OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Laxardal

Laxardal és una zona geogràfica al nord-oest d'Islàndia, ara Comtat de Skagafjardarsýsla, regió de Norðurland vestra.
És un municipi famós perquè apareix en la Saga de Laxdœla i pels esdeveniments protagonitzats per la seua població al segle X; és també terra de personatges històrics en l'era vikinga com Auðr djúpúðga Ketilsdóttir, Hoskuld Dala-Kollsson, Hrut Herjolfsson i Ólafur pái Höskuldsson.

## Vegeu també

* Saga de Laxdœla

## Referències

* ↑ Leifur Eiricksson (2008), The Saga of the People of Laxardal and Bolli Bollason's Tale, Keneva Kunz (trad.), Penguin UK (ed.), ISBN 0141917423.
# Laxe

Laxe és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la Comarca de Bergantiños. Està a la costa atlàntica, a la vora de la ria que porta el seu nom, la ria de Corme i Laxe.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 3.245 | 3.228 | 3.884 | 3.654 | 3.558 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Parròquies

* Laxe (Santa María)
* Nande (San Simón)
* Sarces (San Amedio)
* Serantes (Santa María)
* Soesto (Santo Estevo)
* Traba (Santiago)

## Referències

Viccionari
# Abies cilicica

Abies cilicica és una espècie de conífera de la família de les pinàcies, nativa del pròxim Orient i Turquia i cultivada a Europa central com a planta ornamental.

## Descripció

És un arbre molt semblant a l'avet del Caucas (Abies Nordmanniana), té un port gairebé piramidal, estret, robust, ateny els 25-30 m d'alçada i un diàmetre de 75 a 210 cm. L'escorça és inicialment suau (més llisa que l'avet del Caucas) i a les branques joves és de color groc rogenc a gris verdós oliva. Els branquillons de l'any són glabres i de color marró daurat pàl·lid. Les fulles són estretes com agulles de color verd brillant, acaben en punxa. Es diferencia de l'avet del Caucas per tenir una disposició als brots molt més distanciada i per que desprenen una olor que recorda a la del julivert. El període de floració és al maig, i les llavors maduren al setembre-octubre. Els cons són cilíndrics de color vermell marronós tenen una longitud de 15 a 30 cm i un diàmetre de 4 a 6 cm., i presenten unes bràctees ocultes. Les llavors alades són de color vermell marronós, i aproximandament de 5 cm de llarg.

## Hàbitat i distribució

Es troba al Líban, Síria i Turquia. A les Muntanyes del Taure, a altures des de 1.000 a 2.100 m, sobre sòls clacaris, esquelètics i ben drenats. Prefereix un clima suau, amb hiverns humits i estius secs. A les Muntanyes del Taure forma grans colònies pures o barrejades amb els boscos de cedre del Líban a altures superiors als 1.900 m al vessant sud i oest, juntament amb els faigs.

## Taxonomia

Abies cilicica va ser descrita per (Antoine i Kotschy) Carrière i publicada a Traité Général des Conifères 299. 1855.

### Sinonímia

* Abies cilicica var. pyramidalis Boydak & Erdórul
* Abies kotschyana Fenzl ex Tchich.
* Abies rinzii Gordon
* Abies selinusia Carrière
* Abies tchugatskoi Lawson ex Gordon
* Picea cilicica (Antoine & Kotschy) Rauch. ex Gordon
* Pinus cilicica Antoine & Kotschy
* Pinus tchugatskoi Fisch. ex Henkel & Hochst.

## Referències

* 1 2 3 Jonhson, Owen. Árboles: guía de campo. Barcelona: Omega, 2006. ISBN 978-84-282-1400-1.
* 1 2 «Abies cilicica / Cilician fir». American Conifer Society. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «Abies cilicica». The Gymnosperm Database. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «Abies cilicica». EUFORGEN. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «Abies cilicica». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Abies cilicica» a The Plant List. Data consulta: 19 de desembre de 2013.

## Enllaços externs

* «Abies cilicica Arxivat 2013-12-19 a Wayback Machine.» a Backyard Gardener.
# Agassiz (cràter marcià)

Agassiz és un cràter d'impacte de grans proporcions del planeta Mart situat a 69° 52′ 48″ S, 271° 6′ 36″ E L'impacte va causar una obertura de 117.7 quilòmetre de diàmetre en la superfície del quadrangle MC-30 del planeta. El nom va ser aprovat el 1973 per la Unió Astronòmica Internacional en honor del naturalista, paleontòleg i geòleg suís Louis Agassiz (1807-1873).

## Notes i referències

* ↑ "Agassiz (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* «Localitzador d'estructures astrogeològiques». Google Mars.
# A Butterfly on the Wheel

A Butterfly on the Wheel és una pel·lícula muda de la World Film Company dirigida per Maurice Tourneur i protagonitzada per Holbrook Blinn i Vivian Martin. La pel·lícula, de cinc bobines, està basada en l’obra de teatre homònima d’Edward Hemmerde i Francis Neilson- Es va estrenar el 15 de novembre de 1915. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Peggy Admaston, membre de l’alta societat, veu com el seu feliç matrimoni es deteriora ràpidament mentre el seu marit se centra en la feina, sense ser conscient de la solitud i la vulnerabilitat de la seva dona. Peggy rep l'atenció que necessita de l'amic del seu marit, Collingwood, que actua segons els seus sentiments sense tenir en compte les conseqüències. Tot i que Peggy s'estima Collingwood segueix sent fidel al seu marit però Lady Attwill fa que Mr. Admaston dubti de la fidelitat de la seva dona. Les seves sospites semblen confirmar-se un vespre, quan Peggy no vol acompanyar-lo al teatre perquè no es troba bé. Durant la representació es produeix un incendi i Admaston torna a casa abans d'hora trobant-se la seva dona entretinguda amb el visitant. Admaston ho arregla per atrapar Peggy i Collingwood junts en una casa de camp i inicia un procés de divorci en base a les proves circumstancials resultants. Més tard, Lady Attwill convenç a Admaston que l'amistat de Peggy amb Collingwood era innocent i la parella es retroba.

## Repartiment

* Holbrook Blinn (George Admaston)
* Vivian Martin (Peggy Admaston)
* June Elvidge (Lady Attwill)
* George Ralph (Collingwood)
* Johnny Hines

## Referències

* ↑ Milne, Peter «A Butterfly in the Wheel». Motion Picture News12, 19, 13-11-1915, pàg. 88.
* ↑ Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film (en anglès). Walter de Gruyter, 2011-09-08, p. 216, 342. ISBN 978-3-11-095194-3.
* ↑ «Feature releases – Current and coming». Motion Picture News12, 18, 06-11-1915, pàg. 118.
* ↑ «A Butterfly On The Wheel» (en anglès). The Library of Congress / FIAF American Silent Feature Film Survival Catalog, 1915. [Consulta: 11 desembre 2023].
# 3r Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina

El Tercer Congrés Nacional del Partit Comunista Xinès es va celebrar del 12 al 20 de juny de 1923 a Guangzhou. Es va formar un front unit basat en la cooperació entre el partit polític que governava contra l'imperialisme, el Kuomintang, i el nou Partit Comunista Xinès (PCX). El congrés va elegir el 3r Comitè Executiu Central del Partit Comunista Xinès. El va succeir el 4t Congrés Nacional del Partit Comunista de la Xina.

## Members del comité executiu

* Chen Duxiu
* Cai Hesen (蔡和森)
* Li Dazhao
* Tan Pingshan (谭平山)
* Wang Hebo (王荷波)
* Mao Zedong
* Zhu Shaolian (朱少连)
* Xiang Ying
* Luo Zhanglong (罗章龙)
Els membres substituts eren:
* Deng Pei (邓培)
* Zhang Lianguang (张连光)
* Xu Meikun (徐梅坤)
* Li Hanjun (李汉俊)
* Deng Zhongxia (邓中夏)

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2019-06-12. [Consulta: 14 abril 2021].
# Lew Rush

Lewis "Lew" Rush (Victoria, Colúmbia Britànica, 12 de setembre de 1912 - ?) fou un ciclista canadenc, professional des del 1932 fins al 1936. Va participar en els Jocs Olímpics d'estiu de 1932.

## Palmarès

* 1934
** 1r als Sis dies de Los Angeles (amb Eddy Testa)
* 1936
** 1r als Sis dies d'Oakland (amb George Dempsey)

## Referències

* ↑ «Biografia de Lew Rush». 6dayracing.ca. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2014. [Consulta: 29 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# CV-395

La CV-395 és una carretera provincial valenciana que uneix les poblacions de Requena i el Villar a través de Xera i Sot de Xera. És, per tant, una de les carreteres de la xarxa secundària que uneix les comarques de la Plana d'Utiel - Requena i els Serrans. És competència de la Diputació de València.

## Traçat

La CV-395 inicia el seu traçat a l'eixida nord de la població de Requena, com a continuació del carrer Xera, encara que el seu punt kilomètric 0 està situat 1 kilòmetre més endavant, a una rotonda en la qual es creua amb l'inici de la CV-391 i amb l'autovia A-3 a l'altura de la seua eixida 289. Després de travessar el riu Reatillo, arriba a la població de Xera a l'altura del kilòmetre 17. A partir d'ací, la carretera redueix la seva amplitud considerablement i passa vorejant l'embassament del Buseo. Creua a la comarca dels Serrans i arriba a la població de Sot de Xera passat el kilòmetre 27. Contínua cap al nord-est, travessant el riu Túria i creuant-se amb la CV-394 a l'altura de l'Ermita, en el terme municipal de Xulilla, després de 36 kilòmetres. Passat aquest punt, la carretera millora el seu traçat i amplitud i arribant 6 kilòmetres després a Vanacloig, encara en terme de Xulilla. A partir d'ací prossegueix en direcció nord, enllaçant amb la CV-35 a l'altura del kilòmetre 47. Segueix en direcció nord durant 3 kilòmetres fins a arribar a una rotonda en la qual finalitza el seu recorregut, enllaçant amb la CV-345, que contínua 1 kilòmetre més fins a la població de El Villar.

## Referències

* ↑ Àrea de Carreteres, Diputació de València «Libro de aforos 2018». Publicacions Diputació de València. Arxivat de l'original el 2021-05-16 [Consulta: 10 març 2020].
# Gordon Bajnai

György Gordon Bajnai (Szeged, 5 de març de 1968) és un polític hongarès que fou Primer Ministre d'Hongria del 2009 al 2010. El març de 2009, quan el Primer Ministre Ferenc Gyurcsány va anunciar la seva dimissió, Bajnai fou proposat pel Partit Socialista Hongarès (MSZP) per ocupar el càrrec, però es va haver d'esperar que el Parlament aprovés una moció de censura contra Gyurcsány el 14 d'abril de 2009.

## Referències

* ↑ Hungary parties back Bajnai as PM (anglès)
# Carlos Carmona

Carlos Emilio Carmona Tello (21 de febrer de 1987) és un futbolista xilè.
Fou jugador de l'Atalanta i del club de la Major League Soccer Atlanta United. 2017. Ha estat internacional amb Xile.

## Referències

* ↑ atlanta-united-sign-chilean-international-carlos-carmona-serie
* ↑ «Fuenzalida replaces injured Carmona in Chile's Copa América squad». ca2015.com, 07-06-2015 [Consulta: 17 novembre 2015].
# Línia evolutiva de Spheal

Aquesta línia evolutiva de Pokémon inclou Spheal, Sealeo i Walrein.

## Spheal

Spheal és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus gel i tipus aigua. Evoluciona a Sealeo.

## Sealeo

Sealeo (トドグラー Todogurah al Japó, Seejong a Alemanya i Phogleur a França) és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. Està basat, pràcticament, en una foca i un lleó (llevat dels colors).
El nom Sealeo és una mescla dels mots "sea" (mar) i "leo" (del Llatí, lleó). Mirant-s'ho d'una altra manera, "sea" pot estar ajuntat amb l'l de "leo" i, si es mira així, ens surt "seal" (foca).

## Walrein

Walrein és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak. És de tipus gel i tipus aigua. Evoluciona de Sealeo.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Spheal a Bulbapedia (anglès)
* 1 2 3 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Spheal a Bulbapedia (anglès)
* Sealeo a Bulbapedia (anglès)
* Walrein a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Levisticum

Levisticum és un gènere de plantes amb flors dins la família de les apiàcies amb unes 10 espècies. És originari de les zones muntanyenques d'Europa Alps, Pirineus, Balcans, etc.
Són petits arbusts vivaces am una arrel carnosa fan fins a 2 m d'alt. Les flors són de color groc i el fruit és un aqueni.

## Taxonomia

* Levisticum aquilegiifolium
* Levisticum argutum
* Levisticum caucasicum
* Levisticum grandiflorum
* Levisticum latifolium
* Levisticum levisticum
* Levisticum officinale
* Levisticum paludapifolium
* Levisticum persicum
* Levisticum vulgare

## Enllaços externs

* http://132.236.163.181/index.html Arxivat 2006-04-28 a Wayback Machine. PlantSystematic
# Eriocaulàcies

Les eriocaulàcies (Eriocaulaceae) formen una família de plantes monocotiledònies herbàcies conegudes, ja que com aquesta última família, la qual cosa sembla la flor és en realitat la inflorescència, situada al final d'un o molts escapos, sent cada pètal una flor, i cada llavor una flor. La inflorescència està envoltada per un involucre de bràctees de consistència de paper. Les flors són petits, unisexuals o bisexuals, usualment blanques, i moltes vegades posseeixen pèls, posseeixen sèpals (2-3), pètals (2-3), estams (2-6) i carpels (2-3), i els estams i carpels estan clarament exposats, la qual cosa suggereix que són pol·linitzades per vent, encara que els nectaris presents en Eriocaulon suggereixen que la pol·linització per insectes també ocorre, encara que els visitants semblen ser infreqüents. Les fulles són basals arrosetades. Estan presents en regions tropicals i subtropicals, amb unes poques estenent-se en hàbitats temperats, usualment humits.
# Sinodal de Aguilafuente

El "Sinodal de Aguilafuente" es considera el primer llibre (incunable) imprès a Espanya, l'any 1472. Conté les actes i documents complementaris del sínode diocesà que va tenir lloc a Aguilafuente (Segòvia) al juny d'aquest mateix any, sobre assumptes molt diversos, encaminats a la reforma del clergat.
El bisbe de Segòvia Juan Arias Dávila va demanar que els documents del sínode anessin reproduïts amb l'innovador mètode de la impremta per l'impressor Johannes Parix de Heidelberg. Aquest va ser el motiu pel qual la impremta de Gutenberg arribés a aquesta localitat espanyola curiosament el 1472, abans que a Barcelona (1473), València (1473), Sevilla (1477) o Salamanca (1488), ciutats més importants i desenvolupades que Segòvia al segle xv.
L'únic exemplar que es conserva es troba a l'Arxiu Catedralici de Segòvia, i va ser descobert el 1930 pel canonge arxiver de la catedral de Segòvia, Cristino Valverde. En l'actualitat es recrea anualment l'ambient històric del Sínode d'Aguilafuente, que utilitza com a escenari la localitat, i com a personatges els seus propis habitants, que intenten traslladar-se al segle xv.

## Referències

* 1 2 De los Reyes Gómez, Fermín «Segovia y los orígenes de la imprenta española». Revista General de Información y Documentación. Universidad Complutense [Madrid], 1, 2005. ISSN: 1132-1873.
* ↑ Carabias, Amando. «El Sinodal de Aguilafuente. Impresión e historia». Alenarte Revista, 16-05-2012. [Consulta: 12 novembre 2012].

## Bibliografia

* «El Sinodal de Aguilafuente». Revista Teina. Arxivat de l'original el 2009-05-14. [Consulta: 23 agost 2016].

## Enllaços externs

* «El Sinodal de Aguilafuente».
* «El Sinodal de Aguilafuente». Instituto de la Lengua Castellano y Leonés. Arxivat de l'original el 2007-09-06. [Consulta: 23 agost 2016].
** www.bne.es
# Ericandersonia sagamia

Ericandersonia sagamia és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 21,2 cm de longitud total i les femelles 21,42.
* Nombre de vèrtebres: 117-118.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 880-930 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Badia de Sagami (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 Shinohara, G. & H. Sakurai. 2006. Ericandersonia sagamia, a new genus and species of deep-water eelpouts (Perciformes: Zoarcidae) from Japan. Ichth. Research v. 53: 172-178.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Esbós de la inauguració de l'Exposició Nacional de les Illes Filipines

Esbós de la inauguració de l'Exposició Nacional de les Illes Filipines és una pintura feta per Francisco Javier Amérigo l'any 1887 i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer amb el número de registre 162 d'ençà que va ingressar com a donació al museu. És un esbós de l'obra que la regent Maria Cristina d'Habsburg-Lorena va encarregar sobre l'acte d'inauguració de la mostra de 1887, i que resultà destruït en un incendi el 1976. L'esbós del Museu Víctor Balaguer el donà l'autor al mateix Víctor Balaguer.

## Descripció

La pintura presenta l'acte inaugural de l'Exposició General de les Filipines del 30 de juny de 1887 al Parc del Retiro de Madrid, durant regència de Maria Cristina d'Habsburg. Aquesta exposició impulsada per Víctor Balaguer pretenia visualitzar els productes filipins duts a la península i a la inversa.
L'escena de l'obra recull el moment en què els indígenes reten homenatge a la reina regent Maria Cristina que llueix un vestit negre i a la infanta Isabel de Borbó amb un de blau; les dues estan assegudes al tron. L'acció se situa a l'interior del Palacio de Cristal que havia estat construït expressament per albergar la mostra de flora de l'arxipèlag filipí. A banda dels ja esmentats, s'hi poden distingir diferents personalitats de l'època com és el cas de Víctor Balaguer.

## Referències

* 1 2 Esbós de la inauguració de l'Exposició Nacional de les Illes Filipines Arxivat 2011-09-04 a Wayback Machine. al web de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer
* ↑ «Un imperio en la vitrina: El colonialismo español en el Pacífico y la ... - Luis Ángel Sánchez Gómez - Google Llibres».

## Bibliografia

* Butlletí de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer. 26 de juliol de 1887. pàg. 6
* Butlletí de la Biblioteca Museu Víctor Balaguer. 26 de gener de 1888. pàg. 5'
* Surge et Ambula [Quadern de l'exposició]. Ed. Biblioteca Museu Víctor Balaguer. 2009
* Filipiniana [Catàleg de l'exposició]. Ed Seacex. 2006

## Enllaços externs

* L'obra al web del museu Arxivat 2011-09-04 a Wayback Machine.
# Eroski Paraíso

Eroski Paraíso és una pel·lícula gallega dirigida per Jorge Coira i Xesús Ron que fou estrenada el 2019. Està basada en l'obra de teatre homònima del grup Chévere i conta distintes històries relas esdevingudes a la sala de festes "Paraíso", que va funcionar a Muros fins a l'any 1990 i que després fou convertida en un supermercat.

## Argument

Álex (Cris Iglesias), una directora novell, decideix gravar un documental sobre els seus pares: Antonio (Miguel de Lira), un veí d'Arcos, i Eva (Patricia de Lorenzo), de Muros, que es van conèixer a aquesta darrera vila, a la famosa sala de festes "Paraíso", ara convertida en supermercat.

## Repartiment

* Patricia de Lorenzo com Eva Martínez
* Miguel de Lira com Antonio Formoso
* Cris Iglesias com Álex Martínez Formoso
* Luís Martínez com Avelino Martínez Cuncheiro
* Ana Santos com Tia de Mazaricos
* Federico Pérez Rey com Oncle de Mazaricos
* Fidel Vázquez com Marc Climent

## Recepció

Fou estrenada al Festival de Cans d'O Porriño el maig de 2019 i l'estrena a sales comercials va tenir lloc el 24 de novembre de 2019 a les sales Códex (Lugo), Viveiro, Númax (Santiago), Dúplex (Ferrol), Multicines Norte (Vigo), el Teatro Lauro Olmo (O Barco de Valdeorras) i Cines Seixo (Marín).

## Guardons i nominacions
### 18a edició dels Premis Mestre Mateo

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor pel·lícula | Millor pel·lícula | Nominat |
| Millor director | Jorge Coira e Xesús Ron | Nominats |
| Millor actor | Miguel de Lira | Guanyador |
| Millor actriu | Patricia de Lorenzo | Guanyadora |
| Millor actriu | Cris Iglesias | Nominada |
| Millor muntatge | Jorge Coira i Lucía Iglesias | Nominats |
| Millor fotografia | Lucía Catoira Pan i Fidel Vázquez | Nominats |

## Notes

* ↑ «Eroski/Paraíso en Numax Distribución».
* ↑ 'Eroski Paraíso': morriña y consumismo en el supermercado que fue una sala de fiestas, El Mundo, 3 de maig de 2019
* ↑ La película 'Eroski Paraíso' se estrena el viernes en siete salas gallegas, El Progreso, 12 de novembre de 2019
* ↑ ‘O que arde’ vence nos Mestre Mateo con seis premios, entres eles Millor Longametraxe e Millor Dirección

## Enllaços externs

* Eroski Paraíso a YouTube
# Eroti

Eroti (en llatí Erotius) fou un jurista romà d'Orient.
Era vicarius i quaestor, i va ser un dels juristes nomenats per Teodosi II el 435 com a membre de la comissió dels setze que havia de compilar el Codi Teodosià, però va tenir molt poca participació en aquesta compilació que van redactar només la meitat dels membres de la comissió.

## Referències

* ↑ Erotius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 51
# Encephalartos villosus

Encephalartos villosus és una espècie de gimnosperma de la divisió Cycadophyta, família Zamiaceae, sud-africana d'East London, on se la pot trobar a prop de la costa, a la frontera nord de Eswatini on hi poden habitar fins a un màxim de 100 km cap a l'interior. S'hibrida fàcilment amb Encephalartos altensteinii al Cap Oriental i amb Encephalartos lebomboensis a l'àrea de Pongola (KwaZulu-Natal).
L'espècie és comuna en tota la seva gamma i és la més conreada al sud d'Àfrica, en gran part a causa del seu preu assequible. Com a resultat de la seva àmplia distribució geogràfica, és especialment variable en la fulla i la forma de con. Un gran tronc subterrani dona com a resultat que la planta sigui molt visible, de manera que es descriu com una espècie nana. L'hàbitat preferit d'aquesta espècie ha d'estar lliure de gelades.
La corona es compon normalment de bràctees denses grises de pèl llanut (villosus = pelut). Aquesta espècie és dioica. els individus mascle poden portar fins a 15 cons, mentre que només un o dos es produeixen en les femelles. Les llavors, incrustades a la carn de color vermell brillant són menjades i distribuïdes pel Tauraco porphyreolophus i pel calau trompeter (Ceratogymna bucinator).

## Referències

* ↑ «Encephalartos villosus» a EOL. Data consulta: 18 de juny de 2014.
* ↑ Douglas Goode - Cycads of Africa - Struik Wincester 1989

## Bibliografia

* Gibbs Russell, G. E., W. G. M. Welman, E. Retief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. Van Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Stevenson, D. W., R. Osborne & J. Hendricks. 1990. A world list of cycads. Mem. New York Bot. Gard. 57: 200–206.
# Estació de Finestrelles - Sant Joan de Déu

* El títol d'aquest article és incorrecte a causa de limitacions tècniques. El títol correcte de l'article és Estació de Finestrelles | Sant Joan de Déu.
Mapa Metro Línia 3 :
Mapa Metro Línia 12 :
Finestrelles | Sant Joan de Déu serà una estació del metro de Barcelona de les línies L3 de TMB i L12 de FGC.
Estarà construïda a 60 metres (L3) i 30 metres (L12) de profunditat. L'andana de la L3 serà central i tindrà 9 metres d'amplada, mentre que la L12 disposarà de 2 andanes de 5 metres d'amplada. L'estació estarà equipada amb escales mecàniques i ascensors.
L'estació donarà servei a l'Hospital Sant Joan de Déu i a la urbanització de Finestrelles.
La L3 es perllonga des de Zona Universitària i segueix fins a Sant Feliu i la L12 des de Reina Elisenda fins aquí, sent l'estació de Finestrelles la terminal. La L12 es perllonga en doble via en el túnel i via única en les estacions per la mida de la tuneladora.
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Metro de Barcelona |||||
| Projectat |||||
| Sant Feliu | Esplugues Centre | Zona Universitària | Trinitat Vella |
| Línia Barcelona-Vallès de FGC |||||
| Projectat |||||
| Sarrià | Eulàlia d'Anzizu | terminal | terminal |