OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ho (ètnia)

Els ho són una ètnia aborigen de Jharkhand, emparentada als mundes, bhumijs i santals. El nom "ho" (hord en mundari) vol dir "home" en llengua pròpia dels hos, la qual és similar a la llengua mundari.
El 1901 eren 386.000 i actualment es calcula que són uns 800.000, els tribals més nombrosos després dels santals, oraons, i mundes. Hi hauria a més a més uns 200.000 hos a Orissa, i alguns altres a Bengala el que donaria en total un nombre d'1.077.000 com a parlants de la llengua ho. Són l'ètnia principal a Kolhan al districte de Singhbhum, que van conquerir als seus anteriors habitants i van defensar contra tots fins a l'arribada dels britànics després del 1765. Foren sotmesos pels britànics a l'inici del segle xix. Se'ls va anomenar com Larka Kols (kols lluitadors, els kols són una altra ètnia de la zona). Són animistes (91%). Com que el dot és molt car moltes dones es queden sense casar.
Els hos van entrar al districte de Singhbhum al segle xiii o xiv i van eliminar els bhuiyes. Encara que l'àrea era considerada dins l'Imperi Mogol, aquest mai hi va exercir jurisdicció efectiva. Al segle xviii van lluitar contra el raja de Chota Nagpur i el de Mayurbhanj i van conservar la independència. Chhota Nagpur fou cedida als britànics el 1765 junt amb Bihar, Orissa i Bengala. El raja ho de Singhbhum va demanar protecció al resident britànic a Midnapore (1767) però fins al 1820 no es va reconèixer feudatari britànic.
Els hos van trencar els acords el 1830 i van participar en la revolta dels kols amb els mundes (1831-1833) provocada per l'opressió dels adivasis pels terratinents; als rebels es van unir els oraons; les cases dels dikku (estrangers terratinents) foren cremades i molta gent va morir; els britànics van haver de dominar la revolta amb les forces del capità Wilkinson; un grup sota el coronel Richards va entrar a Singhbhum el novembre de 1836 i als tres mesos els darrers guerres s'havien rendit. El 1857 els ho van donar suport al raja de Porahat revoltat contra els britànics però la revolta fou liquidada el 1859.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Hénon

Hénon (en bretó Henon, gal·ló Hénon) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.733 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1780 | 1889 | 1735 | 1747 | 1740 | 1733 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1977- | Georgette Bréard | PS |
# Bala (desambiguació)

«Bala» té aquests significats:
* Bala (munició), tipus de projectil que serveix de munició d'armes
* Bala de palla és un bloc per a emmagatzemar palla
* Bala (grup musical) és un grup musical gallec
* Bala (joguina), petites boles, generalment de vidre, que serveixen com a joguina
* Bala (unitat de mesura), unitat de mesura tradicional catalana per a paper o suro
* Temps bala, tècnica d'alentiment extrem del pas del temps usat al cinema i en videojocs
* Tren bala, xarxa de trens d'alta velocitat del Japó
* Cúmul Bala cúmul de galàxies en col·lisió
* Biografies: Haradin Bala, militar albanokosovar culpable de crims contra la humanitat
* Toponímia:
# Botafogo (desambiguació)

«Botafogo» té aquests significats:
Botafogo és un barri de Rio de Janeiro. També pot referir-se a:
* Botafogo de Futebol e Regatas, club de futbol de la ciutat de Rio de Janeiro
* Botafogo Futebol Clube, club de futbol de la ciutat de Ribeirão Preto
* Botafogo Futebol Clube (PB), club de futbol de la ciutat de João Pessoa
* Associação Botafogo Futebol Clube, club de futbol de la ciutat de Guará
* Botafogo Esporte Clube, club de futbol de Teresina
* Botafogo Sport Club, club de futbol de Salvador
* Botafogo (Cap Verd), club de futbol de Cap Verd
# Resolució 181 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 181 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 7 d'agost de 1963, era preocupada per una acumulació d'armes per part de la República de Sud-àfrica i tem que aquestes armes es puguin utilitzar per afavorir el conflicte racial en aquest país. El Consell va demanar al govern de Sud-àfrica que abandonés la seva política d'apartheid, tal com el primer requerit per resolució 134 (1960) i va instar a tots els estats a cessar voluntàriament la venda i enviament de totes les armes, municions i altres equips militars a Sud-àfrica.
La resolució va ser aprovada per nou vots contra cap; França i el Regne Unit es van abstenir. No obstant això, la resolució va tenir poc efecte immediat sobre la conducta del règim a Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Hilaire, Max. United Nations law and the Security Council. Ashgate Publishing, Ltd., 2005, p. 256. ISBN 978-0-7546-4489-7.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a la 200 (1953 - 1965)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Bala (grup musical)

* Aquest article tracta sobre el grup de música. Vegeu-ne altres significats a «Bala (desambiguació)».
Bala és un power duo gallec de rock alternatiu format a La Corunya l'any 2014 per Ánxela «Anx» Baltar (guitarra i cantant) i Violeta «V» Mosquera (bateria i cantant). El 14 de setembre de 2015 van publicar el seu primer treball, un àlbum de set temes anomenat Human Flesh, i el 3 de març de 2017 van publicar el seu segon treball titulat Lume, ambdós a través del segell discogràfic Matapadre de Santiago de Compostel·la.

## Discografia

| Álbum | Any | Discogràfica |
| Human Flesh | 2015 | Matapadre |
| Lume | 2017 | Matapadre |
| Maleza | 2021 | Century Media |

## Referències

* ↑ Becerra, Javier. «Estas chicas van como una Bala» (en castellà). La Voz de Galícia, 12-03-2016. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ Calderon, Joan. «Barcelona se rinde ante la honestidad brutal de Bala» (en castellà). Science of Noise, 09-11-2022. [Consulta: 9 novembre 2022].
* ↑ Rosas, Sebas. «Bala: el stoner gallego que noquea» (en castellà), 17-09-2015. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «Bala: El dúo del que todos hablarán» (en castellà), 02-03-2017. [Consulta: 22 maig 2021].
* ↑ «Bala - Maleza» (en castellà). Science of Noise, 13-05-2021. [Consulta: 22 maig 2021].
# Sext Quintili Var

Sext Quintili Var és el nom dels següents personatges:
* Sext Quintili Var (cònsol), cònsol el 453 aC
* Sext Quintili Var (pretor) (Sextus Quintilius Varus), pretor el 57 aC, favorable al retorn de Ciceró de l'exili.
* Sext Quintili Var (qüestor), qüestor el 49 aC
# Jose Antonio Seligrat Bernal

José Antonio Seligrat Bernal, més conegut com a Toni Seligrat (Torrent, 20 octubre de 1968) és un entrenador de futbol valencià. Ha entrenat a equips com el CF Gandia, l'Olímpic de Xàtiva, el Lleida Esportiu, l'Huracán Valencia Club de Fútbol, el Club Esportiu Alcoià i el Centre d'Esports Sabadell Futbol Club. Actualment entrena al Club Gimnàstic de Tarragona.

## Referències

* ↑ «Bartolo deixa de ser entrenador grana i dona pas a Toni Seligrat». Tarragona 21, 17-11-2019.

## Enllaços externs

* Toni Seligrat a BDFutbol
* Toni Seligrat a Transfermarkt
# Tavàstia

Tavàstia (Häme en finès, Tavastland en suec), és una província històrica situada al sud de Finlàndia. Limita amb la Finlàndia Pròpia, Satakunta, Ostrobòtnia, Savonia i Uusimaa.

## Administració

Tavàstia es divideix en les actuals províncies administratives de Finlàndia del Sud i Finlàndia Occidental. L'àrea històrica de Tavàstia és actualment repartida en les regions modernes de Tavàstia Pròpia, Tavàstia del Päijänne, Pirkanmaa i Finlàndia Central.

## Història

L'era prehistòrica de Tavàstia es pot dir que acaba amb la Segona Croada Sueca el 1239 o 1249, quan es va convertir en part de Suècia. La construcció del castell de Hämeenlinna (en suec: Tavastehus) va començar en la dècada de 1260, per ordre de Birger Jarl. Havia de ser el centre dels tres "comtats castell", juntament amb el castell de Turku (en suec: Åbo) a Finlàndia Pròpia i el castell de Vyborg (suec: Viborg) a Carèlia. Després del Tractat de Nöteborg de 1323 el castell va perdre part de la seva importància com a mitjà de defensa contra l'Est, però va esdevenir un centre administratiu.
Quan Finlàndia va ser cedida a l'Imperi Rus el 1809 després de la Guerra de Finlàndia, la província va deixar de ser una part de Suècia. Les províncies no tenen cap funció administrativa, però avui en dia viuen com un llegat històric, tant a Finlàndia com a Suècia.
La província ha estat habitada des de l'Edat de Pedra. Tavàstia del Nord va ser durant molt temps un desert habitat per caçadors-recol·lectors samis i freqüentat també per finlandesos. Només durant la baixa edat mitjana es va introduir l'agricultura fins al nord de la província. Al segle xix, el creixement de la indústria forestal va començar a portar nova riquesa a la zona. Les vies fluvials de Näsijärvi i Vanajavesi proporcionen un fàcil transport de la fusta. Els centres més notables de la indústria del paper eren, i segueixen sent, Mänttä i Valkeakoski. El centre industrial més notable en la històrica Tavàstia, però, és Tampere, on una sèrie de grans fàbriques tèxtils i fàbriques de metall han estat funcionant des de principis del segle xix.

## Referències

* ↑ Monteith, William. Narrative of the conquest of Finland by the Russians in the years 1808-9, 1854.
# Ioxos

Ioxos (en grec antic Ίωξος) va ser, segons la mitologia grega, un net de Teseu i fill de Melanip i de Perigune, la filla del bandit Sinis.
Els descendents de Ioxos tenien una devoció especial cap als espàrrecs, que consideraven una planta sagrada, ja que havien salvat la vida de Perigune, la seva avantpassada. En altres temps, Perigune, en el moment que Teseu matava Sinis es va amagar entre una plantació d'espàrrecs (altres diuen que eren unes mates d'herba forrera, o d'api bord), i els va prometre que si l'amagaven bé, mai no els faria cap mal.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 297. ISBN 9788496061972.
# Bala Ghat

«Bala Ghat» té aquests significats:
Bala Ghat vol dir "més enllà del coll (de muntanya)" i és un nom de diversos llocs a l'Índia:
* Territori muntanyós que domina els colls dels Ghats Occidentals
* Comarca que separa l'altipla Carnàtic de la plana Carnàtica o Painghat
* Territori muntanyós més enllà del coll d'Adjanta, que forma la part més septentrional de l'altipla del Dècan
* Comarca situada a la part occidental de l'antic Estat de Hyderabad
* Districte de les antigues Províncies Centrals
* Districte de Balaghat a Madhya Pradesh, de 9360 km², població (2001) 1.500.000 habitants
* Balaghat, ciutat de Madhya Pradesh, districte de Balaghat, amb 75000 habitants (2001), antigament Burha o Boora.
# Briaxis

Briaxis (en llatí Bryaxis, en grec antic Βρύαξις) fou un escultor atenenc en pedra i metall.
Va fer una estàtua de bronze del rei Seleuc I Nicàtor, segons Plini el Vell, i juntament amb Escopes de Paros, Timoteu i Leòcares el Vell va adornar el Mausoleu d'Halicarnàs amb baixos relleus. La seva època ha estat fixada entre els anys 372 aC i 312 aC.
Se sap que també va fer cinc estàtues colossals a Rodes, un Asclepi, un Líber pare de Cnidos i una estàtua de Pasífae. Climent d'Alexandria diu que va arribar a un nivell de perfecció que el feia comparable al mateix Fídies.

## Referències

* ↑ Bryaxis a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 513
# Syngnathus springeri

Syngnathus springeri és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes present des del Canadà fins a Carolina del Nord, les Bahames, el nord-est del Golf de Mèxic i Panamà. És un peix marí de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu entre 18-127 m de fondària.
Els mascles poden assolir 38 cm de longitud total. És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral a sota de la cua.

## Referències

* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.
* 1 2 3 «Syngnathus springeri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray, 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 941 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Demetri de Tars

Demetri de Tars és el nom dels següents personatges:
* Demetri de Tars (satirògraf)
* Demetri de Tars (gramàtic)
# Hylomantis buckleyi

Hylomantis buckleyi és una espècie de granota que es troba a Colòmbia i l'Equador.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Castro, F., Rueda, J.V., Bolívar, W., Estupinan, R.A., Coloma, L.A., Ron, S. & Almandáriz, A. 2004. Hylomantis buckleyi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Iakútino

Iakútino (en rus: Якутино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 17 habitants. Pertany al districte municipal de Gorokhovets.

## Referències

* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии. Вып. 5: Шуйский и Ковровский уезды/сост. В. Березин. Вязниковский и Гороховецкий уезды/сост. В. Добронравов. - 1898». Arxivat de l'original el 2018-10-26.
# Highmore

Highmore és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 851 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highmore tenia 851 habitants, 378 habitatges, i 210 famílies. La densitat de població era de 172 habitants per km².
Dels 378 habitatges en un 26,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,8% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 44,2% no eren unitats familiars. En el 41,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 27,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.135 $ i la renda mediana per família de 45.469 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.227 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 17.309 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 8,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highmore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highmore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lliga sèrbia de bàsquet

La lliga sèrbia de bàsquet és la principal competició de basquetbol disputada a Sèrbia. Es disputa des del 2006 després de la desaparició de la Lliga serbo-montenegrina de bàsquet.

## Historial

| Any | Guanyador | Sèrie | Finalista |
| 2006-07 | KK Partizan | 3 - 1 | KK Estrella Roja |
| 2007-08 | KK Partizan | 3 - 1 | KK Hemofarm Vršac |
| 2008-09 | KK Partizan | 3 - 2 | KK Estrella Roja |
| 2009-10 | KK Partizan | 3 - 0 | KK Hemofarm Vršac |
| 2010-11 | KK Partizan | 3 - 0 | KK Hemofarm Vršac |
| 2011-12 | KK Partizan | 3 - 1 | KK Estrella Roja |
| 2012-13 | KK Partizan | 3 - 1 | KK Estrella Roja |
| 2013-14 | KK Partizan | 3 - 1 | KK Estrella Roja |
| 2014-15 | KK Estrella Roja | 3 - 0 | KK Partizan |
| 2015-16 | KK Estrella Roja | 3 - 1 | KK Partizan |
| 2016-17 | KK Estrella Roja | 3 - 0 | KK FMP Belgrad |
| 2017-18 | KK Estrella Roja | 3 - 0 | KK FMP Belgrad |
| 2018-19 | KK Estrella Roja | 3 - 1 | KK Partizan |
| 2019-20 | Cancel·lada per la pandèmia de COVID-19 | Cancel·lada per la pandèmia de COVID-19 | Cancel·lada per la pandèmia de COVID-19 |

## Palmarès

| Club | Guanyador | Finalista |
| KK Partizan | 8 | 3 |
| KK Estrella Roja | 5 | 5 |
| KK Hemofarm Vršac | 0 | 3 |
| KK FMP Belgrad | 0 | 2 |

## Enllaços externs

* LLiga Pàgina oficial
* LLiga Sèrbia a eurobasket.com
# José García de Salcedo Coronel

José García de Salcedo Coronel (Sevilla ?, 1592 - Madrid, 1651) va ser un militar i escriptor espanyol. Es creu que va néixer a Sevilla i que, allí mateix i, més tard a Salamanca, va ser on va adquirir una bona base de cultura clàssica. Va ser guardià del virrei de Nàpols i va ser promogut capità. Va exercir com a governador de Càpua i en el seu retorn a Espanya com a cavaller de l'Infant cardenal Ferran d'Àustria. Va destacar com a poeta i per ser un dels principals comentaristes de Lluís de Góngora. La seva poesia va ser elogiada per Lope de Vega, Juan de Jáuregui i Luis Vélez de Guevara.

## Obres

El 1629 va editar per primera vegada la Fábula de Polifemo y Gaceta, escrita per Góngora el 1612, incloent-hi un «celebrado análisis de los versos que, en octavas reales, componen esta joya de la literatura universal, estudiando sus fuentes, paralelismos con diversas obras clásicas greco-romanas y metáforas oscuras».
Entre 1629 i 1648 va continuar publicant i comentant la obra fins aleshores inèdita de Góngora. Entre les seves obres hi ha Rimas, Primera Parte (Madrid, 1624, 1627), Ariadna, canto en octavas (Madrid, 1624), les anteriorment esmentades El Polifemo comentado (Madrid, 1629) i Las Obras de Góngora comentadas (en 4 volums, Madrid, 1636-1648), Cristales de Helicona o Segunda Parte de las Rimas (Madrid, 1642, 1649), Inscripción del sepulcro de Saturnino Penitente, que se halló en la ciudad de Mérida i el seu Panegírico al serenísimo Infante Cardenal (1636).

## Notes

* ↑ No hi ha la certesa de que naixés a Sevilla, tot i que algunes fonts la fan la ciutat d'origen de Salcedo Coronel.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «José García de Salcedo Coronel» (en espanyol). [Consulta: 12 desembre 2015].
* 1 2 Cejador y Frauca, D. Julio «Historia de la lengua y literatura castellana». Tomo V, p.36.
* 1 2 «El Polifemo» (en espanyol). Arxivat de l'original el 2017-08-17. [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ «Fundamentos sobre poesía». [Consulta: 12 desembre 2015].
* ↑ Roses, Joaquín. La Ariadna de Salcedo Coronel y el laberinto barroco, 1990, p.888.
# Bragasellus rouchi

Bragasellus rouchi és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península Ibèrica: Espanya.

## Referències

* ↑ Henry, J.-P. & G. Magniez, 1968. Sur la systématique et la biogéographie des Asellides. Comptes Rendus Hebdomadaires des Séances de l'Académie des Sciences, París, Série D 267: 87-89. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2010-07-09. [Consulta: 1r juliol 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Henry, J.P. & Magniez, G., 1988. Isopodes aselloides wstygobies d'Espagne recoltes par J. Notenboom et I. Meijers II - le genre Bragasellus et description de sept nouvelles especes. Stygologia 4 (4): 332–362.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna ibérica (castellà)
* ↑ M. Esteban i B. Sanchiz, 1997. Descripción de nuevas especies animales de la península Ibérica e islas Baleares (1978-1994): Tendencias taxonómicas y listado sistemático. Graellsia, 53: 111-175.«PDF». Arxivat de l'original el 2012-07-06. [Consulta: 1r juliol 2012].

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Syngnathus watermeyeri

Syngnathus watermeyeri és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix demersal de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-àfrica.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Skelton, P.H., 1990. The conservation and status of threatened fishes in southern Africa. J. Fish Biol. 37 (Suppl. A):87-95.
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.

## Bibliografia

* D'Ancona, U., 1934: Le specie Mediterranee del genere Syngnathus. Memoria, Royal Comitato Talassografico Italiano Núm. 210: 1-79, Pls. 1-3.
* Dawson, C. E., 1984: Synopsis of Australian pipefishes usually referred to the syngnathine (tail-pouch) genera Syngnathus, Leptonotus and Histogamphelus. Memoirs of the Museum of Victoria Núm. 45: 71-123, Pls. 1-9.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Whitfield, A.K., 1995. Threatened fishes of the world: Syngnathus watermeyeri Smith, 1963 (Syngnathidae). Environ. Biol. Fish. 43(2):152.

## Enllaços externs

* AQUATAB