OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antípatre de Tir (segle II aC)

Antípatre de Tir (grec antic: Ἀντίπατρος, llatí: Antipater) fou un filòsof estoic grec contemporani de Cató el Jove, de qui Plutarc diu que eren amics de joventut. Sembla el mateix filòsof contemporani a Estrabó (XVI, 2.24), però, en canvi, cal no confondre'l amb Antípatre de Tir, el seu homònim, que va viure a la segona meitat del segle i aC.

## Referències

* ↑ 1.Antipater a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 204
# Luci Calpurni Pisó (cònsol any 27)

Luci Calpurni Pisó (en llatí Lucius Calpurnius Piso) va ser un magistrat romà, probablement fill de Gneu Calpurni Pisó (Cnaeus Calpurni Cn. F. Cn. N. Piso). Formava part de la gens Calpúrnia, una família romana d'origen plebeu.
Segurament es deia Gneu de naixement, però després de la condemna pel senat d'ell i del seu germà Marc Calpurni, l'any 20 es va decretar que havia de canviar el seu prenom per Luci.
Va ser procònsol de la Tarraconense fins a l'any 25, i Dió Cassi diu d'ell que era governador d'Àfrica en el regnat de Calígula com a "Lucius (not Cneius) Piso". Va ser cònsol l'any 27 juntament amb Marc Licini Cras Frugi.

## Referències

* ↑ (castellà) Ibercronox, Gobernadores de la província Tarraconense
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 376.
# Kanwal Singh Bakshi

Kanwaljit Singh Bakshi (nascut a Delhi, Índia) és un polític neozelandès i diputat de la Cambra de Representants de Nova Zelanda des de les eleccions de 2008. És membre del Partit Nacional; és el primer diputat sikh i el primer diputat amb nacionalitat índia a Nova Zelanda.

## Inicis

El 2001 Bakshi i la seva família van immigrar a Nova Zelanda. Bakshi va estudiar a la Universitat de Delhi i té més de vint anys d'experiència en el món dels negocis.

## Diputat

Parlament de Nova Zelanda :
| Anys | Leg. | Circumscripció | Llista | Partit |
| 2008-2011 | 49 | Llista | 38 | Nacional |
| 2011-actualitat | 50 | Llista | 35 | Nacional |
Bakshi és un diputat de llista des de les eleccions de 2008, al no guanyar mai en la seva circumscripció electoral de Manukau East. El 2008 va quedar segon en aquesta circumscripció al rebre el 18,42% del vot darrere de Ross Robertson del Partit Laborista amb el 66,08%.
En les eleccions de 2011 de nou quedà en segon lloc per darrere de Robertson. En aquestes eleccions Bakshi va rebre el 14,16% del vot i Robertson el 77,11%.

## Vida personal

Bakshi està casat amb Irvinder Kaur i tenen dos fills.

## Referències

* 1 2 3 (anglès) «Kanwaljit Singh Bakshi - Biography». Partit Nacional de Nova Zelanda. [Consulta: 28/02/2013.]
* ↑ (anglès) «New Zealand Parliament gets first Sikh MP Arxivat 2014-09-21 a Wayback Machine.». Hindustan Times. [Publicació: 10/11/2008.] [Consulta: 28/02/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- Manukau East» (2008). Comissió Electoral. [Consulta: 28/02/2013.]
* ↑ (anglès) «Official Count Results -- Manukau East Arxivat 2013-02-08 a Wayback Machine.» (2011). Comissió Electoral. [Consulta: 28/02/2013.]

## Vegeu també

* Partit Nacional de Nova Zelanda

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina web oficial de Kanwal Singh Bakshi Arxivat 2013-03-13 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació sobre Kanwal Singh Bakshi a la pàgina web del Parlament de Nova Zelanda Arxivat 2013-02-09 a Wayback Machine.
* (anglès) Informació sobre Kanwal Singh Bakshi a la pàgina web del Partit Nacional Arxivat 2011-08-12 a Wayback Machine.
# El Menzel

El Menzel (eb àrab المنزل, al-Manzal; en amazic ⵍⵎⵏⵣⵍ) és un municipis de la província de Sufruy, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 12.641 persones. havia estat la capital de la tribu Beni Yazgha.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Caroline Cossey

Caroline "Tula" Cossey (nascuda el 31 d'agost de 1954, a Brooke, Norfolk), és una model anglesa. És una de les dones transgènere més reconegudes pel públic, i la primera a posar per a la Revista Playboy. Després que la seva transsexualitat hagués estat públicament revelada, sense el seu permís, pel diari britànic News of the World, Cossey es va notabilitzar a través de lluita en directe a ser reconeguda legalment com a dona, i de poder-se casar. El cas va pujar a les instàncies europees, on Cossey va guanyar, i va crear jurisprudència que va ajudar a la creació de Gender Recognition Act.
Cossey va néixer a vila de Brooke, comtat de Norfolk, Anglaterra, i se li va atribuir el sexe masculí en el seu naixement. Cossey tenia un fenotip feminitzat a causa d'una condició coneguda com la síndrome de Klinefelter; amb tot, en comptes de tenir un cariotip XXY, una variant de síndrome més comuna, tenia XXXY. Cossey mai es va sentir integrada al paper masculí, i la seva amiga més propera era la seva germana Pam, amb qui botava vestint la roba de mare.
Als 17 anys, Cossey va començar la teràpia hormonal i va passar a viure com a dona a temps complet. Després d'haver començat la transició, Cossey va iniciar una carrera com a showgirl i, després una mamoplàstia, com a estríper, treballant en els clubs nocturns de Londres, París i Roma. Després de la sorpresa inicial, els pares de Cossey li van donar suport plenament. Anys després de tractament i psicològic, i de la seva identitat ser reconeguda legalment, Cossey va fer una cirurgia genital el 31 de desembre de 1974 al Charing Cross Hospital de Londres. Va tenir una carrera com a model, el 1981 va participar com a Noia Bond al film "Només per als teus ulls", va aparèixer a la pàgina 3 de Sun, i va posar per a Playboy.
La transsexualitat de Cossey no era de coneixement públic, fins a l'"outing" de News of the World, el reportatge del qual tenia com a títol "Una de les Bondgirls ja va ser home". Cossey va arribar a pensar a suïcidar-se després de la publicació de reportatge, i va acabar per reduir la seva participació a la televisió, ara tenia continuat a treballar com a model. En la seva primera autobiografia, "I Am a Woman", és una resposta al reportatge de News of the World.

## Enllaços externs

* For Your Eyes Only Snopes.com, 11 agost 2007
* Tula: The Transexual Bond Girl Universal Exports
# Simeó Estilita el Vell

Simeó Estilita (grec antic: Συμεών o Συμεάνης o Συμεώνης ὁ Στυλίτης, llatí: Symeon o Simeon Stylites), també conegut com a Simeó Estilita el Vell (per a diferenciar-lo de Simeó Estilita el Jove) va ser un asceta del segle v conegut com el sant del Pilar perquè va passar part de la seva vida dalt d'un pilar. Va ser el primer d'un bon nombre d'ascetes que vivien en pilars coneguts per estilites.

## Biografia

Va néixer a Sisan, entre Síria i Cilícia, cap a l'any 388 i va portar una vida ascètica per molts anys en monestirs i llocs solitaris fins que va decidir situar-se en un pilar o pedestal l'any 423. El primer pilar sobre el qual es va establir sobrepassava de poc els 3 metres d'alçada, després va passar a un de 6 metres i després de 10 metres; quan Teodoret de Cir va escriure sobre la seva vida, estava en un pilar de poc més de 16 metres i la circumferència del pilar era d'un metre. Teodoret deia que es va posar dalt d'una columna per fugir dels honors que li feien els homes. Aquesta situació agradava a alguns mentre que d'altres ho criticaven, però el seu exemple va portar a la conversió de molts pagans armenis, ibers i perses. Va estar-se dalt del pilar durant 37 anys i va atreure la reverència del creients i de no creients.
Va morir potser el 460 i el seu cos va ser traslladat a Antioquia on es veneraven les seves relíquies. L'emperador Lleó I el Traci va proposar conduir les seves restes fins a Constantinoble, però els ciutadans d'Antioquia s'hi van oposar fermament. El lloc on era la columna es deia Mandra (i per això de vegades se l'anomena Mandrita) i es va construir allí un monestir o església, que al pati central conservava la columna. Aquest lloc, segons Evagri d'Epifania, es trobava a uns 300 estadis d'Antioquia. L'Església llatina el considera sant, i celebra la seva memòria el 5 de gener. l'Església grega també el considera sant i el commemora l'1 de setembre.
Va escriure diverses obres:
* Epistola ad Theodosium Imperatorem, que parla de la restitució de les sinagogues als jueus.
* Ad Eudocicam Imperatricem Epistola. Nicèfor Cal·list Xantòpul en va conservar un fragment. L'obra tractava del retorn a l'església d'Eudòxia Augusta, esposa de l'emperador Teodosi II el Jove.
* Πρὸς Λἑοντα τὸν αὐτοκράτορα ἐπιστολή, Ad Leonem Imperatorem Epistola, sobre l'elecció de Timoteu II com a patriarca d'Alexandria.
* Πρὸς Βασίλειον ἐπισκοποῦντα τοῦ Ἀντιόχου ἐπιστολή, Ad Basilium Antiochiae Episcopum Epistola. També sobre l'elecció de Timoteu II.
* Confessio fidei. Lleó Al·laci menciona una obra d'ell amb aquest títol.
* Restes del pilar de Simeó, a Qal at Siman
* Icona del sant
* Icona del segle XVI (Sanok, Museu d'art)

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Symeon». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 4 octubre 2022].

## Vegeu també

* Simón del desierto, film de Luis Buñuel de 1965 inspirat en la vida del sant.
# Sheron Dayoc

Sheron Dayoc (Zamboanga, Mindanao 1981) és un artista i director de cinema filipí. Estudia a l'Institut de Cinema de la Universitat de les Filipines i després a l'Acadèmia de Cinema Asiàtic de Busan.
El seu primer curtmetratge, Angan-Angan, va guanyar la Menció Especial del Jurat al Festival Cinemalaya 2008 i va participar en diversos festivals europeus. Halaw és el seu primer llargmetratge, que li va valer els premis a la millor pel·lícula i al millor director a Cinemalaya 2010 i es va presentar primer al Festival Internacional de Cinema de Busan i després al Fòrum del 61è Festival Internacional de Cinema de Berlín el 2011. El2015 va dirigir el documental The Crescent Rising, premiat al Festival Internacional de Cinema de Busan. El 2016 va dirigir el seu segon llargmetratge, Women of the Weeping River, que va rebre el premi al millor director de la Secció Discoveries a la VI edició de l'Asian Film Festival Barcelona el 2018.

## Filmografia

* Angan-Angan - curtmetratge (2008)
* A Waver's Tale - curtmetratge (2009)
* Halaw (2010)
* Mientras su durmida¡¡ (curtmetratge, 2012)
* The Crescent Rising (2015)
* Bukod kang pinagpala (2015)
* Women of the Weeping River (2016)
* The Shoemaker (curtmetratge, 2019)

## Referències

* ↑ Biografia a asiapacificscreenawards.com
* ↑ Sheron Dayoc a festivalscope.com
* ↑ Ash is the Purest White, mejor película de la sección oficial del Asian Film Festival Barcelona 2018, Casa Asia, 11 de desembre de 2018

## Enllaços externs

* Sheron Dayoc a Rivista il Cinematografo
# Mike Kelley

Mike Kelley (Detroit, 1954 – Pasadena, 2012) és un artista de la costa oest americana.

## Biografia

Mike Kelley va estudiar a la Universitat de Michigan i al California Institute of the Arts, on va assistir a les classes de Douglas Huebler i John Baldessari, entre d'altres. D'esperit provocador, el seu treball s'ha interessat pel món fosc del desig, la sociopatologia de l'estil de vida americà i la hipocresia de la família, la religió, la sexualitat i l'educació. Amb una personalitat que va actuar sempre a contracorrent, la seva obra inclou performances, instal·lacions i escultures. Amb humor negre, sovint incorpora joguines infantils i objectes quotidians d'estètica kitsch als quals atorga un significat subversiu. Darrere dels ninots de drap i els animals de peluix que el van donar a conèixer, s'amaguen tensions i un humor àcid. Durant molts anys, Kelley va col·laborar en projectes de vídeo com a director o performer (amb una gran intensitat dramàtica). Entre els seus col·laboradors hi ha figures destacades de l'art, la performance, el cinema i el vídeo, com ara Paul McCarthy, Raymond Pettibon, Ericka Beckman o Tony Oursler, amb qui va formar el grup de rock Poetics. Mai no va deixar de treballar amb músics amics com Iggy Pop i Sonic Youth.
El 2013, l'Stedelijk Museum d'Amsterdam va organitzar una gran retrospectiva sobre aquest artista, que posteriorment va viatjar al Centre Pompidou de París, al MoMA PS1 de Nova York i al Museum of Contemporary Art de Los Angeles. El 1993, hi havia hagut una retrospectiva de la seva obra al Whitney Museum of American Art de Nova York i el 1997 una altra al MACBA, que després es va poder veure al Center for Contemporary Art de Malmö a Suècia i a l'Stedelijk Van Abbemuseum d'Eindhoven. L'obra de Kelley és present en múltiples col·leccions com el Metropolitan Museum of Art de Nova York, el Centre Georges Pompidou de París, el Museum für Moderner Kunst de Viena i el Solomon R. Guggenheim Museum de Nova York.

## Referències

* 1 2 «Mike Kelley». Web. MACBA. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 31 març 2015].
# Hypselistes

Hypselistes és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per Eugène Louis Simon l'any 1894.

## Distribució

Es pot trobar a la zona holàrtica: Canadà, Xina, Japó, Kazakhstan, Mongòlia, Rússia, i els Estats Units:

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Hypselistes acutidens Gao, Sha & Zhu, 1989
* Hypselistes asiaticus Bösenberg & Strand, 1906
* Hypselistes australis Saito & Ono, 2001
* Hypselistes basarukini Marusik & Leech, 1993
* Hypselistes florens (O. Pickard-Cambridge, 1875) (Espècie tipus)
* Hypselistes fossilobus Fei & Zhu, 1993
* Hypselistes jacksoni (O. Pickard-Cambridge, 1902)
* Hypselistes kolymensis Marusik & Leech, 1993
* Hypselistes paludicola Tullgren, 1955
* Hypselistes semiflavus (L. Koch, 1879)

## Referències

* ↑ Simon, E. Histoire naturelle des araignées. Roret, 1894. DOI 10.5962/bhl.title.51973.
* ↑ «Gen. Hypselistes Simon, 1894». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).
# Kangsabati

Kangsabati, Kasai o Cossye (Bengali: কংসাবতী নদী) és un riu de Bengala Occidental que neix a l'altipla de Chhota Nagpur a l'estat de Jharkhand i té un curs en direcció sud-est; passa pels districtes de Purulia, Bankura i Paschim Medinipur (Midnapur) a Bengala Occidental fins a desaiguar al riu Haldi a uns 35 km de la confluència d'aquest riu amb el Bhagirathi-Hooghly. És navegable per bots de fins a 2 tones en temps de pluja fins a Midnapur. El seu únic afluent és el riu format per la unió del Kumari i Tetka, que amb el primer nom s'uneix al Kangsabati a Ambikanagar. Té un curs d'uns 275 km.

## Vegeu també

* Canal de Midnapore.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India. Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Lo Monastièr

* No s'ha de confondre amb el municipi de Lo Monestièr de Briançon dels Alts Alps..
Lo Monastièr (en francès Le Monastier-Pin-Moriès) és un municipi del departament francès del Losera a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# Social Science Computer Review

Social Science Computer Review és una revista acadèmica avaluada per experts que tracta l'ús dels ordinadors en l'àmbit de les ciències socials, incloent-hi la intel·ligència artificial, les simulacions d'ordinador i el modelatge electrònic. Els seus primers editors en cap foren G. Garson (Universitat Estatal de Carolina del Nord) i Ronald Anderson (Universitat de Minnesota). Stephen M. Lyon (Universitat Aga Khan) en fou nomenat editor en cap el 2020. Fou creat el 1983 i és publicat per SAGE Publishing en col·laboració amb la Social Science Computing Association.

## Resums i indexació

La revista penja els seus resums i és indexada a Scopus i el Social Sciences Citation Index. Segons Journal Citation Reports, el 2017 tenia un índex d'impacte de 3,253, cosa que el situava en 20a posició d'entre 105 revistes en la categoria d'«Informàtica, aplicacions interdisciplinàries», 2a posició d'entre 98 revistes en la categoria de «Ciències Socials, Interdisciplinàries» i 14a posició d'entre 88 revistes en la categoria de «Ciències de la Informació i Biblioteconomia».

## Referències

* ↑ «Content overview» (en anglès). Scopus. Elsevier. [Consulta: 5 juliol 2017].
* ↑ «Master Journal List» (en anglès). Intellectual Property & Science. Thomson Reuters. Arxivat de l'original el 2017-09-26. [Consulta: 5 juliol 2017].
* ↑ «Journals Ranked by Impact: Computer Science, Interdisciplinary Applications». A: 2017 Journal Citation Reports (en anglès). Science. Thomson Reuters, 2017.
* ↑ «Journals Ranked by Impact: Social Sciences, Interdisciplinary». A: 2017 Journal Citation Reports (en anglès). Social Sciences. Thomson Reuters, 2017.
* ↑ «Journals Ranked by Impact: Information Science & Library Science». A: 2017 Journal Citation Reports (en anglès). Social Sciences. Thomson Reuters, 2017.
# East La Mirada

East La Mirada és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 9.538 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East La Mirada tenia 9.538 habitants, 3.321 habitatges, i 2.480 famílies. La densitat de població era de 3.317,7 habitants/km².
Dels 3.321 habitatges en un 36,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 12% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 19,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.440 $ i la renda mediana per família de 59.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.395 $ mentre que les dones 31.670 $. La renda per capita de la població era de 20.613 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 5,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East La Mirada». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East La Mirada». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Abarema ricoae

Abarema ricoae és una espècie de llegum del gènere Abarema de la família Fabaceae.

## Referències

* ↑ Barneby & Grimes (1996), ILDIS (2005)

## Bibliografia

* Barneby, R.C. & Grimes, J.W. (1996): Silk Tree, Guanacaste, Monkey's Earring: A generic system for the synandrous Mimosaceae of the Americas. Part I. Abarema, Albizia, and Allies. Memoirs of the New York Botanical Garden 74(1): 1-292. ISBN 0-89327-395-3 (anglès)
* International Legume Database & Information Service (ILDIS) (2005): Genus Abarema (anglès)
# Autostíquids

Els autostíquids (Autostichidae) són una família de lepidòpters ditrisis de la superfamília dels gelequioïdeus (Gelechioidea).

## Subfamílies

Els autostíquids inclouen 638 espècies repartides en 6 subfamílies:
* Autostichinae Le Marchand, 1947
* Deocloninae Hodges, 1998
* Glyphidocerinae Hodges, 1998
* Holcopogoninae Gozmány, 1967
* Oegoconiinae Leraut, 1992
* Symmocinae Gozmány, 1957

## Referències

* ↑ «BioLib - Autostichidae» (en anglès). [Consulta: 13 juny 2024].
* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
* Autostichidae at funet
# Hypselobarbus

Hypselobarbus és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Hypselobarbus curmuca (Hamilton, 1807)
* Hypselobarbus dobsoni (Day, 1876)
* Hypselobarbus dubius (Day, 1867)
* Hypselobarbus jerdoni (Day, 1870)
* Hypselobarbus kolus (Sykes, 1839)
* Hypselobarbus kurali (Menon & Rema Devi, 1995)
* Hypselobarbus lithopidos (Day, 1874)
* Hypselobarbus micropogon (Valenciennes, 1842)
* Hypselobarbus periyarensis (Raj, 1941)
* Hypselobarbus pulchellus (Day, 1870)
* Hypselobarbus thomassi (Day, 1874)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia), Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* uBio (anglès)
# Kangundi

Kangundi fou un estat tributari protegit de l'Índia, del tipus zamindari, ocupant el tahsil del mateix nom al districte de North Arcot, a la presidència de Madras. La superfície del tahsil era de 899 km² integrant el zamindari. La capital era Kuppam (2874 habitants el 1881), residència del zamindar, però el tahsil i zamindari portaven el nom del poble de Kangundi, que fou la capital anterior. La població era de 45.184 habitants el 1881, 54.052 el 1891 i 64.446 el 1901. Hi havia algunes mines d'or continuació de la dels Kolar Gold Fields, a la frontera amb Mysore. El nombre de pobles era 268. El peshkash (tribut) pagat pel zamindar era de 2300 lliures (vers 1880) o 29.500 rúpies (vers 1900). Estava dividit en tres comarques naturals: Bailu Sima (País obert) al nord-oest, Chettu Sima (País de bosc) al centre, i Kanama Sima (Baix ghat) al sud-est.
El poble de Kangundi estava situat a 12° 46′ N, 78° 27′ E﻿ / ﻿12.767°N,78.450°E﻿ / 12.767; 78.450 amb una població el 1901 de 637 i el 1881 de 703. Es va despoblar a causa d'unes febres i el zamindar va canviar de residència. El palau del zamindar es conserva en el lloc.
El zamindari pertany a la mateixa família des de fa molt temps, probablement des del temps de l'Imperi de Vijayanagar, al segle XIV o potser el XV. Haidar Ali va fer presoner al zamindar de Kangundi i el va retenir a Seringapatam; poc després Tipu Sultan va instal·lar una guarnició a Kangundi. El 1794 la Companyia Britànica de les Índies Orientals va restaurar els drets als hereus legítims.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Castell d'Agüero

El castell d'Agüero és una fortificació situada a Agüero, Cantàbria (Espanya). Data del segle xiii i el seu estil és gòtic. Va ser reformat al segle xiv.
Pertanyent a la família Agüero (de la que va destacar Pedro González de Agüero, armat cavaller en 1330 per Alfons XI) la construcció va servir per a la defensa del poble. És la construcció més antiga del poble. Juntament amb tota la localitat d'Agüero, és bé d'interès cultural.
Situada en un prat prop de la carretera que creua el llogaret, la seva tipologia és diferent a la resta de torres defensives de Cantàbria. Es tracta en realitat d'una torre de planta quadrangular, més llarga que alta i amb cantonades protegides per cubs cilíndrics emmerletats. Té una porta d'arc de mig punt descentrada.

## Referències

* ↑ Castillos de Cantabria; Cantabria Arxivat 2011-12-03 a Wayback Machine.
* 1 2 Arteguías.com; Castillos de Cantabria

## Vegeu també

* Torres de defensa de Cantàbria