OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Quessigny

Quessigny és un municipi francès situat al departament de l'Eure i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 123 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Quessigny era de 123 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 8 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 43 habitatges, 41 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 43 habitatges eren cases. Dels 41 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris i 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 1 en tenia tres, 8 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 14 habitatges hi havia un automòbil i a 26 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Quessigny el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 4 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 12 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 12 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 77 persones, 58 eren actives i 19 eren inactives. De les 58 persones actives 55 estaven ocupades (30 homes i 25 dones) i 3 estaven aturades (1 home i 2 dones). De les 19 persones inactives 7 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 5 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de transport, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era un guixaire pintor.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Quessigny a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Quessigny a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Juan Bautista Sánchez Bilbao

Juan Bautista Sánchez Bilbao (Amorebieta, 13 juliol de 1924 - Madrid, 3 de setembre de 2005) fou un militar basc, capità general de la Regió Militar de Llevant, successora de la III Regió Militar (antic Capità general de València).
Era fill de Juan Bautista Sánchez González, veterà de la guerra civil espanyola i capità general de la IV Regió Militar, mort en circumstàncies estranyes en 1957. Militar de carrera, ingressà en l'Acadèmia General Militar en 1943 i es diplomà en Estat Major. Va estar destinat als Regulars i a la Brigada Paracaigudista. Després va estar a la Unitat d'Helicòpters d'Al-Aaiun. Després de ser cap de seguretat de la Casa Militar del Rei, ascendí a coronel i fou nomenat cap de les Forces Aeromòbils de l'Exèrcit de Terra (FAMET). Ascendit a general, en 1982 fou nomenat director de l'Acadèmia General Militar de Saragossa. El 8 de febrer de 1984 fou ascendit a general de divisió i un mes després nomenat cap de la Divisió Cuirassada Brunete.
Al maig de 1985 deixà el comandament quan va ser nomenat capità general de la Regió Militar de Llevant. Durant el seu mandat va patrocinar l'agermanament militar de la música de la Divisió Maestrazgo 3 amb les bandes de música dels pobles valencians. En juliol de 1988 passà a la reserva activa. Va ser amonestat en 1986 per declarar sobre els condemnats del 23-F A los militares nos gustaría que estuvieran, como los de la UMD, también en sus casas. També va renunciar a presidir el consell de guerra contra els comandaments militars implicats en la maniobra involucionista preparada pel 27 d'octubre de 1982.

## Referències

* ↑ Esquela al diari ABC
* ↑ Necrològica al diari ABC
* ↑ El general Sánchez Bilbao rechaza que la Brunete sea la "tenaza" de Madrid, ABC, 30 de març de 1985
* ↑ El general de brigada Juan Bautista Sánchez, director de la Academia General Militar, El País, 24 de març de 1982
* ↑ Juan Bautista Sánchez Bilbao, Auñamendi Eusko Entziklopedia
* ↑ Capitanes Generales al servicio de los valencianos Las Provincias, 29 d'octubre de 2017
* ↑ Orden de 12 de julio de 1988 por la que se dispone el pase a la situación de reserva activa del Teniente General del Ejército de Tierra, don Juan Bautista Sánchez de Bilbao.
* ↑ Serra se planteó el cese del capitán general de Valencia, que finalmente sólo fue amonestado por el jefe del Ejército, El País, 16 de gener de 1986
# Ju Chao

Ju Chao (xinès simplificat: 居巢; xinès tradicional: 居巢; pinyin: Jū Cháo) fou un poeta i cèlebre pintor xinès que va viure sota la dinastia Qing.
Va néixer l'any 1811 i va morir el 1865, Era cosí del també pintor de Ju Lian, encara que altre fonts mencionen que ell, en realitat. era el germà gran d'aquest artista. Autor de “Poemes de Shouxie Shi” i de “Yanyu Ci”. Va destacar com a pintor de flors i ocells. Pels seus vincles amb Gao Jianfu, Gao Qifeng i Chen Shuren (Gao Jianfu i Chen havien estat deixebles de Ju i tots els mencionats eren grans amants de la natura) aquest artista i Ju Lian es consideren els pioner de la denominada Escola Lingnan d'Art.

## Enllaços externs

* http://www.lcsd.gov.hk/en/ppr_release_det.php?id=683 Arxivat 2014-05-14 a Wayback Machine.
* http://www.lifeofguangzhou.com/node_10/node_35/node_116/node_118/2008/07/01/121489623740164.shtml Arxivat 2014-05-14 a Wayback Machine.
* http://arts.cultural-china.com/en/77Arts13887.html Arxivat 2014-03-25 a Wayback Machine.
Sobre l'Escola Lingnan d'Art:
* http://www.lingnanart.com/2013_Ju-Chao-Lian/L-master-juchu.htm
# Pujades

«Pujades» té aquests significats:
* Toponímia:
** Les Pujades (Castellterçol), masia al sud de la vila de Castellterçol (Moianès)
** Can Pujades, diversos indrets
** Can Pujades (Vallgorguina), masia al municipi de Vallgorguina (Vallès Oriental)
** Can Pujades (Vilanant), masia al terme municipal de Vilanant (Alt Empordà)
** Castell de les Pujades, edifici al terme municipal de Castellví de la Marca (Alt Penedès)
* Biografies:
** Antoni Pujades (Reus, segle xvi - XVII), mestre d'obres deixeble de Francisco de Mora
** Jaume Pujades i Alzina
** Jeroni Pujades (Barcelona, 1568 - Castelló d'Empúries, 1635), historiador, cronista i advocat
** Josep Pujades i Truc (el Masnou, 1876 — 1938), poeta i dramaturg català
** Nicolau Pujades, President de la Diputació del General de Catalunya (1455-58)
** Octavi Pujades i Boix
** Pius Pujades (Girona, 1938), periodista, mestre i escriptor català
Viccionari
# Pujals dels Cavallers

Pujals dels Cavallers és un poble situat al municipi de Cornellà del Terri, a la comarca del Pla de l'Estany. Està situat al cim de la serra que separa els vessants de la riera de Garrumbert i de la Farga, al sud de Pujals dels Pagesos.

## Història

L'any 1019 ja es troben referències al llinatge dels Pujals on se cita un Ramon Grasc de Pujals ("Remundo Grasch de Pugals"). D'altres personalitats del mateix cognom apareixen citats als segles xiii i xiv, com ara Dalmau de Pujals, que fou un canonge de la Seu de Girona que disposa d'un destacable sarcòfag al claustre de la catedral. Es creu que la noble família dels Pujals visqué a la casa d'aspecte senyorial anomenada la Torre (s. XV), molt reformada al llarg del temps, que va pertànyer als Foixà fins al segle xix.

## Principals monuments

L'església parroquial és romànica, del segle xi, amb campanar de cadireta. La porta principal és d'arc de mig punt dovellat i els batents són ornats amb espirals de forja, probablement del segle xii. Fou reformada al segle xviii afegint una capella a cada lateral i una sagristia. A l'interior destaca una petita pica baptismal d'estil gòtic i una creu processional d'argent del segle xvi, molt treballada, que es custodia a la sagristia.
L'altre edifici remarcable és el mas de Can Prades, construït amb pedra, amb porta dovellada i finestrals decorats amb escultures de caps.

## Referències

* ↑ «Cornellà del Terri». Gran Enciclopèdia Catalana. Enciclopèdia Catalana, SAU. [Consulta: 24 agost 2015].
* 1 2 «Pujals dels Cavallers». Web oficial de l'Ajuntament. Ajuntament de Cornellà del Terri. Arxivat de l'original el 30 de juliol 2015. [Consulta: 24 agost 2015].
# Quadrat

«Quadrat» té aquests significats:
* Cal·ligrafia:
** Escriptura quadrada, tipus de cal·ligrafia majúscula llatina.
* Matemàtiques:
** Geometria:
*** Quadrat (polígon)
*** Quadrat unitat
** Àlgebra:
*** Quadrat (àlgebra)
*** Arrel quadrada
* Zoologia: Quadrat (os), os del crani dels tetràpodes
* Biografies:
** Quadrat (pare apostòlic), pare apostòlics dels primers cristians.
** Canti Aule Juli Quadrat, cònsol el 105
** Asini Quadrat (poeta), poeta grec
** Asini Quadrat (historiador), historiador grec
** Fanni Quadrat, poeta menor romà
** Luci Ninni Quadrat, tribú de la plebs el 58 aC
** Luci Estaci Quadrat, cònsol l'any 142
** Gai Ummidi Quadrat, governador de província romana de Síria.
** Ummidi Quadrat (cònsol), nebot d'Antoní Pius i cònsol
** Ummidi Quadrat (conspirador), conspirador contra Còmmode
** Gai Volusè Quadrat, militar romà i tribú de la plebs el 43 aC.
# Quadrat d'Or

El Quadrat d'Or és la zona de l'Eixample de Barcelona situada al voltant del Passeig de Gràcia i delimitada pels carrer d'Aribau i el Passeig de Sant Joan per una banda, i les Rondes de Sant Pere i de la Universitat i la Diagonal per una altra, la qual té forma de quadrat i acull un ric patrimoni arquitectònic, sobretot modernista. El nom prové de l'exposició del mateix nom realitzada l'any 1990 dins les activitats de l'Olimpíada Cultural dels Jocs Olímpics de 1992.
Situat en el context de la riquesa burgesa en la qual cresqué l'Eixample, el Quadrat d'Or guarda exponents molt importants de l'arquitectura modernista catalana barcelonina de començament del segle xx. Així podem trobar la Casa Batlló, d'Antoni Gaudí i Cornet, la Casa Amatller, de Josep Puig i Cadafalch, la Casa Lleó i Morera, de Lluís Domènech i Montaner; la Casa Milà (altrament dita La Pedrera) obra també d'Antoni Gaudí i Cornet; la Casa Terrades (coneguda com la Casa de les Punxes) obra també de Josep Puig i Cadafalch; la Casa Macaya, també obra de Josep Puig i Cadafalch; o també l'edifici Montaner i Simon, de Lluís Domènech i Montaner, que des de juny de 1990 i després d'una restauració dels arquitectes Roser Amadó i Lluís Domènech i Girbau acull la seu de la Fundació Antoni Tàpies.

## Referències

* ↑ Huerga, Manuel. «El Quadrat d'Or (vídeo)», 1990.
* ↑ Garcia i Espuche, 2002, p. 5-7.

## Bibliografia

* Garcia i Espuche, Albert. El Quadrat d'Or, centre de la Barcelona modernista: la formació d'un espai urbà privilegiat. 2. ed. Barcelona: Lunwerg, 2002. ISBN 8477825513.

## Enllaços externs

* «Quadrat d'Or» (en castellà). Visit Barcelona.
# R136b

R136b és una estrella de Wolf-Rayet en el Gran Núvol de Magalhães. És una de les estrelles més massives i més lluminoses conegudes. Es troba en el dens cúmul obert R136 al centre de NGC 2070, a la Nebulosa de la Taràntula.

## Referències

* ↑ «The fourth catalogue of Population I Wolf-Rayet stars in the Large Magellanic Cloud» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 01-05-1999, pàg. 117–145. DOI: 10.1051/AAS:1999240.
* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* 1 2 Eric D. Feigelson «AChandraACIS Study of 30 Doradus. II. X-Ray Point Sources in the Massive Star Cluster R136 and Beyond» (en anglès). Astronomical Journal, 4, 01-04-2006, pàg. 2164–2184. DOI: 10.1086/500535.
* ↑ RMC 136b, database entry, SIMBAD. Accessed on line June 2, 2008
# Juan Luís de la Rúa Moreno

Juan Luís de la Rúa Moreno (Santibáñez de Béjar, 9 de desembre de 1943) és un magistrat espanyol, va ser President del Tribunal Superior de Justícia de la Comunitat Valenciana des de 1999 fins al 2010 que el va substituir Pilar de la Oliva. Es llicencià en dret a la Universitat de València el 1966 i el 1969 ingressà en la carrera judicial amb el número 1 de la seva promoció. Va ser ponent en el judici per l'enfonsament de l'embassament de Tous, va ser jutge de lo social en l'època de la Transició democràtica espanyola. Algunes fonts jurídiques i polítiques creuen que hauria de ser recusat després que el cap del Consell de la Generalitat Valenciana, Francisco Camps, digués que no hi havia paraules en el diccionari per definir la sentida amistat que els unia. De la Rúa va dir “sentir-se feliç d'aquella relació”.

## Referències

* ↑ Vázquez, Cristina «Pilar de la Oliva, reelegida presidenta del Tribunal Superior de Justicia» (en castellà). El País [Madrid], 28-01-2016. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Juan Luis de la Rúa, diez años como presidente del TSJ Arxivat 2009-07-15 a Wayback Machine., Levante-emv.com, 10 de juliol 2009 (consulta: 10-7-09) (castellà)
# Juan López

Juan López és el nom dels següents personatges:
* Juan Antonio López Toribio (1966), futbolista barceloní
* Juan López de Úbeda (Toledo 1500-1600) escriptor castellà
* Juantxo López de Uralde (Donostia, 1965) polític basc
* Juan López de Velasco (segles XV-XVI), escultor basc
* Juan López-Morillas (Jódar, 1913-1997), filòleg andalús
* Juan López de Palacios Rubios (Palaciosrubios, 1450 1524), jurista castellà
* Juan López Peñalver (Màlaga, 1763 -1835), científic andalús
* Juan Ernesto López (1935), humorista veneçolà
* Juan López Sánchez (Bullas, 1900-1972), sindicalista murcià
* Juan José López Ibor (1908-1991), psiquiatre sollaner
* Juan Manuel López Iturriaga (Bilbao, 1959) presentador basc
* Juan López o Joan Llopis cardenal valencià (1454-1501)
* Juan Fernando López Aguilar (1961), Ministre de Justícia d'Espanya
* Juan López, alter ego de Super Llopis, personatge de còmic
* Juan López Arguto de la Mata (San Cristóbal de La Laguna, 1637), bisbe canari
* Juan Miguel López González (1964), físic badaloní
* Juan López Hita (Algesires,1944-2014), futbolista andalús
* Juan López de Hoyos (1511- 1583) humanista madrileny
* Juan José López Burniol (1945), advocat canareu
* Juan López Campillo (1785-1832), guerriller càntabre
* Juan Ramón López Caro (Lebrija 1963) futbolista andalús
* Juan López Gayà (1930-2008) jutge palmesà
* Juan López-Doriga Pérez (1959), diplomàtic saragossà
* Juan López Fernández (Toral de los Vados, 1939), autor de còmics lleonès
* Juan López Fontana (Montevideo, 1908-1983), futbolista uruguaià
# Juan Manuel Gómez Sánchez

Juan Manuel Gómez Sánchez, més conegut com a Juanma (Don Benito, 29 de maig de 1981) és un exfutbolista extremeny, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Format al planter del Màlaga CF, amb l'equip B dels andalusos destaca a la Segona Divisió 03/04, en la qual marca 8 gols en 41 partits. Sense arribar a debutar amb el primer equip mal·lacità, fitxa pel Llevant UE a l'estiu del 2004.
El quadre valencià militava a primera divisió, i l'extremeny hi juga 27 partits, marcant cinc gols, insuficients per a la permanència del Llevant. L'any següent, a la categoria d'argent, hi juga 20 partits. La temporada 06/07 és cedit al Recreativo de Huelva. Al seu retorn al Llevant, que estava de nou a primera divisió, hi juga 35 partits i marca dos gols.
L'estiu del 2008 fitxa pel Reial Betis, gaudint de força minuts el seu primer any a Sevilla, tot i no consolidar-se com a titular. A final de temporada, el Betis baixà a Segona Divisió.

## Enllaços externs

* Estadístiques del jugador
# Juan Manuel López Martínez

Juanma López (Madrid, Espanya, 3 de setembre de 1969), és un exfutbolista madrileny. Va jugar de central a l'Atlètic de Madrid, club on va desenvolupar tota la seua carrera esportiva. Va ser internacional amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Juanma López es va criar com futbolista en les categories inferiors de l'Atlètic de Madrid i va pujar al primer equip del club matalasser el 1990. Va debutar a l'abril del 91 davant el Reial Saragossa. Allí va jugar 11 temporades on va formar part de l'equip del doblet i va guanyar una lliga, el 1996, i 3 copes del rei, 1991, 1992 i 1996. Precisament, l'any del doble títol per als matalassers va ser l'any més destacat de López, que va disputar 32 partits i va ser l'única campanya en què fou clarament titular a la defensa del seu equip.
El seu declivi va començar arran d'una lesió a la temporada 97/98 que el va tenir en blanc la resta d'eixa campanya (només va jugar set partits) i tota la temporada 98/99. A l'any següent, en què l'Atlètic va baixar a Segona, va reaparèixer en dues ocasions. Va acompanyar el club matalasser en el primer any en la categoria d'argent, tot retirant-se el 2001.
Tot i de jugar habitualment de central, a causa de la seva llarga passa també va jugar en alguna ocasió com lateral o com migcampista per la banda dreta. Va ser famós per la seva contundència i se li criticava pel seu joc dur, encara que el jugador sempre contestava a les crítiques recordant que ell mai va lesionar a ningú i que no obstant això a ell si li van fracturar el pòmul.

## Selecció espanyola

Ha estat internacional amb la selecció espanyola en 11 ocasions entre 1992 i 1997. A més a més va participar en la selecció olímpica de 1992 amb la qual va assolir la medalla d'or.
Juan Manuel López amb la selecció espanyola - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Espanya – Jocs Olímpics d'estiu de 1992
1 Cañizares
2 Ferrer
3 Lasa
4 Solozabal
5 López
6 Villabona
7 Amavisca
8 Luis Enrique
9 Guardiola
10 Abelardo
11 Manjarín
12 Paqui
13 Toni
14 Vidal
15 Soler
16 Miguel
17 Berges
18 Pinilla
19 Kiko
20 Alfonso
Seleccionador: Miera
Selecció de futbol d'Espanya – Eurocopa 1996
1 Zubizarreta •
2 J. M. López •
3 Belsué •
4 Alkorta •
5 Abelardo •
6 Hierro •
7 Amavisca •
8 Guerrero •
9 Pizzi •
10 Donato •
11 Alfonso •
12 Sergi •
13 Cañizares •
14 Kiko •
15 Caminero •
16 Otero •
17 Manjarín •
18 Amor •
19 Salinas •
20 Nadal •
21 Luis Enrique •
22 Molina •
Entrenador: Clemente :
# Rafael Simancas Simancas

Rafael Simancas Simancas (Kehl, 1 de juliol de 1966) és un polític madrileny, membre del Partit Socialista Obrer Espanyol i antic secretari general del Partit Socialista de Madrid. Nascut a Alemanya de pares immigrants provinents de Còrdova, es va llicenciar en Ciències Polítiques a la Universitat Complutense de Madrid. Es va convertir en regidor de l'Ajuntament de Madrid després de les eleccions municipals de 1995 que va renovar en les eleccions de 1999. Va exercir de secretari general del Partit Socialista de Madrid del 2000 al 2007, quan va ser substituït per Tomás Gómez. Va ser el cap de llista de la llista del PSOE a les eleccions regionals de maig de 2003, octubre de 2003 i 2007. Després de la seva sortida de l'Assemblea de Madrid el febrer de 2008, ha estat membre de la IX, X, XI i XII legislatures del Congrés dels Diputats.
Des del 20 de juliol de 2021 és Secretaria d'Estat de Relacions amb les Corts del govern de Pedro Sánchez que ocupava José Antonio Montilla Martos.

## Referències

* ↑ «Simancas se despedirá hoy de la Asamblea para saltar a la política nacional en el Congreso de los Diputados» (en castellà). Europa Press, 21-02-2008. [Consulta: 4 gener 2020].
* ↑ «Simancas, el candidato marcado por el 'tamayazo' | elmundo.es» (en castellà). El Mundo, 04-06-2007. [Consulta: 4 gener 2020].
* ↑ «X Legislatura (2011-2016) Simancas Simancas, Rafael». Congreso de los Diputados. [Consulta: 4 gener 2020].
* ↑ «Bolaños elige a Rafael Simancas nuevo secretario de Estado de Relaciones con las Cortes» (en castellà). El Confidencial. Europa Press, 19-07-2021 [Consulta: 20 juliol 2021].
# Rafael Pólit Cevallos

Rafael Pólit Cevallos (Quito, abril de 1823 - Quito, 23 d'octubre de 1897) fou un polític equatorià, ministre de l'interior i relacions exteriors de l'Equador del 4 d'octubre de 1875 al 9 de desembre de 1875 i president del consell municipal de la ciutat de Guayaquil.

## Biografia

Va estudiar en la Universitat Central, a Quito, i es va unir el Partit Conservador de l'Equador, de Gabriel García Moreno. Va ser president del Consell Municipal de Guayaquil i el 2 d'octubre de 1875 va ser elegit president del Senat. Del 4 d'octubre de 1875 al 9 de desembre de 1875 va ser ministre de l'Interior i Relacions Exteriors de l'Equador.
En 1878 el govern el va obligar a exiliar-se, però més tard va tornar. El 2 de maig de 1895 es va convertir en governador de Guayas, però va dimitir després d'un mes. Va morir el 23 d'octubre de 1897 a Quito.

## Referències

* ↑ Cahoon, Ben. «Ecuador». www.worldstatesmen.org. [Consulta: 6 juliol 2017].
* ↑ Jurado Noboa, Fernando «Catalans a l'Equador». Paratge. Societat Catalana de Genalogia, Heràldica, Sigil·lografia i Vexil·lologia.
# Rafael Pérez

Rafael Pérez és el nom dels següents personatges:
* Rafael Pérez del Álamo (Loja, Granada, 1829 - Arcos de la Frontera, Cadis, 1911), veterinari i anarcosindicalista andalús
* Rafael Carlos Pérez González, futbolista
* Rafael Pérez i Pérez (Quatretondeta, 1891 - 1984), escriptor valencià en llengua castellana
* Rafael Pérez Ruiz (Còrdova, 1981), magistrat i polític espanyol
# Josep Barbey i Prats

Josep Barbey i Prats (Barcelona 1894 - Barcelona 1945) va ser un advocat, economista i polític català.

## Biografia

Es doctorà en dret a la Universitat de Barcelona i va treballar com a passant de Jaume Bofill i Mates. Fou escollit regidor de l'Ajuntament de Barcelona per la Lliga Regionalista a les eleccions municipals de 1920. De fina sensibilitat artística, va reunir una excel·lent col·lecció de pintura catalana moderna i va presidir la Comissió de Cultura de l'Ajuntament de Barcelona encarregada de construir grups escolars. Com a president de la junta municipal d'exposicions d'art organitzà les exposicions de pintura catalana a Lisboa, amb la col·laboració de Joan Estelrich (1920), i a Amsterdam, en col·laboració amb Feliu Elias (1922).
El 1922 participà en la constitució d'Acció Catalana. Membre de la junta del Col·legi d'Advocats de Barcelona, el 1926 fou desterrat a Barbastre per la dictadura de Primo de Rivera. Amb el seu germà Juli Barbey va fundar la "Cía de Industrias Agrícolas". El 1930 fou membre del consell directiu d'Acció Catalana i vicepresident de l'Ateneu Popular d'aquest partit. També fou soci de l'Ateneu Barcelonès i de la Societat Econòmica Barcelonesa d'Amics del País.
Va arribar a ser sotssecretari d'Economia del primer govern de la Segona República Espanyola (1931-1939), essent ministre d'Economia Lluís Nicolau d'Olwer. Ells dos, juntament amb Ferran Cuito i Canals i Manuel Reventós i Bordoy eren coneguts com "els Quatre d'Infanteria".
Després es va integrar en el Partit Catalanista Republicà. Contribuí econòmicament en la fundació de La Publicitat i dirigí durant molt de temps la seva plana d'Economia i Finances. A la seva mort deixà una gran col·lecció de pintura. El seu enterrament el 29 d'octubre de 1945 fou una manifestació de resistència pacífica.

## Bibliografia

* Lluís Nicolau d'Olwer, Caliu: Records de Mestres i Amics, Mèxic: Institut Català de Cultura, 1958.

## Referències

* ↑ «Josep Barbey i Prats». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Julià Cèlia Canyelles. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p. 114. ISBN 978-84-9850-461-3.
* 1 2 Lluís Nicolau d'Olwer, Ferran Cuito i Canals. Epistolari de l'exili francès, 1941-1946, 2003, p. 223.
* ↑ Lluís Nicolau d'Olwer en fa un retrat a Caliu, pàg. 97 i 98.