OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Els Castellots (la Llacuna)

Els Castellots és una obra de la Llacuna (Anoia) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Casa fortificada. Ruïnes notables prop de les Vilates. Obra medieval. És un mas fortificat. Les cases són les típiques de la zona: de pedres amb sostre a una vessant i a dos aigües, de teules. Té moltes edificacions i un gran pati d'entrada.

## Història

És tradició que en aquesta casa hi habità la que havia de ser santa Maria de Cervelló (Barcelona 1230-1290) fundadora i primera superior a de les mercedàries. Fins a final del segle passat aquesta masia es coneixia per cal Martí del Bosc, segurament per diferenciar-la de la casa mare de mas Martí. Era una casa fortificada que formava part de la quadra de Vilademàger, que almenys durant una època formava part del castell de Rocamora.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Els Castellots». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 setembre 2015].
# Gabriel Miranda

Gabriel Miranda (Montevideo, 20 d'agost de 1968) és un exfutbolista veneçolà de la dècada de 1990.
Fou 17 cops internacional amb la selecció de Veneçuela.
Pel que fa a clubs, fou jugador, entre d'altres, de Caracas FC.

## Referències

* ↑ Venezuela record international footballers Arxivat 30 March 2009$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. at rsssf
* ↑ Gabriel Miranda a National-Football-Teams.com (anglès)
# Aberdeen (Mississipi)

Aberdeen és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 6.415 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Aberdeen tenia 6.415 habitants, 2.398 habitatges, i 1.661 famílies. La densitat de població era de 231,3 habitants per km².
Dels 2.398 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,8% hi vivien parelles casades, en un 29,9% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 69,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.530 $ i la renda mediana per família de 27.611 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.857 $ mentre que les dones 17.090 $. La renda per capita de la població era d'11.584 $. Entorn del 26,3% de les famílies i el 29,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Aberdeen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Aberdeen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vennicnii

* No s'ha de confondre amb Venicons.
Els vennicnii eren un poble del nord de l'illa d'Hibèrnia (Irlanda) entre els promontoris Boreum i Vennicnium. En parla Claudi Ptolemeu que els anomena en grec Οὐεννίκνιοι.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Vennicnii». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 febrer 2021].
# Clayton (Nova York)

Clayton és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.821 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clayton tenia 1.821 habitants, 828 habitatges, i 492 famílies. La densitat de població era de 434 habitants/km².
Dels 828 habitatges en un 26,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,6% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 40,5% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 20,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.354 $ i la renda mediana per família de 42.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.094 $ mentre que les dones 28.375 $. La renda per capita de la població era de 18.247 $. Entorn del 6,3% de les famílies i l'11,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Agrigel-La Creuse

L'equip Agrigel-La Creuse fou un equip ciclista professional francès, que competí professionalment només la temporada 1996. Entre els seus millors ciclistes destaquen noms com Jean-François Bernard, Jean-Claude Colotti, Dominique Arnould o Jacky Durand.

## Principals resultats
### A les grans voltes

* Tour de França
** 1 participacions (1996)
** 0 victòries d'etapa:
** 0 classificació finals:
** 0 classificacions secundàries:
* Volta a Espanya
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions

## Classificacions UCI

La següent classificació estableix la posició de l'equip en finalitzar la temporada.
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 1996 | 39è | Jacky Durand (163è) |

## Referències

* ↑ Arxius dels anys 1995 a 2009 Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilla i resultats a firstcycling.com
* Plantilla a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilla i resultats a cyclebase.nl
# Desert costaner eritreu

L'ecoregió del desert costaner eritreu és una banda inhòspita de sorra i grava al llarg de la part sud de la costa d'Eritrea i la costa de la Mar Roja de Djibouti. Aquesta costa té una importància ecològica com a canal per a la migració massiva de rapinyaires.

## Ubicació i descripció

L'ecoregió consisteix en una franja costanera a la regió sud de la Mar Roja de l'Eritrea, que s'estén per la costa del Mar Roig fins a Obock a Djibouti. La seva superfície és d'uns 657 quilòmetres quadrats.

## Flora

La flora de la franja litoral està formada per herbes i gespes adaptades al clima sec com ara Aerva javanica, Cymbopogon schoenanthus, Panicum turgidum i Lasiurus scindicus, juntament amb alguns arbres amb copa en forma de paraigües com ara Acacia tortilis i Acacia asak, Rhigozum somalense i arbusts com ara Caesalpinia erianthera.

## Fauna

Es tracta d'una de les rutes de migració més freqüentades del món, ja que les aus com les àligues i altres rapinyaires fan camí cap a l'Àfrica per a l'hivern al llarg de la costa de la Mar Roja i a través de l'estret de Bab-el-Mandeb. Els animals que es troben aquí inclouen tortugues marines i gaseles, incloses les gaseles comunes (Gazella dorcas), la gasela de Soemmerring (Gazella soemmerringii) i el dic-dic de Salt (Madoqua saltiana). Hi ha tres rèptils gairebé endèmics, la serp Atractaspis leucomelas, la sargantana Chalcides ragazzii i el gec Hemidactylus flaviviridis.

## Amenaces i preservació

La costa està poc poblada i esparsament amb l'única ciutat del petit port d'Assab a Eritrea. El pasturatge del bestiar ha reduït la vegetació natural, no hi ha zones protegides i hi ha possibilitat de futurs canvis a la zona amb la finalització de la via per trànsit rodat per la costa previst de Djibouti a Eritrea. Es produeix caça de gaseles, tortugues i aus marines.

## Referències

* 1 2 3 4 «Deserts and xeric shrublands - Eritrean coastal desert» (en anglès). WWF. [Consulta: 22 setembre 2019].
# Els Castells (les Valls d'Aguilar)

Els Castells és un poble del municipi de les Valls d'Aguilar a l'Alt Urgell, amb tan sols 1 habitant censat el 2005. Està situat a l'extrem sud-occidental del terme, a 1.530 m d'altitud, a l'inici de la carretera local LV-5134, que comunica el poble amb Noves de Segre a través de Taús i la Guàrdia d'Ares. Una pista forestal l'enllaça amb Gerri de la Sal, al Baix Pallars.
Té una ermita dedicada a la Mare de Déu de la Guia.
Va pertànyer al terme municipal de Taús fins al 1972; antigament pertanyia al vescomtat de Castellbò. El poble és documentat des del 1094.
# Aberdeen (Maryland)

Aberdeen és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 13.842 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Aberdeen tenia 13.842 habitants, 5.475 habitatges, i 3.712 famílies. La densitat de població era de 836,4 habitants per km².
Dels 5.475 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,8% hi vivien parelles casades, en un 17,2% dones solteres, i en un 32,2% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.190$ i la renda mediana per família de 48.357$. Els homes tenien una renda mediana de 32.783$ mentre que les dones 26.025$. La renda per capita de la població era de 18.940$. Entorn del 9% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Aberdeen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Aberdeen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Clayton (Ohio)

Clayton és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 13.347 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clayton tenia 13.347 habitants, 4.975 habitatges, i 3.850 famílies. La densitat de població era de 279,5 habitants per km².
Dels 4.975 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,4% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 22,6% no eren unitats familiars. En el 19,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.625 $ i la renda mediana per família de 67.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.569 $ mentre que les dones 29.261 $. La renda per capita de la població era de 26.569 $. Aproximadament el 3,3% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Nouâtre

Nouâtre és un municipi francès, situat al departament de l'Indre-et-Loire i a la regió de Centre - Vall del Loira.
# Saint-Péran

Saint-Péran (en bretó Sant-Pêran, en gal·ló Saent-Peran) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 299 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 208 | 209 | 168 | 160 | 169 | 196 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Ronan Guéblez | |
| 2008- | Loïc Richard | |
# Desert costaner

Un desert costaner o desert litoral és on domina un paisatge desèrtic que generalment es troba en les vessants occidentals dels continents prop del tròpic de Càncer i el tròpic de Capricorn.

## Clima

Els deserts costaners es troben sota climes de càlids a frescos i dins dels reialmes neotropical i neàrtic. Els hiverns són normalment frescos i curts i els estius llargs i càlids.
Les terres amb aquest clima estan afectades per corrents marítims freds que discorren paral·lels a la costa. Com que el sistema de vents locals està dominat pels alisis aquests deserts són menys estables que altres tipus de deserts. La boira d'hivern produïda per l'aflorament dels corrents freds amb freqüència penetren en els deserts costaners i bloquegen la radiació solar. Els deserts costaners són relativament complexos perquè s'hi ajunten els sistemes terrestres, oceànics i atmosfèrics.

## Sòls

Els sòls són principalment sorrencs i alcalins, de vegades salins, també són molt porosos per la qual cosa l'aigua hi penetra ràpid.

## Tipus de flora

La majoria de la flora té fulles primes amb alta retenció d'aigua i les seves arrels estan properes a la superfície per recollir el màxim de pluja abans que dreni cap a l'interior del sòl. Algunes plantes com la tillandsia estan adaptades per capturar la humitat de la boira.

## Fauna

S'hi troben amfibis de pell rugosa, ocells depredadors, mamífers, rèptils i insectes excavadors, la majoria d'hàbits nocturns durant els mesos càlids.

## Principals deserts costaners

* El desert costaner d'Atacama a Amèrica del Sud és el desert més sec de la Terra. Allí una pluja mesurable d'un litre o més de pluja pot tenir una freqüència de tan sols una vegada cada 5 a 20 anys.
* Desert costaner de l'Atlàntic (Sàhara occidental)
* Desert de Namíbia

## Enllaços externs

* Desert Biomes Arxivat 2009-09-18 a Wayback Machine. (anglès)
# Zevio

Zevio és un comune (municipi) de la província de Verona, a la regió italiana del Vèneto, situat a uns 90 quilòmetres a l'oest de Venècia i a uns 14 quilòmetres al sud-est de Verona.
A 1 de gener de 2020 la seva població era de 15.353 habitants.
Zevio limita amb els següents municipis: Belfiore, Caldiero, Oppeano, Palù, Ronco all'Adige, San Giovanni Lupatoto i San Martino Buon Albergo.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 14 agost 2020].
# Salvator Mundi - El Salvador (Apostolat d'Almadrones)

Salvator Mundi o El Salvador és una obra d'El Greco i el seu taller, realitzada entre 1608 i 1614. Es conserva al Museu del Prado, a Madrid.
Aquesta obra formava part d'un apostolat provinent de l'església d'Almadrones, a Guadalajara. Al Museo del Prado es conserven tres teles més d'aquest mateix apostolat: Sant Jaume el Major, Sant Pau i Sant Tomàs, que revelen com El Greco i el seu taller van optar per repetir el model dels apostolats de la Catedral de Toledo i del Museu del Greco, optant així per elaborar els seus propis models d'apostolats en lloc d'inspirar-se en els gravats que en aquella època circulaven arreu d'Europa i que van ajudar a consolidar una nova iconografia de sants i figures bíbliques.

## Anàlisi

En aquest llenç, El Greco representa Jesús de mig cos, amb la mà dreta en actitud de benedicció, mentre que l'esquerra descansa sobre un globus cristal·lí. El cap, lleugerament girat cap a la dreta de l'espectador, està emmarcat per un halo romboide. El Salvador porta només una túnica vermella, mentre que en la versió Salvator Mundi - El Salvador (Edimburg) i la de Reggio de l'Emília (Galleria Civica Parmeggiani), porta també un mantell. Aquest llenç del Prado també es distingeix dels exemples esmentats pel subtil gir del cap, però no trenca la imatge bizantina habitual del Salvator Mundi de cara allargada, mirada intensa i barba llarga i punxeguda, que enllaça amb el Pantocràtor que, situat en cúpules o absis, domina la representació dels dotze apòstols i els quatre evangelistes.

## Referències

* ↑ Wethey, Harold E. op. cit., p. 113.
* ↑ «El Salvador». Museo del Prado. [Consulta: 21 juny 2020].

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II) ; Ediciones Guadarrama; Madrid-1967
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1
# Dig a Pony

«Dig a Pony» és una cançó composta per John Lennon i publicada a l'àlbum Let It Be de The Beatles. Gravada a les sessions de gener de 1969, va ser interpretada al concert del terrat del dia 30.

## Instrumentació

* John Lennon: Guitarra elèctrica solista i veu solista
* Paul McCartney: Baix elèctric i harmonia vocal
* George Harrison: Guitarra elèctrica solista
* Ringo Starr: Bateria
# Silà (cognom)

Silà (En llatí Silanus) era el nomen de diverses famílies romanes, que sembla que només és una forma allargada de Sil (Silus).
Es presenta com a cognomen a les gens Sèrgia i Terència i sense connexió amb el nom grec Silanos o Silanus. De vegades apareix en manuscrits amb les formes Syllanus o Sillanus.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 819.
# Tribunal Suprem d'Àustria

El Tribunal Suprem d'Àustria (en alemany: Oberster Gerichtshof) és un òrgan institucional previst en la constitució Austríaca de 1920 encarregat d'avaluar la constitucionalitat de la legislació, garantint els drets constitucionals dels ciutadans i de vetllar per l'ordre a nivell federal d'Àustria. La seva seu se situa a Viena, la capital de l'Estat, al palau de justícia de Viena.
L'òrgan de presa de decisions del Tribunal Suprem és el Plenari (Plenum), que està format per 14 jutges nomenats pel president, una part dels quals són elegits pel Govern federal (president, vicepresident i sis membres més) i l'altra és triada pel Parlament federal, de manera paritària entre cadascuna de les Cambres (tres membres cada Cambra). Hi ha a més sis suplents que poden substituir als jutges titulars en cas de malaltia o incompatibilitat (conflicte d'interessos) amb un determinat cas a tractar. Els casos de menor envergadura jurídica poden ser abordats en un comitè reduït del Plenari (kleine Beseztung).
El Tribunal Suprem compta també amb una Oficina de Documentació (Evidenzbüro) i una Oficina Administrativa (Geschäftsstelle) que faciliten les tasques burocràtiques de l'òrgan.

## Referències

* ↑ «Órganos jurisdiccionales ordinarios - Austria». e-justice.europa.eu.
# Digastrium

Digastrium és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
De vegades s'inclou al gènere Ischaemum.

## Taxonomia

* D. baileyi (C.E. Hubb.) Pilg.
* D. fragile (R. Br.) A. Camus

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 23.06.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 23 juny 2008].
# Cēsis

Cēsis (en alemany: Wenden) és un poble al nord de la regió de Vidzeme Letònia del municipi de Cēsis (antigament Raion de Cesu). Es troba a la vall del riu Gauja on s'ha construït en una sèrie de nivells sobre el riu amb vistes als boscos adjacents.

## Història

La distribució de la vila es va portar a terme a la segona meitat del segle xiii. El centre de la població era el mercat i una església. El centre residencial era el castell de pedra de l'Orde Livonià amb les seves tres torres fortificades. La vila estava envoltada per una muralla dolomita amb vuit torres i cinc portes. Els fragments de les construccions medievals, incloent l'església de sant Joan Baptista (1281-1284), les ruïnes del castell de l'Orde, el castell de Cēsis i les muralles, encara poden veure's als carrers de Vaļņu i Palasta de la ciutat.
A més a més de la xarxa d'antigues carreteres el traçament dels edificis també ha sobreviscut des de l'edat mitjana, encara que molts dels edificis han desaparegut -l'últim destruït el 1748-. Entre els números 16 al 25 del carrer Rīgas poden veure's edificis del segle xviii mentre que les cases vuitcentistes es troben entre el 15 i el 47. A la segona meitat del segle xix, la construcció de la carretera Riga-Pskov (1868) i la línia fèrria Riga-Valka van accelerar el desenvolupament de la vila. Al número 10 del carrer Raunas, que parteix des de l'estació de tren a la part antiga de la ciutat, es troba la Casa de la Societat Letona de l'arquitecte A. Malvess i al número 14 el Tribunal Regional de l'arquitecte P. Mengelis.
La batalla de Cēsis al juny de 1919 quan les forces estonianes i letones combatien contra les alemanyes va ser una de les batalles decisives a la guerra de la Independència de Letònia.
Cēsis ha adquirit fama per la seva aigua termal, a més a més per un mercat d'alta gamma de cases d'estiueig i balnearis als voltants del Gauja. «Cīrulīši» a prop de la Cova Svētavots, és el més destacable d'ells, amb una font que es creu que té poders curatius.

## Ciutats agermanades

| Alytus, Lituània Frederiksberg, Dinamarca Östergötland, Suècia Ainaži, Letònia | Rakvere, Estònia Rokiškis, Lituània Venafro, Itàlia Varese, Itàlia |

## Vegeu també

* Localitats de Letònia
* Parc Nacional de Gauja
# Cēsu alus

Cēsu alus és una empresa cervesera letona, creada l'any 1995 a la ciutat de Cēsis, amb reminiscències a la cervesa produïda des de 1590 al castell de Cēsis.

## Història

Es té constància de la fermentació de cervesa per primera vegada l'any 1590 al castell de Cēsis, sent el primer indret on es produí aquest tipus de cervesa. Durant la primera meitat del segle xvii, la cervesera fou relocalitzada al tercer castell d'avançada. L'any 1878 els històrics edificis cervesers foren construïts i establerts en propietat del comte Emanuel Sievers. L'any 1922, diversos empresaris emprenedors de Cēsis van adquirir la cervesera de Sievers i establiren la societat anònima Augļu dārzs ("Fruit del jardí"). L'any 1940 l'empresa fou nacionalitzada. L'any 1976 s'establí el productor de cervesa industrial Cēsu alus, el qual incorporà fàbriques a Naukšēni i Gulbene. L'any 1995, fou privatitzada i, una vegada més, es convertí en societat anònima. L'any 1999, el productor de cervesa i begudes no-alcohòliques finès Olvi comprà l'empresa. El juliol de 2001 la nova planta cervesera de Cēsis obrí les portes amb una capacitat d'emmagatzematge de 20 milions de cervesa. L'any 2003, Cēsu alus es convertí en la segona cervesera més important a Letònia.

## Referències

* ↑ «A short history of Cēsu Alus Brewery» (en anglès). Cēsualus.lv. Arxivat de l'original el 2011-09-12. [Consulta: 16 setembre 2010].

## Enllaços externs

* Cēsu alus - Lloc web oficial