OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Federico Borromeo

Federico Borromeo (Milà, 16 d'agost de 1564 - 21 de setembre de 1564) va ser un prelat italià, que va ser cardenal arquebisbe de Milà de 1595 a 1631. Va fundar en aquesta ciutat cap a 1600 la famosa biblioteca Ambrosiana. Era cosí de Sant Carles Borromeo, que el va precedir la seu episcopal de la capital llombarda.

## Formació

Va fer els seus estudis a Pavia al Col·legi Borromeo, obtenint els seus diplomes en teologia i en dret. Va rebre els ordes menors al clergat diocesà, i va tornar a Roma l'any 1585 per seguir estudis clàssics. Va esdevenir prevere a finals de 1593.

## Arquebisbe de Milà

Fet cardenal per Sixt V (Felice Peretti) el 18 de desembre de 1587 (amb només 23 anys) i amb el títol de Santa Maria in Domnica, després l'any 1589 el de Santi Cosma e Damiano i arquebisbe de Milà el 24 d'abril de 1595 amb 31 anys, va seguir tanmateix l'exemple del seu predecessor i cosí Carles mantenint la disciplina del clergat, fundant esglésies i col·legis, aplicant les regles sorgides del concili de Trento, i donant exemple d'una gran beneficència durant el període de fam de 1628 i l'epidèmia de pesta de 1630.
Durant el seu llarg cardenalat, va participar en vuit conclaves, sobretot els que van elegir Climent VIII, Pau V, Urbà VIII. Va empènyer el seu cosí i successor Cesare Monti a abraçar la vida eclesiàstica.
Va morir a Milà el 21 o 22 de setembre de 1631.

## Biblioteca Ambrosiana

L'any 1602 va fundar la Biblioteca Ambrosiana, així anomenada en memòria de sant Ambrosi. L'any 1618, la va decorar amb un conjunt d'estàtues i de marcs, d'aquí la denominació Quadreria Ambrosiana que esdevindrà a continuació Pinacoteca Ambrosiana. L'objectiu de la Quadreria era de crear una estructura de suport a la nova Acadèmia Ambrosiana, creada per Borromeo l'any 1621, de la qual Giovanni Battista Crespi (el Cerano) era primer president.
Frans Snyders, pintor flamenc especialista de naturaleses mortes i de pintura animalista, va ser introduït en el seu cercle al setembre de 1608 per Jan Brueghel el Vell.

## Altres contribucions artístiques

Va fer erigir l'estàtua del seu cosí sant Carles Borromeo a Arona; va embellir també la Catedral de Milà, on va ser amortallat davant l'altar de la Mare de Déu de l'Arbre.

## Citat per Manzoni

Alessandro Manzoni a I promessi sposi (Els promesos) n'exalta la noble figura d'humanista.

### Referències

* 1 2 «Federico Cardinal Borromeo (Sr.) [Catholic-Hierarchy]». [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ «BORROMEO, Federico in "Dizionario Biografico"» (en italià). [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ «Federico Borromeo». Catholic Encyclopedia, Volume 2.
* ↑ «Borromeo, Federico» (en italià). [Consulta: 29 maig 2020].
* ↑ Attilio Momigliano, Alessandro Manzoni, Messina-Milano, Principato, 1948, V ed., p. 214-17
# Formiguer cap-ratllat

El formiguer cap-ratllat (Drymophila striaticeps) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als bosquets de bambú de les muntanyes de l'oest i centre de Colòmbia, oest i est de l'Equador, est de Perú i oest de Bolívia, a la llarga dels Andes.

## Referències

* ↑ «Formiguer cap-ratllat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Can Let

Can Let és una casa de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb carener paral·lel a la façana i coberta a dues vessants de teula àrab. Els murs, que són de paredat, estan arrebossats i pintats. La planta baixa ha estat totalment transformada. El primer pis conté dues obertures, ambdues d'arc rebaixat i emmarcades per una motllura llisa d'un to més clar que el color de la façana. Tant la finestra com el balcó, sustentat per mènsules treballades, tenen cap tipus d'ornamentació. El segon pis repeteix el mateix esquema que el primer però el finestral és més petit. La motllura correguda separa els dos pisos i la planta baixa.

## Història

Ha estat restaurada recentment.

## Referències

* 1 2 «Can Let». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Simard

Simard és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.133 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1959-1965 | Louis Rebillard | |
| 1965-1997 | Fernand Cavard | RI, després UDF |
| 1997- | Jean-Marc Aberlenc | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 990 | 1.023 | 942 | 997 | 944 | 877 | 1.133 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Plaça de Sant Jordi

«Plaça de Sant Jordi» té aquests significats:
* Plaça de Sant Jordi de la Bisbal del Penedès, lloc on es duu a terme la diada castellera de la Mare de Déu d'Agost.
* Plaça Sant Jordi (Barcelona) o mirador del Llobregat, mirador situat a la muntanya de Montjuïc a Barcelona.
# Brachycrus

Brachycrus és un gènere extint de mamífers artiodàctils de la família dels mericoidodòntids que visqueren a Centreamèrica i Nord-amèrica durant el Miocè mitjà. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units i Panamà. Les espècies d'aquest grup presentaven tot un seguit d'adaptacions especialitzades que haurien pogut recordar la saiga d'estepa d'avui en dia. Un augment progressiu de mida fou l'únic canvi significatiu que experimentaren durant els seus tres milions d'anys d'existència. El nom genèric Brachycrus significa ‘cama curta’.

## Referències

* 1 2 Prothero i Foss, 2007, «Family Merycoidodontidae» (M. S. Stevens i J. B. Stevens).
* ↑ Palmer, 1904, p. 141.

## Bibliografia

* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
* Prothero, D. R.; Foss, S. E. The Evolution of Artiodactyls (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2007. ISBN 978-0-8018-8735-2.
# Pic de l'Estany de Contraix

El Pic de l'Estany de Contraix és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.893 metres, s'alça a la carena que separa la Vall de Colieto (N) i la Vall de Contraix (S); amb la Creu de Colomèrs a l'est i el Collet de Contraix al sud-oest.

## Rutes

* Per la Vall de Colieto, des del Refugi Joan Ventosa i Calvell: abandonant el tàlveg de la vall al sud del Bony dels Estanyets de Colieto i seguint direcció est, fins a trobar l'Estany Tort de Colieto, i buscar finalment el coll que uneix el cim amb la Creu de Colomèrs.
* Per la Vall de Contraix, des del Refugi d'Estany Llong: des de l'Estany de Contraix cal anar a buscar el coll que uneix el cim amb la Creu de Colomèrs.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Mapa Vall de Boí 1:25.000. Editorial Alpina. Pic de l'Estany de Contraix. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Béré

Béré és una regió del centre-nord Costa d'Ivori. Té una superfície de 13.293 km² i una població de 369.997 habitants. La seva capital és Mankono. Juntament amb l'actual regió de Worodougou, amb la que conformaven l'antiga regió de Worodougou més extensa i la regió de Bafing formen el Districte del Woroba.

## Situació Geogràfica

La regió de Béré està situada al centre-nord de Costa d'Ivori. Limita al nord amb les regions de Bagoué i de Poro, a l'est amb les regions de Hambole i de Gbeke, al sud amb lres regions de Marahoué i d'Alt Sassandra i a l'oest amb la regió de Worodougou, de la que abans havia format part.

## Districtes i municipis

A Béré hi ha 3 departaments: Mankono, Kounahiri i Dianra. Hi ha sis municipis: Mankono, Kounahiri, Dianra, Tienigboue, Sarhala i Kongasso i 9 sot-prefectures: Mankono, Kounahiri, Dianra, Tienigboue, Sarhala, Kongasso, Bouandougou, Dianra-Village i Marandallah.

## Economia

Les bases de l'economia de la regió de Béré són l'agricultura i la mineria.
Hi ha mines d'or, diamants, coure, níquel i manganès.
Els principals cultius de la regió són el cotó i els anacards. A més a més, també s'hi produeix nyam, hortalisses, ramaderia bovina, ovina, caprina, volatis. L'apicultura i la piscicultura són altres indústries del primer sector importants a la regió.
A la regió de Béré també s'hi produeix electricitat sobretot a partir de l'energia solar.

## Turisme

* Poble dels tintorers i dels teixidors.
* Fons d'aigua de Tonuho i de Kawakouho.

## Cultura

La lluita tradicional i les diferents màscares formen part de la riquesa cultural de la regió de Béré.

## Referències

* 1 2 3 4 «Découverte du BERE». Assemblée des Régions et Districts de Côte d'Ivoire. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 23 març 2015].
* 1 2 «Côte d'Ivoire: Administrative units, extended» (en anglès). Geohive. [Consulta: 23 març 2015].
# Béru

Béru és un municipi francès, situat al departament del Yonne i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 74 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Béru era de 74 persones. Hi havia 32 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 67 habitatges, 33 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 23 estaven desocupats. Tots els 67 habitatges eren cases. Dels 33 habitatges principals, 32 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 2 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 16 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Béru el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 8 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 40 persones, 34 eren actives i 6 eren inactives. De les 34 persones actives 30 estaven ocupades (22 homes i 8 dones) i 4 estaven aturades (4 dones i 4 dones). De les 6 persones inactives 1 estava jubilada, 2 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils i 1 d'una empresa immobiliària.
L'any 2000 a Béru hi havia 11 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Arxivat 2012-03-14 a Wayback Machine. Fitxa resum de dades estadístiques de Béru a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Arxivat 2012-03-14 a Wayback Machine. Fitxa amb el detall de dades de Béru a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Can Llac (la Bisbal d'Empordà)

Can Llac és un edifici a la ciutat de la Bisbal d'Empordà protegit com a bé cultural d'interès local.
Can Llac era originalment una masia aïllada, fora del nucli urbà, al costat del riu Daró. En l'actualitat l'edifici ha quedat integrat a la zona urbanitzada i, perduda la seva funció agrícola, serveix com a residència. El conjunt ha estat modificat, introduint-hi alguns elements que han alterat l'harmonia del conjunt. És interessant pel seu valor tipològic.
Es tracta d'un edifici aïllat envoltat de jardí, format per diversos cossos annexos a un de principal, cobert a dues aigües, que presenten coberta a un vessant a diferents alçàries. El cos principal consta de planta baixa, pis i golfes, i la seva façana és l'única que conserva elements remarcables originals, ja que el conjunt ha estat molt modificat. Destaquen el portal d'accés, d'arc de mig punt amb dovelles de pedra, i les dues finestres del primer pis, la central d'arc conopial de pedra amb arabesc i decoració floral a les impostes, i la que hi ha a la dreta, convertida en balcó, que té dos arcs trilobulats.

## Referències

* 1 2 «Can Llac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 agost 2014].
# Pluja, vapor i velocitat. El gran ferrocarril de l'Oest

Pluja, vapor i velocitat. El gran ferrocarril de l'Oest és un és una pintura a l'oli del pintor britànic del segle XIX J. M. W. Turner. El quadre es va exposar per primer cop a la Royal Academy el 1844, encara que possiblement fos pintat abans. Actualment forma part de la col·lecció de la National Gallery, de Londres.
El Great Western Railway (GWR) va ser una de les diverses companyies ferroviàries privades de Gran Bretanya, creada per desenvolupar el nou mitjà de transport. La ubicació del quadre és àmpliament reconeguda de ser el Maidenhead Railway Bridge, sobre el riu Tàmesi entre Taplow i Maidenhead. La vista mira a l'est, cap a Londres. El pont va ser dissenyat per Isambard Kingdom Brunel i completat el 1838. Una petita llebre apareix en la part inferiordreta del quadre. Alguns creuen que és una referència als límits de la tecnologia. Altres pensen que l'animal corre per por a la nova maquinària i que Turner pretén insinuar com el perill de les noves tecnologies de l'home estan destruint els elements sublims inherents a la natura.

## Referències

* ↑ Gerald E. Finley. Angel in the Sun: Turner's vision of history. McGill-Queen's Press, 1999. ISBN 0773517472.
* ↑ Hanning, Barbara. (2010) Concise History of Western Music.
* ↑ Meslay, Olivier. (2005) J.M.W. Turner: The Man Who Set Painting On Fire.
# Pluja Teatre

Pluja Teatre és una companyia teatral de Gandia creada el 1971 i especialitzada en el teatre infantil i adults.
El paper de Pluja Teatre dins el panorama del teatre contemporani valencià ha estat essencial, no només pels seus plantejaments conscientment professionals en uns moments encara d'incertesa i per la utilització sistemàtica del català en les seues creacions, sinó també perquè des de molt aviat van construir els muntatges amb referents culturals i populars del seu entorn, tot creant una estètica pròpia i arrelada en la cultura de masses tradicional.

## Història

Durant els primers anys d'activitat, Pluja Teatre es mou dins els límits del teatre de cambra i assaig i amb un repertori d'obres i autors bàsicament en castellà. El 1974, però, imprimiran un gir important als seus plantejaments i, amb l'estrena d'El supercaminal, encetaran una trajectòria de teatre en català amb una estètica pròpia del teatre popular i amb una clara voluntat crítica. L'èxit del muntatge, que arriba a les 139 representacions, determina la trajectòria del grup. Posteriorment, Sang i ceba (1977) és una reflexió sobre els anys de la Segona República a la Safor; Dóna'm la lluna (1979) és una bona mostra sobre els límits i carències de la Transició, contemplada des de la perifèria; La calça al garró (1982) és, en fi, un divertit homenatge no sols als anys trenta del segle xx sinó també als referents de la cultura popular d'aquell període.
Durant aquells anys, Pluja Teatre fou un dels grups més actius i de major èxit del teatre independent valencià. La crisi d'aquest moviment ençà els primers anys vuitanta, els força a orientar el seu treball cap al teatre infantil, amb muntatges molt elaborats: Momo (1986), Eh, Tirant! (1990) o Peter Pan (1992). La bona acollida dels seus espectacles infantils acabaren especialitzant el grup en aquest tipus d'obres (amb excepcions tan rellevants com March, trama, de 1997, o Puta postguerra, del 2008), amb els quals viatjaren no sols a les terres de parla catalana sinó també a la resta de l'Estat espanyol.
Un dels trets distintius del grup tot al llarg d'aquests anys és l'estabilitat del nucli artístic, encapçalat per Ximo Vidal (habitualment director i dramaturg), Maria Gonga, Josep E. Gonga, Joan Muñoz i Miquel Ribes.
El 1985, per tal d'intensificar el seu treball entre els escolars de Gandia i la Safor, obriren el Teatre del Raval, que tanca les portes a la fi del 2013 i que va funcionar com a nucli d'irradiació teatral i cultural a la ciutat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Sirera, Josep Lluís. «Pluja Teatre». Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. Institut del Teatre (reconeixement).
# LBP

LBP té els següents significats:
* Luther Blissett Project, xarxa d'activistes d'Internet
* LittleBigPlanet, videojoc de plataformes desenvolupat per a PlayStation 3
* LBP també és el codi ISO 4217 de la lliura libanesa, moneda oficial del Líban
Viccionari
# Philosophy: The Best of Bill Hicks

Philosophy: The Best of Bill Hicks és un disc recopilatori de diverses actuacions de Bill Hicks, compilat dels seus quatre discs previs publicats per Rykodisc.

## Llista de cançons

* "Greetings"
* "Flying Saucer Tour"
* "Please Do Not Disturb"
* "Gays In The Military"
* "Smoking"
* "Great Times On Drugs"
* "Sex On Trial"
* "What Is Pornography?"
* "Save Willie"
* "Confession Time (Cops)"
* "Step On The Gas (L.A. Riots)"
* "Hooligans"
* "Politics In America"
* "The Elite"
* "Time To Evolve"
* "Odd Beliefs"
* "Dinosaurs In The Bible"
* "Easter"
* "Gideons"
* "Your Children Aren't Special"
* "The Sanctity Of Life"

## Referències

* ↑ http://www.allmusic.com/album/r548305
# Philosophie Magazine

Philosophie Magazine és una revista mensual de filosofia, publicada a França per la societat Philo Éditions.

## Història

Fundada el 2006 i publicada bimensualment en el seu primer any de funcionament, la revista - que reclama la seva independència respecte de qualsevol escola particular de pensament - s'ha proposat la tasca de "fer accessible la filosofia a un públic curiós i culte, però no iniciats" i "ofereix una mirada filosòfica al món contemporani en les seves dimensions (política, societat, ciències, arts ...)".
Està disponible per subscripció o bé al quiosc a 12.000 punts de venda a Europa i Canadà.
A l'abril de 2010, la revista va estar venent 47.000 exemplars cada mes i va guanyar el Premi Syndicat de la presse magazine et d'information com a "Revista de l'Any" i la millor revista de la categoria "Cultura i descobriments".
La revista Philosophie Magazine adopta un enfocament popular de popularització pel seu eclecticisme.
El 2015, el seu preu és de €2,50 unitat.

## Tirada i difusió

| Anys | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 |
| Tiratge | 87.231 | 91.837 | 89.676 | 93.969 | 90.723 |
| Difusió de pagament a Fança | 45.790 | 45.831 | 45.118 | 47.922 | 47.105 |
| Difusió total | 53.040 | 53.188 | 53.489 | 58.823 | 56.556 |

## Notes i referències

* ↑ Philomag, « Qui sommes-nous ? » Arxivat 2012-10-16 a Wayback Machine., page consultée le 29 juin 2007
* ↑ « Fabrice Gerschel : "La philosophie peut questionner n'importe quelle actualité" » Arxivat 2013-06-06 a Wayback Machine., entrevue publiée dans Médias
* ↑ «« Philosophie magazine, Magazine de l'année »». Arxivat de l'original el 2011-12-22. [Consulta: 15 agost 2018].
* ↑ « Philosophie Magazine » del lloc oficial de l'OJD, consultat el 2 juin 2015

## Enllaços externs

* LLoc web de la publicació
# Persatuan Sepakbola Makassar

El Persatuan Sepakbola Makassar, més conegut com a PSM Makassar, és un club de futbol indonesi de la ciutat de Makassar, Cèlebes.

## Història

El club va ser fundat el 2 de novembre de 1915 amb el nom de Makassar Voetbal Bond (MVB).

## Palmarès

* Lliga indonèsia de futbol:
** 1999-00
* Lliga amateur indonèsia de futbol:
** 1957, 1957-59, 1965, 1966, 1991-92

## Referències

* 1 2 PSM | Persatuan Sepakbola Makassar - Pasukan Ramang

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-01-07 a Wayback Machine.
# Persatuan Sepakbola Indonesia Jayapura

El Persatuan Sepakbola Indonesia Jayapura, més conegut com a Persipura Jayapura, és un club de futbol indonesi de la ciutat de Jayapura, Irian Jaya.

## Palmarès

* Lliga indonèsia de futbol:
** 2005, 2008-09
* Lliga amateur indonèsia de futbol:
** 1976

## Referències

* ↑ BolaIndo.com | Berita Bola Indonesia Terlengkap
# Persatuan Sepakbola Indonesia Bandung

El Persib (acrònim de Persatuan Sepakbola Indonesia Bandung), més conegut com a Persib Bandung, és un club de futbol indonesi de la ciutat de Bandung, Java Occidental.

## Història

El Persib fou fundat el 14 de març de 1933 amb el nom de BIVB (Bandoeng Inlandsche Voetbal Bond). Fou un dels clubs fundadors de la Federació Indonèsia (PSSI) el 19 d'abril de 1930.

## Palmarès

* Lliga indonèsia de futbol:
** 1994/95
** 2014/15
* Lliga amateur indonèsia de futbol:
** 1937, 1961, 1986, 1990, 1994

## Referències

* 1 2 BolaIndo.com | Berita Bola Indonesia Terlengkap
* ↑ Hari jadi persib
* ↑ Bobotoh on The Net :: Komunitas Bobotoh Persib Sa Alam Dunya - Persib Bandung

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-08-22 a Wayback Machine.
# Coptodon bemini

Coptodon bemini és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: oest del Camerun.

## Referències

* ↑ Smith, A. 1838-1847. Pisces. A: Illustrations of the zoology of South Africa; consisting chiefly of figures and descriptions of the objects of natural history collected during an expedition into the interior of South Africa in 1834-1836. Illust. Zool. S. Africa v. 4: 77 unnumb. pp, accompanying Pls. 1-31.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1991. Tilapia. p. 482-508. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Thys van den Audenaerde, D. F. E. 1972. Description of small new Tilapia (Pisces, Cichlidae) from West-Cameroon. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 85 (núms. 1-2): 93-98.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Copte

«Copta o copte» té aquests significats:
* Església Ortodoxa Copta, una de les antigues esglésies orientals
* Església Catòlica Copta, una de les Esglésies Catòliques Orientals unida a Roma
* Copte, membre del grup dels coptes, grup ètnic i religiós d'Egipte
* Llengua copta, llengua egípcia parlada a Egipte des del segle iii aC, derivada del demòtic