 habitants/km².
Dels 8.671 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,9% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 38,3% no eren unitats familiars. En el 28,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 12,4% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.508 $ i la renda mediana per família de 56.809 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.384 $ mentre que les dones 32.107 $. La renda per capita de la població era de 26.515 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Temple Terrace». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Temple Terrace». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.