OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Don't Worry About Me

Don't Worry About Me és l'únic àlbum editat per Joey Ramone en solitari. S'edità el 2002, després de la seva mort el 2001.

## Cançons de l'àlbum

Totes les cançons han estat escrites per Joey Ramone excepte les que s'especifiquen.
* "What a Wonderful World" (Bob Thiele, George David Weiss) – 2:23
* "Stop Thinking About It" (Joey Ramone, Andy Shernoff) – 2:57
* "Mr. Punchy" – 2:35
* "Maria Bartiromo" – 3:58
* "Spirit in My House" – 2:02
* "Venting (It's a Different World Today)" – 3:17
* "Like a Drug I Never Did Before" – 2:04
* "Searching for Something" (Joey Ramone, Al Maddy) – 4:12
* "I Got Knocked Down (But I'll Get Up)" – 3:42
* "1969" (Dave Alexander, James "Iggy Pop" Osterberg, Ron Asheton, Scott Asheton) – 3:40
* "Don't Worry About Me" – 3:55

## Crèdits

* Joey Ramone – cantant solista
* Daniel Rey – guitarra, veus
* Andy Shernoff – baix, veus
* Frank Funaro – bateria a les cançons "Stop Thinking About It", "Spirit in My House", "I Got Knocked Down (But I'll Get Up)" i "Don't Worry About Me"
* Joe McGinty – teclat a les cançons "What a Wonderful World" "Spirit in My House", "I Got Knocked Down (But I'll Get Up)" i "Don't Worry About Me"
* Marky Ramone – bateria a les cançons "What A Wonderful World", "Mr. Punchy", "Maria Bartiromo", "Venting (It's A Different World Today)", "Like a Drug I Never Did Before" i "Searching for Something"
* Captain Sensible – veus a la cançó "Mr. Punchy"
* Dr. Chud – bateria a la cançó "1969"
* Jerry Only – baix a la cançó "1969"
* Mickey Leigh – guitarra, veus a la cançó "Don't Worry About Me"
* Al Maddy – guitarra, baix, veus a la cançó "Searching for Something"
* Veronica Kofman – veus a la cançó "Mr. Punchy"
* Helen Love – veus a la cançó "Mr. Punchy"
# Martinet intermedi

El martinet intermedi (Egretta intermedia) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) que sovint és ubicat al monotípic gènere Mesophoyx i més modernament al gènere 'Ardea com Ardea intermedia.

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls, camps negats, pantans, estuaris i manglars d'amples zones tropicals i subtropicals del Vell Món i Austràlia, a gran part de l'Àfrica subsahariana, Àsia meridional, illes Maldives, Andaman i Nicobar, Filipines, Sud-est Asiàtic, sud i est de la Xina, Hainan, Taiwan, sud de Corea, sud del Japó, i a través d'Indonèsia fins Nova Guinea i illes properes i el nord i l'est d'Austràlia

## Taxonomia

S'han considerat tradicionalment tres subespècies: intermedia, brachyrhyncha i plumifera, que avui són considerades espècies de ple dret:
* Martinet intermedi (Ardea intermedia). Àsia.
* Martinet beccurt (Ardea brachyrhyncha). Àfrica.
* Martinet plumífer (Ardea plumifera). Austràlia.

## Referències

* ↑ El martinet intermedi a CERCATERM Arxivat 2014-01-31 a Wayback Machine. Rev. 03/12/2011 (català)
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 210. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Martinet encaputxat

El martinet encaputxat (Egretta picata) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) sovint ubicat al gènere Ardea.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de ribera i manglars de l'est de Sulawesi, illes Tanimbar i nord d'Austràlia.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 211. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Marni

Marni és una empresa italiana de moda fundada per la dissenyadora suïssa Consuelo Castiglioni el 1994. Des del 2012 fa part del grup de moda OTB Only The Brave.
La firma va néixer quan Gianni Castiglioni, propietari d'una fàbrica pelletera que treballava amb pesos pesants de la indústria italiana com Prada o Fendi, va decidir llançar una marca pròpia. Va començar amb abrics de pell i de cuir, sempre amb colors inhabituals i amb motius arrasades. Des de 1999 va anar abandonant pell i cuir i va utilitzar altres materials nobles, en combinar l'encant del vintage i la sofisticació. Realitza coll·leccions de dona, home i nen. L'estètica de Marni es podria moda de noia jove, un xic conservatiu, discreta i sempre sofisticat, i un petit accent d'excentricitat. Estampats molt treballats, abrics de tall ample i complements que es fusionen sense complexos. Les creacions es distingeixen per colors mats i grans motius naïfs.
El 31 de gener de 2013 el grup OTB Only The Brave de l'emprenedor Renzo Rosso va comprar 60% de l'empresa familiar, per 122,7 milions d'euros. El 2016 la família Castiglione es va retirar totalment de la casa de moda que van fundar i Francesco Risso va succeir Consuelo com a director creatiu.

## Referències

* ↑ Attwood, Naomi «The scent of Marni: Italian label launches its first fragrance». Independent, 11-02-2013 [Consulta: 21 novembre 2016].
* ↑ Flaccavento, Angelo. «A (Castiglioni) Family Affair, One Year Later» (en anglès britànic). Business of Fashion, 20-09-2019. [Consulta: 8 juliol 2020].
* 1 2 «Designer-Portrait: Marni: Das Exzentrische Label» (en alemany). Elle. [Consulta: 8 juliol 2020].
* 1 2 3 «Marni aposta per ulleres de sol felines i bicolors». Ara, 06-04-2020. [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Petsch, Verena «Milano Moda Donna: Marni» (en alemany). Elle, 25-09-2011. Arxivat de l'original el 2020-07-08 [Consulta: 8 juliol 2020].
* ↑ Mañana, Carmen «Entrevista | Consuelo Castiglioni, la madurez de una diseñadora inimitable» (en castellà). El País, 13-03-2015.

## Enllaços externs

* «Marni Goes for Latex, Rules Out Sale» (en anglès). The New York Times, 21-02-2007.
* Carreon, Blue «Marni For H&M Collaboration For Spring 2012» (en anglès). Forbes, 29-11-2011.
# Mastomys erythroleucus

Mastomys erythroleucus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds de fins a 1.500 msnm a Benín, Burkina Faso, Burundi, el Camerun, Costa d'Ivori, Etiòpia, Gàmbia, Ghana, Guinea, Guinea Bissau, Kenya, Libèria, Mali, Mauritània, el Marroc, el Níger, Nigèria, la República Centreafricana, la República Democràtica del Congo, Ruanda, el Senegal, Sierra Leone, el Sudan, el Sudan del Sud, Togo, el Txad i Uganda. Els seus hàbitats naturals són les sabanes, els boscos secs i els matollars. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Mastomys erythroleucus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 22 octubre 2017.
# Donamaria

Donamaria és un municipi de Navarra, pertanyent a la comarca de Malerreka dins la merindad de Pamplona. Limita al nord amb Doneztebe, a l'est amb Bertizarana i Baztan, a l'oest amb Oitz i al sud amb Ultzama. Està constituït per dos nuclis de població, Gaztelu i Donamaria. Aquest municipi va ser fundat per Jaime Donamaría Álvarez de Eulza, al qual al segle xv, li donà el territori, com agraïment per l'ajuda prestada a Carles III de Navarra en una de les seves batalles.

## Topònim

Donamaria vol dir Santa Maria en euskera. En l'euskera modern és més habitual utilitzar la paraula santa per influència del castellà, sent dona una forma ja alguna cosa arcaïca. La paraula basca dona prové al seu torn de la llatina domina (senyora). De forma anàloga sant es diu done, provinent de domini (senyor). El normal és que en els pobles basc-navarresos amb nom de sant existeixi una doble tradició romanç i basca; San Juan/Donibane, Santesteban/Doneztebe, Sant Sebastià/Donostia, San Millán/Donemiliaga, StPalais/Donapaleu. En aquest sentit Donamaria és una excepció, ja que el nom basc del poble s'utilitza també en castellà. El municipi està compost per diversos barris, sent la capital el de Donamaria (o Uxarrea). Quan es va constituir el municipi en 1845, va prendre el seu nom del barri que va constituir el seu capital. Aquest nucli pren el seu nom de l'església parroquial de Santa Maria (Nostra Senyora de l'Assumpció).

## Demografia

Evolució Demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 394 | 382 | 379 | 387 | 391 | 389 | 408 | 414 | 414 | 414 | 420 |
| Font: Donamaria i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Enllaços externs

* Donamaria
* Convent de Les Carmelites Descalces de Donamaria Arxivat 2008-03-11 a Wayback Machine.
* Venta de Donamaria
* Castillosnet.org - Castells d'Espanya
# Donald Duck: Goin' Quackers

Donald Duck: Goin' Quackers (conegut com a Donald Duck: Quack Attack a Europa) és un videojoc de plataformes desenvolupat i publicat per Ubi Soft per a diverses consoles i ordinadors personals amb Windows. Es va llançar un joc diferent amb el mateix títol de Game Boy Color, així com Game Boy Advance, a aquest últim se li atorga el títol Donald Duck Advance.
La recepció del joc va ser mixta, amb crítiques que van lloar la música, els fons i les animacions, però criticant la durada curta i el fet que es tracta principalment d'un públic més jove.

## Referències

* ↑ «Disney's Donald Duck: Goin' Quackers for PlayStation». GameRankings. [Consulta: 18 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Donald Duck: Goin' Quackers a MobyGames (anglès)
# Donald G. Murray

Donald Gordon Murray (Toronto, 1943 - Palma, 18 d'abril de 2021) va ser un fotògraf canadenc, establert a Mallorca des de 1979.

## Biografia

El 1967 va ingressar com a pilot militar en les Forces Aèries del Canadà. Allà va obtenir el grau de capità i va ser instructor de pilots en diverses parts del continent africà, ja que el govern canadenc mantenia convenis amb diversos països africans per ajudar-los a formar als futurs pilots. Durant aquests viatges va néixer el seu interès per la fotografia.
El 1974 va realitzar la seva última missió àrea, quan va acudir a Perú a socórrer a les víctimes d'un terratrèmol. Després de concloure les seves obligacions militars, va viatjar arreu del món, començant pel Pacífic Sud. Va ser un fotògraf autodidacta, i durant aquests viatges, va començar a treballar com a freelance, realitzant els seus primers reportatges fotogràfics.
Al gener de 1979 va recalar a Mallorca. Atret pel paisatge illenc, va recórrer l'illa i posteriorement la resta de les Illes Balears. En aquests viatges va realitzar un bon nombre de fotografies que va publicar posteriorment en els primers llibres de fotografies sobre Balears.

## Distincions

* Soci d'honor de l'Associació per la Revitalització dels Centres Antics (ARCA) (2014).

## Obres

Va publicar reportatges a revistes com Balearic Homes & Living, Casa Vogue, Jano i Yate y Motor. Va col·laborar amb moltes de les obres de la col·lecció La Illa de la Calma de J.J. Olañeta, com La Catedral de Mallorca; El Consell de Mallorca. Història i Patrimoni o La imatge de la música dels Illes Balears. Amb la seva dona Aina Pascual i Jaume Llabrés, va publicar El Baluard de sant Pere i la Ribera del Moll. Juntament amb Aina Pascual, també és autor de la part gràfica d'altres publicacions com Finques rústiques de les Balears (1980) i La casa y el tiempo (1988). Col·laborà amb Catalina Cantarelles en la publicació de Ses nostres cases. Arquitectura tradicional de les Balears (1986) i amb Miquel Seguí a El modernismo y su tiempo (1989). La seva producció sobre la història i el patrimoni de Mallorca és molt abundant.

## Referències

* ↑ «Donald Gordon Murray». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 11. Palma: Promomallorca, p. 295 - 296. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ Vallés, M. Elena. «Muere en Palma Donald G. Murray, el ojo que captó el patrimonio de Mallorca» (en castellà), 18-04-2021. [Consulta: 25 abril 2021].
# Dret de la competència europeu

El Dret de la Competència europeu és un dels àmbits de competència de la Unió Europea. La llei de competència regula l'exercici de poder de mercat per les grans empreses, els governs i d'altres entitats econòmiques. A la UE, és important per garantir la realització del mercat interior, és a dir, la lliure circulació de la mà d'obra de persones, béns, serveis i capitals en una Europa sense fronteres. Les quatre àrees principals d'intervenció inclouen:
* Els càrtels, el control o la col·lusió i d'altres pràctiques contràries a la competència que afecten la UE –o, des de 1994, l'Espai Econòmic Europeu–. Això està cobert per l'article 101 del Tractat del Funcionament de la Unió Europea (TFUE).
* Els monopolis, o prevenir l'abús de les empreses que tenen posicions dominants en el mercat. Això es regeix per l'article 102 del TFUE. En aquest article també dona lloc a l'autoritat de la Comissió d'acord amb la següent zona.
* Fusions, el control de propostes de fusions, adquisicions i empreses conjuntes que involucren empreses que tenen un determinat volum de negocis a la UE / EEE. Es regeix pel Reglament 139/2004 (Reglament de concentracions) de la CE.
* Ajuts estatals, el control directe i indirecte dels ajuts concedits pels Estats membres de la Unió Europea per a les empreses. Cobert per l'article 107 del TFUE.
Aquest últim punt és una característica única del dret comunitari de competència de la UE. Ja que la Unió Europea està formada per estats membres independents, tant la política de competència i la creació del mercat únic europeu podria ser neutralitzat, ja que els Estats membres si són lliures de donar suport les empreses nacionals. L'autoritat d'aplicar el Dret comunitari de competència recau en la Comissió Europea i la seva Direcció General de Competència, malgrat els ajuts estatals en alguns sectors, com el transport, que són guiats per altres Direccions Generals. L'1 de maig de 2004, un règim descentralitzat per a la defensa de la competència va entrar en vigor, per tal d'augmentar l'aplicació del dret de competència europeu per les autoritats i els tribunals de competència nacionals.

## Referències

* ↑ «Council Regulation (EC) No 139/2004 of 20 January 2004 on the control of concentrations between undertakings (the EC Merger Regulation)» (en anglès). Eur-lex.europa.eu. [Consulta: 3 desembre 2013].

## Vegeu també

* Dret de la competència
* Comissari Europeu de la Competència
* Liberalització de l'energia

## Enllaços externs

* The European Commission's competition website for professionals (anglès)
* The European Commission's competition website for consumers (anglès)
* http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2010:083:0047:0200:EN:PDF Arxivat 2019-10-25 a Wayback Machine.
* Information on State Aid law (Articles 107 - 109 of the TFEU) (anglès)
# EPM

EPM té els següents significats:
* Experiència propera a la mort, percepcions de l'entorn narrades per persones que han estat a punt de morir o que han passat per una mort clínica i han sobreviscut
* Entesa pel Progrés Municipal, plataforma política de Catalunya que aglutina grups i candidatures municipalistes independents de l'esquerra verda nacional
* European Physiology Modules
* Euroregió Pirineus Mediterrània
# Mas Palau (Vilanova i la Geltrú)

El Mas Palau és una obra de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La finca de Mas Palau comprèn dues masies amb coberta a dues vessants amb capcer a la façana lateral, amb construccions complementàries adossades.
La masia original és de planta rectangular i es compon de planta baixa i una planta pis. Consta de tres crugies perpendiculars a la façana amb l'escala a la crugia central i l'accés a una arcada apuntada a les laterals. S'accedeix a l'interior mitjançant un portal d'arc de mig punt adovellat.
La masia nova és de planta rectangular i té planta baixa, una planta pis i golfes i el carener és paral·lel a la façana principal. A més, té dos cossos laterals de planta baixa i terrat superior. El portal és d'arc rebaixat i té dos finestrals amb llinda a banda i banda.
A la planta pis té tres balcons i tres ulls de bou lobulats a les golfes. El coronament és amb cornisa i el parament és llis.

## Història

La tradició popular relaciona la construcció de la casa sobre un palau moro del turó del Juí del Moro. Al segle XIV, era anomenat com a mas de Guillem Mas, que conservà el nom del propietari anys més tard de la mort, doncs el 1567 va ser de Miquel Llampayes i el 1570 de Bernat Palau i també era dit així. Al 1575, passà a mans de Magí Urgellés, que el denominà mas del Palau, nom que ha perdurat fins avui dia.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas Palau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
* ↑ Roig i Estradé, Pau; Carbonell i Virella, Vicenç. Masies del Garraf. 1. Vilanova i la Geltrú: El Cep i la Nansa, ©1998-2008, p. 38-39. ISBN 84-85960-24-6.
# E44

La ruta europea E44 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Le Havre (França) i finalitza a Giessen (Alemanya). Té una longitud de 807 km. Té una orientació d'est a oest i passa per França, Luxemburg i Alemanya.
# E451

La ruta europea E451 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Giessen (Alemanya) i finalitza a Mannheim (Alemanya). Té una longitud de 151 km. Té una orientació de nord a sud.
Viccionari
# E422

La ruta europea E422 és una carretera que forma part de la xarxa de carreteres europees. Comença a Trèveris (Alemanya) i finalitza a Saarbrücken (Alemanya). Té una longitud de 95 km. Té una orientació de nord a sud.
# Mas Malla

El Mas Malla és una obra del municipi d'Artés (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una construcció civil: Masia de planta rectangular amb la façana principal orientada a migdia i coberta a quatre vessants. Al cos més antic de l'edifici (format per la planta rectangular que correspon al primer tipus de Masia en la classificació de Danés) li fou unit al segle xix un cos paral·lel amb la prolongació de la teulada. Aquesta façana és totalment arrebossada i reprodueix en portes i finestres l'esquema d'arc apuntat d'inspiració medievalista; una total simetria caracteritza el conjunt.

## Història

La masia és una construcció del segle xviii a la qual se li agregà al segle xix una nova façana seguin el corrent estilístic d'historicisme medievalista d'inspiració gòtica; aquesta obra deuria ser paral·lela a la nova façana de la masia de Can Vila.
La masia és documentada, però, des del segle xvi car l'any 1553 és esmentada en el Fogatge: "Joan Do qui sta a Malla"dins el terme i parròquia d'Artés.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Malla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Eantea

Eantea o Eante (en llatí Oeantheia o Oeanthe, en grec antic Οἰάνθεια) era una important ciutat de la Lòcrida Ozòlia a la part occidental del golf de Crissa o golf de Corint.
Polibi diu que estava a l'altra banda de la ciutat d'Aigeira, a l'Acaia. Sembla que aquesta ciutat, a excepció de Naupacte, era la única que en temps de Pausànias, conservaven els locris ozolis com a port de mar. Pausànias diu que la ciutat tenia un temple dedicat a Afrodita i un a Artemisa en un bosquet proper. Segons la Taula de Peutinger, era a uns 30 km de Naupacte i a uns 22 d'Anticira. És la moderna Galaxidhi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Oeantheia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 juliol 2021].
# Earl (Carolina del Nord)

Earl és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 234 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Earl tenia 234 habitants, 100 habitatges i 64 famílies. La densitat de població era de 110,2 habitants per km².
Dels 100 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41% hi vivien parelles casades, en un 17% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 27,4% de 45 a 60 i un 9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625 $ i la renda mediana per família de 35.714 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.292 $ mentre que les dones 19.318 $. La renda per capita de la població era de 17.016 $. Entorn del 7,6% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Earl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Earl». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Earl

Un earl és un membre de la noblesa. Aquest títol és de l'idioma anglosaxó i prové de la forma escandinava jarl, i significa cap de clan (chieftain), particularment un chieftain governava un territori en lloc del rei. A Escandinàvia aquest terme va quedar obsolet ja a l'Edat mitjana i va ser substituït pel de duc (hertig/hertug). A la Gran Bretanya a final de l'època medieval va passar a ser l'equivalent del comte (count) del continent (a Anglaterra en el període anterior el concepte estava més proper al de duc (duke; a Escòcia s'assimilava al concepte de mormaer). Tanameix, al principi a Escandinàvia, jarl podia ser un príncep sobirà.Noms alternatius pel rang "Earl/Count" en l'estructura de la noblesa es fan servir en altres països com en Hakushaku durant l'Era imperial japonesa.
Al Regne Unit contemporani, un earl és un membre del peerage (els Pars), que va per sota del títol de marquès (marquess) i per sobre de vescomte (viscount). Mai s'ha desenvolupat una forma femenina de la paraula earl i es fa servir countess com a títol femení equivalent a earl.

## Referències

* ↑ Stevenson, Angus. Shorter Oxford English Dictionary. 1 A-M. 6a edició. Oxford: Oxford University Press, 2007. ISBN 978-0-19-920687-2.

## Bibliografia

* Crouch, David. The Normans (en anglès), 2002. ISBN 1-85285-387-5.
* Morris, Marc (December 2005). "The King's Companions". History Today.
* Lindström, Fredrik; Lindström, Henrik. Svitjods undergång och Sveriges födelse. Albert Bonniers förlag, 2006. ISBN 9789100107895. .