OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Azura

Azura fou filla d'Adam i Eva i l'esposa del patriarca bíblic Set segons el Llibre dels Jubileus.
Azura era filla d'Adam i Eva -els primers homes- i va néixer després de l'expulsió dels seus progenitors del Jardí de l'Edèn. Segons la tradició, els seus germans foren Caín, Abel i Set i altres 30 homes mentre que les seves germanes foren Avan i 22 noies més.
Segons el relat, Azura va esdevenir l'esposa del seu germà Set. Junts van tenir el seu primogènit Enoix i altres fills i filles. Set i Azura són els ancestres de tota la humanitat, ja que Noè és un descendent seu.

## Enllaços externs

* Azura (d'Adam et Ève)

## Referències

* ↑ Amaru, Betsy. The Empowerment of Women in the Book of Jubilees, 1999, p. 17.
* ↑ «The Wesley Center Online: The Book Of Jubilees». wesley.nnu.edu. Arxivat de l'original el 2012-06-04. [Consulta: 19 juliol 2016].
# Copa sudanesa de futbol

La Copa sudanesa de futbol és la màxima competició futbolística per eliminatòries del Sudan, i la segona en importància després de la lliga. És organitzada per la Federació Sudanesa de Futbol. Va ser creada l'any 1963.

## Historial

Font:
| Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| 1963 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1964-1969 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 1970 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1971 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1972 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1973 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 1974 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1975-1976 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 1977 | Al-Hilal Omdurman | – | |
| 1978 | Al Nil Khartoum | – | |
| 1979-1980 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 1981 | Hay al-Arab Port Sudan | – | |
| 1982 | Al Ahly Wad Medani | – | |
| 1983 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1984 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1985 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1986 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1987 | Al Mourada Omdurman | – | |
| 1988 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1989 | Al Mourada Omdurman | – | |
| 1990 | Al-Ittihad Wad Medani | – | |
| 1991 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1992 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1993 | Al-Hilal Omdurman | – | |
| 1994 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1995 | Al Mourada Omdurman | – | |
| 1996 | Al Merreikh Omdurman | – | |
| 1997 | Al Mourada Omdurman | – | |
| 1998 | Al-Hilal Omdurman | 2–0 | Al Merreikh Omdurman |
| 1999 | Al Mourada Omdurman | – | |
| 2000 | Al-Hilal Omdurman | 3–0 | Al Ahly Wad Medani |
| 2001 | Al Merreikh Omdurman | 1–0 | Al Mourada Omdurman |
| 2002 | Al-Hilal Omdurman | 2–0 (adjudicat) | Al Merreikh Omdurman |
| 2003 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |
| 2004 | Al-Hilal Omdurman | 0–0 (3–2 pen.) | Al Merreikh Omdurman |
| 2005 | Al Merreikh Omdurman | 0–0 (4–2 pen.) | Al-Hilal Omdurman |
| 2006 | Al Merreikh Omdurman | 2–0 | Al-Hilal Omdurman |
| 2007 | Al Merreikh Omdurman | 1–0 | Al-Hilal Omdurman |
| 2008 | Al Merreikh Omdurman | 0–0 (2-0 pen.) | Al-Hilal Omdurman |
| 2009 | Al-Hilal Omdurman | 2–1 | Al Merreikh Omdurman |
| 2010 | Al Merreikh Omdurman | 2–0 | Al-Hilal Omdurman |
| 2011 | Al-Hilal Omdurman | 2–0 (adjudicat) | Al Merreikh Omdurman |
| 2012 | Al Merreikh Omdurman | 0–0 (3-1 pen.) | Al-Hilal Omdurman |
| 2013 | Al Merreikh Omdurman | 2–0 (adjudicat) | Al-Hilal Omdurman |
| 2014 | Al Merreikh Omdurman | 3–1 | Al-Hilal Omdurman |
| 2015 | Al Merreikh Omdurman | 2–0 (adjudicat) | Al-Hilal Omdurman |
| 2016 | Al-Hilal Omdurman | 2–1 | El-Hilal SC El-Obeid |
| 2017 | Al-Ahly Shendi | 1–1 (4–2 pen.) | Al-Hilal Omdurman |
| 2018 | Al Merreikh Omdurman | 4-1 | El-Hilal SC El-Obeid |
| 2018-19 | no es disputà | no es disputà | no es disputà |

## Referències

* ↑ «Sudan - List of cup winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* RSSSF
# Copa Pirineus

La Copa Pirineus (Coupe Pyrénées en francès) és una competició de piragüisme que va tenir lloc els mesos de març i abril del 2010 a la Seu d'Urgell (Alt Urgell), Sort (Pallars Sobirà) i Pau (Occitània). Les proves d'eslàlom van tenir lloc a la Seu d'Urgell i Pau, i descens d'aigües braves a Sort.

## Referències

* ↑ «Neix la Copa Pirineus Ara Lleida de piragüisme, que repartirà 14.000 euros en premis». Bondia.cat. [Consulta: 23 desembre 2010].
# Cordulegàstrids

Els cordulegàstrids (Cordulegastridae) són una família d'odonats anisòpters, de cos gran, marró o negre amb marques grogues. Se'ls pot trobar en rierols petits i clars, volant lentament entre 30 i 70 cm sobre l'aigua. Quan se'ls molesta, volen vertiginosament. És un grup petit.

## Taxonomia

La família Cordulegastridae inclou tres gèneres:
* Anotogaster Selys, 1854
* Cordulegaster Leach, 1815
* Neallogaster Cowley, 1934

## Referències

* ↑ «IRMNG - Cordulegastridae». [Consulta: 5 novembre 2021].
# Cordyceps

Cordyceps és un gènere pertanyent als fongs ascomicets que compta amb unes 400 espècies descrites. Totes les espècies de Cordyceps són paràsites, principalment d'insectes i altres artròpodes (per això es diu que són fongs entomopatògens). Uns pocs són paràsits d'altres fongs. L'espècie més coneguda del gènere és Cordyceps sinensis que és la matèria primera de la "eruga vegetal", un ingredient preciós en la medicina xinesa tradicional. Si un fong del gènere Cordyceps ataca a un hoste, el miceli envaeix i eventualment reemplaça els teixits de l'hoste, mentre que el cos fructífer ellongat (estroma) podria ser cilíndric, raïmificat o de formes complexes. L'estroma té molts peritecis petits i en forma d'ampolla que contenen asques. Aquestes, al seu torn contenen ascospores filiformes que habitualment s'obren en fragments que presumiblement són ineficaços.
Algunes espècies del gènere Cordyceps són capaços d'afectar la conducta del seu insecte hoste. Cordyceps unilateralis, per exemple fa que les formigues pugin a una planta i l'ataquin abans de morir, assegurant una distribució màxima de les espores procedents del cos fructífer que brolla del cadàver de l'insecte.
El gènere té molts anamorfs (formes asexuals) dels quals els més coneguts són Beauveria (possiblement també Beauveria bassiana), Metarhizium, i Isaria) a l'haver estat utilitzats en el control biològic de plagues d'insectes.
Algunes espècies de Cordyceps són fonts de substàncies bioquímiques amb interessants propietats biològiques i farmacològiques com la cordicepina. L'anàmorf de Cordyceps subsessilis (Tolypocladium inflatum) és la font de la ciclosporina — un medicament que s'usa en el trasplantament d'òrgans humans com inmunosupresor.
# Llista d'Abidos

La llista d'Abidos és una relació de faraons de l'antic Egipte que es va trobar a una sala del temple de Seti I a Abidos.
Fou escrita durant el regnat de Ramsès II i esmenta els seus 76 predecessors, però alguns estan convenientment esborrats com Hatshepsut i Akhenaton. No hi apareixen els reis dels segon període entremig.
Un duplicat de la llista, bastant deteriorat, es va trobar al temple de Ramsès II a Abidos, al costat de l'anterior.

## Contingut de la llista
### Dinastia I

| n° | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| prenom | Meni | Teti | Iti | Ita | Septi | Merbiap | Semsu | Kebh |

### Dinastia II

| n° | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| prenom | Bedjau | Kakau | Banetjer | Wadjnas | Sendi | Djadjay |

### Dinastia III

| n° | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| prenom | Nebka | Netjerykhet Djoser | Teti | Sedjes | Neferkara |

### Dinastia IV

| n° | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| prenom | Snefru | Khufu | Djedefra | Khafra | Menkaura | Shepseskaf |

### Dinastia V

| n° | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| prenom | Userkaf | Sahure | Kakai | Neferefre | Niuserre | Menkauhor | Djedkare | Unas |

### Dinastia VI

| n° | 34 | 35 | 36 | 37 | 38 | 39 |
| prenom | Teti | Userkare | Meryre | Merenre | Neferkare | Merenre |

### Dinastia VII

| n° | 40 | 41 | 42 | 43 | 44 | 45 | 46 | 47 |
| prenom | Netjerkare | Menkare | Neferkare | Neferkare III Nebi | Djedkare Shemai | Neferkare Khendu | Merenhor | Sneferka |
| n° | 48 | 49 | 50 | 51 | 52 | 53 | 54 | 55 | 56 |
| prenom | Nikare | Neferkare Tereru | Neferkahor | Neferkare Pepiseneb | Sneferkare Annu | Kakaura | Neferkaure | Neferkauhor | Neferirkare |

### Dinastia XI

| n° | 57 | 58 |
| prenom | Nebhepetre | Sankhkare |

### Dinastia XII

| n° | 59 | 60 | 61 | 62 | 63 | 64 | 65 |
| prenom | Sehetepibre | Kheperkare | Nebukaure | Khakeperre | Khakaure | Nemaatre | Maakherure |

### Dinastia XVIII

| n° | 66 | 67 | 68 | 69 | 70 | 71 | 72 | 73 | 74 |
| prenom | Nebpehtira | Djeserkara | Aakheperkara | Aakheperenra | Menkheperra | Aakheperura | Menkheperura | Nebmaatra | Djeserkheperura Setepenra |

### Dinastia XIX

| n° | 75 | 76 |
| prenom | Menpehtira | Menmaatra |

## Enllaços externs

* Taula d'Abidos
* Llista del reis d'Abidos
# Llista d'Alts Comissionats francesos a Síria

Els alts comissionats francesos al Llevant van exercir autoritat nominal primer a tot el nord de la Síria històrica (modernes Síria i Líban) i a Cilícia, si bé de fet només va tenir autoritat efectiva al Líban, costa siriana i Cilícia occidental. Cilícia va tenir els seus propis administradors després de 1919, i fou renunciada el 1921, quedant evacuada el gener de 1922. França va conservar el control efectiu del Mont Líban i la costa siriana. La major part de la resta de Síria va continuar en mans del govern àrab del haiximita Faisal I, i després del regne de Síria (8 de març de 1920) fins al 24 de juliol de 1920 quan els francesos van ocupar tot el país. La residència de l'Alt Comissionat fou a Beirut. La llista d'alts comissionats és la següent:
* octubre de 1918 - 21 de novembre de 1919 François Georges-Picot
* 21 de novembre de 1919 - 23 de novembre de 1922 Henri-Joseph-Eugène Gouraud
* 23 de novembre de 1922 - 17 d'abril de 1923 Robert de Caix (interí)
* 17 d'abril de 1923 - 29 de novembre de 1924 Maxime Weygand
* 29 de novembre de 1924 - 23 de desembre de 1925 Maurice-Paul-Emmanuel Sarrail
* 23 de desembre de 1925 - 23 de juny de 1926 Baron Henry de Jouvenel des Ursins
* agost de 1926 - 16 de juliol de 1933 Auguste Henri Ponsot
* 16 de juliol de 1933 - gener de 1939 Damien de Martel, comte de Martel
* gener de 1939 - novembre de 1940 Gabriel Puaux
* 24 de novembre de 1940 - 27 de novembre de 1940 Jean Chiappe (no va arribar a prendre possessió)
* 6 de desembre de 1940 - 14 de juny de 1941 Henri Fernand Dentz
* 24 de juny de 1941 - 7 de juny de 1943 Georges-Albert-Julien Catroux (Delegat-general i cap de les Forces de la França Lliure als estats del Llevant)
* 7 de juny de 1943 - 23 de novembre de 1943 Jean Helleu (plenipotenciari)
* 23 de novembre de 1943 - 23 de gener de 1944 Yves Chataigneau
* 23 de gener de 1944 - 1 de setembre de 1946 Étienne-Paul-Émile-Marie Beynet

## Referències

* Worldstatesmen per Ben Cahoon
# Comtat de Sorcy

El comtat de Sourcy fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic situada al pagus Bedensis, que no apareix esmentat en el tractat de Meerssen del 870. El territori estava al llarg dels dos costats del riu Mosa des de Ourches fins a Pont-à-Meuse i incloïa Commercy, Pagny, Sorcy i Vaucouleurs.
Com a comtes són esmentats Arnold o Arnulf que subscriu una carta del 1052 del bisbe Udó de Verdun en la que se l'assenyala com Arnulfus comes de Sorceio. Un altre comte fou Eberard de data desconeguda que apareix esmentat com a Evrardus comes de Sorceio a la necrològica de la catedral de Verdun.

## Referències

* Comtes de Sorcy
# Comtat de Somerset

«Comtat de Somerset» té aquests significats:
* Comtat de Somerset (Anglaterra)
* Comtat de Somerset (Maine)
* Comtat de Somerset (Maryland)
* Comtat de Somerset (Nova Jersey)
* Comtat de Somerset (Pennsilvània)
# Cornelis Bega

Cornelis Pietersz. Bega (Haarlem, c. 1631/1632 –1664) fou un dibuixant, gravador i pintor barroc neerlandès.

## Biografia i obra

Membre d'una família d'artistes, com a fill de Pieter Beginj, orfebre, i de María Cornelisdr., filla il·legítima de Cornelis van Haarlem, en la casa del qual vivien, es compta amb poques dades per traçar la seva biografia. Segons Arnold Houbraken va ser el «primer i millor» aprenent d'Adriaen van Ostade A començaments de 1653 va viatjar a Alemanya i, en companyia de Vincent Laurensz. van der Vinne i Guillam Du Bois, va recórrer Frankfurt del Main, Heidelberg i Estrasburg abans de passar a Suïssa per trobar-se de tornada a Haarlem al juny de 1653. El setembre del 1654 va ingressar al Gremi de Sant Lluc de Haarlem. Aquí va morir, segons Houbraken víctima de la pesta, i va ser enterrat el 30 d'agost de 1664 a l'església de Sant Bavón.
Com a deixeble d'Adriaen van Ostade va ser pintor d'escenes de gènere en petit format, principalment interiors de taverna i d'humils habitatges camperols en situacions quotidianes (La benedicció de la taula, al Rijksmuseum i a l'Ermitage de Sant Petersburg; Mare alletant al seu fill, en col·lecció privada de París, Músics i bevedors, fumadors i danzarines, Homes cortejant a donzelles o El doctor visitant a un malalt, són els seus temes, als quals amb prou feines cal agregar algun retrat incloent un parell d'autoretrats dibuixats o esbossats (Universitat de Leiden, Hamburg).

## Referències

* ↑ Biesboer y Luna (1994), p. 169.
* ↑ «Cornelis Pietersz. Bega» (en neerlandès). Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD). [Consulta: 28 abril 2016].

## Bibliografia

* Biesboer, Pieter y Luna, Juan J., La pintura holandesa del Siglo de Oro. Frans Hals y la escuela de Haarlem, Madrid, Barcelona: BBV, 1994, ISBN 84-604-9248-6

## Enllaços externs

* Obras de Cornelis Pietersz. Bega en el Rijksmuseum
# Cornelio Desimoni

Cornelio Desimoni (Gavi, 14 de setembre de 1813 – Gavi, 29 de juny de 1899) va ser un historiador i numismàtic italià. Va ser un dels fundadors de la Società ligure di storia patria. S'interessà també per els orígens de Cristòfol Colom. Publicà I viaggi e la carta dei fratelli Zeno veneziani (1390-1405) (1878), Di alcuni recenti giudizi intorno alla patria di Cristoforo Colombo (1890) i Questioni colombiane (1894).
* Statuto dei padri del comune della Repubblica genovese, 1885
* Leges genuenses, 1901

## Referències

* ↑ Fitxa biogràfica a Gallica.fr
* ↑ Biografia a l'Enciclopedia Treccani
# Corral del Mestre (Perauba)

El Corral del Mestre era un corral del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent a l'antic poble de Perauba.
Estava situat a l'extrem de llevant del Boïgot del Mestre, al costat de ponent de la Feixa de Viu, al nord-oest de la Collada del Corral del Mestre. És a l'esquerra del barranc del Vinyal, al nord-est, lluny, de la Torre de Perauba.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Llei del Govern d'Irlanda de 1886

El Projecte de Llei del Govern d'Irlanda de 1886 (Government of Ireland Bill 1886 en anglès), més conegut com a Primer Projecte de Llei del Govern Local (First Home Rule Bill), va ser el primer gran intent, per part del govern britànic, d'adoptar una llei que creés un govern autònom en una part del Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda. Va ser introduït el 8 d'abril de 1886 per part del primer ministre liberal William Gladstone, amb l'objectiu de crear una assemblea devolutiva per Irlanda, que dirigiria l'illa en unes àrees específiques. El Partit Parlamentari Irlandès, liderat per Charles Stewart Parnell, havia estat fent campanya per una llei així des de la dècada de 1870.
El projecte de llei, com la Llei irlandesa de la Terra de 1870, era en bona part obra del mateix Gladstone, que en va excloure de la redacció als membres del parlament irlandesos, així com als seus propis ministres. A causa de l'existència de la Llei d'adquisició de terres de 1885, s'havia d'introduir, juntament amb el projecte de Llei de govern local, un nou projecte de llei sobre la tinença de terres, tot i que finalment aquesta idea fou abandonada.

## Referències

* ↑ Hansard 1803-2005 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. - GOVERNMENT OF IRELAND BILL, April 1886
* ↑ Alvin Jackson, Home Rule: An Irish History 1800—2000 p.69.

## Bibliografia

* Uiverstity College Cork, Historyy Faculty: Home Rule, The Elections of 1885, 1886 Arxivat 2012-02-04 a Wayback Machine.
* MacDonagh, Michael: The Home Rule Movement, Talbot Press, Dublin (1920)
* Kee, Robert: The Green Flag: A History of Irish Nationalism, (2000 edition, first published 1972), ISBN 0-14-029165-2.
* Jackson, Alvin Jackson: HOME RULE, an Irish History 1800–2000, (2003), ISBN 0-7538-1767-5.
* Hennessey, Thomas: Dividing Ireland, World War 1 and Partition, (1998), ISBN 0-415-17420-1.

## Enllaços externs

* Full text of the Home Rule bill of 1886 Appendix A of What home rule means now. (1893, Dublin), The Liberal Union of Ireland; from the Internet Archive.
* "Government of Ireland Bill" matches Arxivat 2020-09-28 a Wayback Machine. from Hansard; matches 1886–92 relate to the 1886 bill.
# Condette

Condette és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2017 tenia 2.506 habitants.
El primer esment escrit Condeta data del 1112. Altres variants van ser Condet (1125-1135), Condetta (1372), Condebte (1415), Condehever (xviii$^e$ siècle). És un topònim d'origen cèltic, semblant a Condé ou Condate (que significa confluència) que es troben sovint al llarg de les vies romanes.

## Demografia

El 2007 la població de fet de Condette era de 2.585 persones. Hi havia 1.024 famílies i 1.175 habitatges.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 1.668 persones i hi havia 109 empreses. L'any 2000 hi havia catorze explotacions agrícoles que conreaven un total de 312 hectàrees.
El 2009 hi havia una farmàcia, una ambulància una escola maternal i dues escoles elementals.

## Referències

* ↑ Menche de Loisne, Auguste Charles Henri. Dictionnaire topographique du département du Pas-de-Calais, comprenant les noms de lieu anciens et modernes (en francès). París: Imprimerie nationale, 1907, p. 106.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Nombre d'équipements et de services dans le domaine du commerce en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Condensat fermiònic

Un condensat fermiònic és un estat de la matèria superfluid format per partícules fermiòniques a baixes temperatures. Està estretament relacionat amb el condensat de Bose–Einstein, una fase superfluida formada usant àtoms bosònics sota condicions similars. El primer condensat fermiònic va ser creat per Deborah S. Jin el 2003. Un condensat quiral és un exemple de condensat fermiònic que apareix en les teories de fermions sense massa amb trencament de la simetria quiral.
Els condensats fermiònics reben el nom de sisè estat de la matèria.
La superfluïdesa va ser primer descoberta en l'heli líquid, heli-4, l'any 1938 i la seva superfluïdesa es deu a la condensació Bose, el mateix mecanisme que produeix el condensat Bose-Einstein.
És més difícil produir un superfluid fermiònic que un superfluid bosònic, però hi ha un mecanisme, la transició BCS, pel qual un superfluid pot ser format per fermions, ja que a unes certes baixes temperatures el fluid d'electrons és capaç de fluir sense dissipació i com a resultat esdevé un superfluid, i el material un superconductor.

## Referències

* Guenault, Tony. Basic superfluids. Taylor & Francis, 2003. ISBN 0-7484-0892-4.
* University of Colorado (28 de gener 28 de 2004). NIST/University of Colorado Scientists Create New Form of Matter: A Fermionic Condensate Arxivat 2006-12-07 a Wayback Machine.. Press Release.
* Rodgers, Peter & Dumé, Bell ((28 de gener de 2004). Fermionic condensate makes its debut. PhysicWeb.
# Cornwall (Vermont)

Cornwall és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 1.136 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cornwall tenia 1.136 habitants, 427 habitatges, i 322 famílies. La densitat de població era de 15,3 habitants per km².
Dels 427 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,6% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 24,4% no eren unitats familiars. En el 18,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 30,7% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.692 $ i la renda mediana per família de 59.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.563 $ mentre que les dones 23.913 $. La renda per capita de la població era de 26.902 $. Entorn del 3,4% de les famílies i el 5,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cornwall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cornwall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cromatografia líquida micel·lar

La cromatografia líquida micel·lar (CLM, o també MLC) és una variant de la cromatografia líquida d'alta resolució (HPLC) de fase inversa, que utilitza dissolucions micel·lars aquoses com a fases mòbils.

## Dissolucions micel.lars

Les dissolucions micel·lars contenen un tensioactiu en una concentració superior a la concentració micel·lar crítica (CMC). Sota aquestes condicions, les cadenes hidròfobes dels monòmers de tensioactius s'associen per a aïllar-se de l'aigua, mentre que els caps polars s'orienten cap a la superfície, formant una estructura pseudoesfèrica: la micel.la de fase normal. Les micel.les contenen aproximadament el mateix número de monòmers, de forma que al augmentar la concentració de tensioactiu, es produeix un increment del número de micel.les (enlloc de formar micel.les més grans). La concentració de monòmer lliure es manté aproximadament igual a la CMC.
Els tensioactius més utilitzats en MLC i les segues principals característiques es mostren a la taula següent.
| | Dodecilsulfat de sodi (SDS) | Bromur de cetiltrimetil amoni (CTAB) | Brij-35 | Triton X-100 |
| Càrrega | Anionic | Catiònic | Neutre | Neutre |
| Fórmula | ${\ce {C12H25SO4Na}}$ | ${\ce {C19H42NHBr}}$ | | |
| Concentració micel.lar crítica (mM) | 8.1 | 0.83 | 0.06 | 0.3 |
| Número d'aggregació (monòmers per micel.la) | 62 | 90 | 41 | 140 |
| Punt de Krafft (°C) | 16 | 26 | ---- | --- |
| Cloudy point en una solució al 1–6% (°C) | --- | --- | 100 | 64 |

## Mecanisme de retenció

El mecanisme de retenció és molt estable i reproduïble, per la qual cosa és possible la modelització del factor de retenció en funció de la composició de la fase mòbil (concentració de tensioactiu, dissolvent orgànic i pH). Existeixen nombroses equacions que relacionen aquestos paràmetres. La més utilitzada (a pH constant) és:
$logk=c0+c1*T+c2*DO+c12*T*DO$
on T és la concentració de tensioactiu i DO la de dissolvent orgànic. Aquesta equació és vàlida per a soluts moderadament hidròfobs.

## Referències

* ↑ Berthod, Alain. Micellar liquid chromatography. New York: Marcel Dekker, 2000. ISBN 0-8247-9993-3.
* ↑ Peris-Vicente, Juan; Albiol-Chiva, Jaume; Roca-Genovés, Pasqual; Esteve-Romero, Josep «Advances on melamine determination by micellar liquid chromatography: A review». Journal of Liquid Chromatography & Related Technologies, 39, 7, 20-04-2016, pàg. 325–338. DOI: 10.1080/10826076.2016.1152482. ISSN: 1082-6076.
* ↑ Boichenko «Micellar liquid chromatography (Review). Part 1. Fundamentals, retention models and optimization of separation.». Методы и объекты химического анализа, 2007, pàg. т. 2, № 2, С. 92–116.