OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# María Victoria Morera

María Victoria Morera Villuendas (Madrid, 25 de maig de 1956 - 5 d'agost de 2020) fou una diplomàtica espanyola, des de març de 2017, ambaixadora d'Espanya a Alemanya.
Llicenciada en Dret, va ingressar en 1982 en la Carrera Diplomàtica. Va estar destinada en les representacions diplomàtiques espanyoles a Alemanya i Brussel·les. Va ser vocal assessora el 1994 i l'any 2000 va entrar al Gabinet de la Presidència del Govern. Va ser directora de l'Institut Cervantes de Brussel·les i Directora del Gabinet del Ministeri d'Afers exteriors, en època d'Ana Palacios. El maig de 2003 va ser nomenada Sotssecretària del Ministeri d'Afers exteriors i de setembre de 2004 a 2007 va ser ambaixadora d'Espanya a Bèlgica.
Des del 13 de gener de 2012 fins al seu nomenament com a ambaixadora a Alemanya va ser Directora General de Relacions Bilaterals amb Països de la Unió Europea, Països Candidats i Països de l'Espai Econòmic Europeu.

## Referències

* ↑ «El Gobierno nombra a la diplomática María Victoria Morera embajadora en Alemania». La Vanguardia.
* ↑ 20Minutos «El Gobierno nombra como nueva embajadora de España en Alemania a María Victoria Morera». 20minutos.es - Últimas Noticias.
* ↑ Press, Europa «El Gobierno nombra a la diplomática María Victoria Morera embajadora en Alemania» (en castellà). europapress.es, 13-01-2017.
* ↑ «María Victoria Morera Villuendas, embajadora de España en la República Federal de Alemania» (en castellà). [Consulta: 25 març 2018].
# Diòscor (jurista)

Diòscor (Dioscorus, Διόσκοριος) fou un jurista romà d'Orient, togatus del fòrum pretorià; fou també un dels comissionats nomenats per Justinià I el 528 per compilar el Constitutionum Codex.
# Diòspolis

«Diòspolis» té aquests significats:
* Diòspolis, actual Cabira, a la regió del Pont
* Diòspolis, actual Lod, a Israel
* Diòspolis Magna, ciutat d'Egipte enclavada a la governació de Qena, governada actual Luxor
* Diòspolis Parva o Diòspolis Mikra, ciutat de l'Antic Egipte a l'Alt Egipte, moderna Hiw
* Diòspolis Inferior, actual al-Balamun o Tell al-Balamun a Egipte
# Mas de l'Inglès

El Mas de l'Inglès és una masia de Reus (Baix Camp) situada a la partida dels Estellers, entre el Camí dels Cinc Ponts i el camí de la Selva, sota el Mas del Gallissà.

## Descripció

El mas és una construcció de planta rectangular i volum senzill, amb dues plantes d'alçada i coberta amb terrat i badalot. La façana principal ordena els buits a partir d'un eix central. La barana, per sobre del ràfec, emfatitza l'eix amb un recrescut. A la dreta del mas hi ha una bassa quadrada i una altra construcció. A l'esquerra veiem un cobert d'una planta. Tot plegat conforma un conjunt lineal amb el creixement de les construccions originals i les posteriors. Hi havia un paller i una era que ara no existeixen. El conjunt del mas i les basses és deficient.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 290. ISBN 8486387655.
* ↑ Un badalot és, segons el DIEC2, una construcció que sobresurt de la coberta d'un edifici i que forma la part superior de la caixa de l'escala.
* ↑ Pla especial urbanístic: catàleg de masos en sòl no urbanitzable, Reus. Reus: l'Ajuntament, 2004, p. 277-278.
# Mas de l'Om (la Vall de Bianya)

El Mas de l'Om és una masia de la Vall de Bianya (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Mas de l'Om és un gran casal de planta rectangular, amb teulat a dues aigües i els vessants vers les façanes laterals. Disposa de planta baixa (porta central amb arc de llibre), primer pis (amb cinc finestres rectangulars amb arc de descàrrega) i golfes (amb arcada central). Té una menuda galeria de dues arcades, orientada al sol. A la façana de ponent té adossada una gran pallissa, de planta rectangular i teulat a dues aigües; la façana que dona a ponent mostra les seves set arcades de punt rodó al segon pis. Tenen instal·lada electricitat des de l'any 1975.

## Història

En general les cases de la Vall del Bac són senzilles i algunes pobres a la seva arquitectura i el material usat és per damunt de tot la pedra poc treballada. A Mas de l'Om han viscut, durant més de dos-cents anys, generacions dels actuals masovers; el propietari és el mateix que el de la casa del Mariner. Mas de l'Om -per la gent del país- és de les poques cases habitades de la vall i es beneficia de la seva proximitat a Sant Pau de Segúries.

## Referències

* 1 2 «Casa de Ma de l'Om». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 octubre 2016].
# Don Dokken

Don Dokken (Los Angeles, 29 de juny de 1953), o també Donald Maynard Dokken, és un cantant de rock i heavy metal, més conegut per haver pertangut a la banda Dokken.

## Carrera
### Inicis

Va iniciar la seva carreraa la banda 'Airborn'. Després, va presenciar un show de l'agrupació 'Xciter', i als seus futurs companys George Lynch i Mick Brown, i va pensar que ells podrien ser els indicats per formar un grup. Al cap d'uns mesos, va aconseguir que aquests dos músics acceptessin la seva proposta, i al costat del baixista Juan Croucier van formar Dokken.
Durant la seva estada a l'Alemanya firmant el seu primer contracte discogràfic, van participar en alguns shows amb el grup Scorpions. Don també va col·laborar com a corista en algunes cançons de l'àlbum Blackout, dels alemanys.

### Reconeixement

El 1983 llancen al mercat Breaking the Chains. Però no seria fins al llançament de Tooth and Nail que Dokken gaudirien de gran reconeixement. Desafortunadament, a causa de problemes de direcció musical, el grup se separa el 1988. Don grava llavors el seu primer disc en solitari, anomenat Up From the Ashes, el 1990, el qual és bastant similar al so de Dokken.
L'esperada notícia de la retorn de Dokken arriba al 1994. Des d'aquell moment el grup ha gravat tres discs d'estudi, dos en directe i un recopilatòri. George Lynch altre cop es retira del grup, donant-li pas a Reb Beach, i després a John Norum, que no estaria per gaire temps en el grup.

### Actualitat

D'acord amb declaracions d'en Don, Dokken llançarà un nou material en el 2007, incloent un altre disc en solitari de la seva autoria.

## Discografia amb Dokken

* Back In The Streets (1979)
* Breaking The Chains (1982)
* Tooth And Nail (1984)
* Under Lock And Key (1985)
* Back For The Attack (1987)
* Beast From The East (1988)
* Dysfunctional (1995)
* One Live Night (1996)
* Shadowlife (1997)
* Erase The Slate (1999)
* The Very Best Of Dokken (1999)
* Live From The Sun (2000)
* Yesterday & Today (2001)
* Alone Again And Other Hits (2002)
* Long Way Home (2002)
* Then And Now (2002)
* Japan Live '95 (2003)
* Hell To Pay (2004)
* From Conception (2007)

## Solo

* Up from the Ashes - (1990)
* Solitary - (2008)

## Enllaços externs

* (anglès) Web oficial de Don Dokken Arxivat 2008-02-19 a Wayback Machine.
* (anglès) Don Dokken a Myspace
# Meridian (Colorado)

Meridian és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 184 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Meridian tenia 184 habitants, 97 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 9,3 habitants per km².
Dels 97 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 61,9% no eren unitats familiars. En el 46,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 46,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 15,2% entre 18 i 24, un 50,5% entre 25 i 44, un 11,4% de 45 a 60 i un 0,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.781 $ i la renda mediana per família de 42.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.125 $ mentre que les dones 45.781 $. La renda per capita de la població era de 46.031 $. Cap de les famílies i el 7,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Meridian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Meridian». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
Viccionari
# Xoriguer

«Xoriguer» té aquests significats:
* Colles castelleres: Colla Castellera universitària Xoriguers de la UdG
* Gastronomia: Gin Xoriguer, la ginebra elaborada a Menorca.
* Zoologia:
** Xoriguer (ocell):
*** Xoriguer comú (Falco tinnunculus), el xoriguer més freqüent al nostre país.
*** Xoriguer petit (Falco naumanni)
*** Xoriguer cama-roig (Falco vespertinus)
** Xoriguer (peix), peix de l'ordre dels Dactylopteriformes.
# Vitali Massol

Vitali Andríiovitx Massol (ucraïnès: Віта́лій Андрі́йович Масо́л) (Olyshivka, 14 de novembre de 2018 - Kíev, 21 de setembre de 2018) fou un polític ucraïnès. Fou primer ministre de la República Socialista Soviètica d'Ucraïna del 1987 al 1990, fins que fou substituït per Vitold Fokin. Novament, fou nomenat Primer Ministre d'Ucraïna el 16 de juny de 1994. Va dimitir l'1 de març de 1995 i es retirà de la política.

## Referències

* ↑ Åslund, Anders. How Ukraine Became a Market Economy and Democracy (en anglès). Peterson Institute, 2009. ISBN 978-0-88132-546-1.
# Vitali Starukhin

Vitali Starukhin (Minsk, 6 de juny de 1949 - Donetsk, 9 d'agost de 2000) fou un futbolista ucraïnès, nascut a Belarús, de la dècada de 1970.
Fou internacional amb la selecció soviètica i amb Ucraïna.
És considerat un dels millors jugadors de la història del Xakhtar Donetsk.

## Referències

* ↑ Football at the 1979 Spartakiad of the Peoples of USSR
* ↑ «Archived copy» (en rus). , 20-12-2011 [Consulta: 3 juny 2013].
* ↑ «Archived copy» (en rus). Segodnya, 07-05-2011 [Consulta: 22 setembre 2013]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 17 desembre 2018].
* ↑ «Ukraine - Player of the Year Awards». RSSSF, 06-06-2014. Arxivat de l'original el 2 juliol 2014. [Consulta: 27 novembre 2014].
# Hallenstadion

Hallenstadion o Zürcher Hallenstadion és un estadi multifuncional ubicat en Zúric, Suïssa. Va ser construït en Juliol de 1939 i renovat en 2005.
És seu del club d'hoquei sobre gel ZSC Lions. També ha estat seu de competicions d'handbol com el Campionat d'Europa d'handbol masculí de 2006, o del Zürich Open de tennis.
En aquest estadi han actuat artistes i conjunts artístics com:Laura Pausini, Bruno Mars, Lady Gaga, Katy Perry, Miley Cyrus, Gotthard, Depeche Mode, Linkin Park, The Rolling Stones, Kylie Minogue, Queen, Bob Marley, Christina Aguilera, Elton John, Shakira, Roxette, Guns N' Roses, Nightwish, Metallica, Oasis (banda), AC/DC, Pink Floyd, U2, Green Day, Aerosmith, Led Zeppelin, Rammstein, etc.

## Referències

* ↑ Ellenberger, Marco. «Dänemark und die Schweiz bewerben sich um die EM 2022 und 2024» (en alemany). Swiss Handball Association, 03-11-2017. Arxivat de l'original el 2018-04-12. [Consulta: 11 abril 2018].
* ↑ «Zürich Hallenstadion». euro06.com. Arxivat de l'original el 14 març 2007. [Consulta: 26 gener 2006]. Arxivat 14 de març 2007 at Archive.is
* ↑ «2006 Men's European Handball Championship». Oceania Handball Federation, 05-02-2006. Arxivat de l'original el 27 de juliol 2011. [Consulta: 7 febrer 2010].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2012-03-06. [Consulta: 28 agost 2010].
# Anàbasi (desambiguació)

En grec, el terme anàbasi (grec antic: ἀνάβασις, anàbasis) significa 'pujada' i, per extensió, 'expedició cap a l'interior d'un país'. Pot fer referència a:
* Anàbasi de Xenofont o Expedició dels deu mil, obra de l'historiador Xenofont que narra l'expedició dels mercenaris grecs al servei de Cir el Jove contra el seu germà Artaxerxes II i el seu retorn a Grècia
* Anàbasi d'Alexandre el Gran, obra de l'historiador Flavi Arrià que narra les conquestes d'Alexandre el Gran a l'Àsia
* Els anabasis també eren els missatgers de l'antiguitat, precedents del correu.
* Taxonomia:
** Anabasis (planta), un gènere d'arbust dels deserts dins la família Chenopodioideae
** Anabasis (lepidòpter), gènere d'arnes de la família dels piràlids
# Hamílcar el Samnita

Hamílcar el Samnita (en grec antic: Ἀμίλκας, llatí: Hamilcar) va ser un polític cartaginès del segle ii aC.
Va ser un dels caps del partit democràtic a Cartago durant les dissensions que van dividir al país després de la Segona Guerra Púnica, i un dels que va instigar Cartaló d'atacar les tropes del rei de Numídia, Masinissa I. L'any 151 aC, els demòcrates van foragitar de la ciutat tots els que sospitaven que eren favorables al rei númida, i Massinissa va enviar els seus fills Gulussa i Micipsa per demanar la restauració dels exiliats, però no van reeixir, i ni tan sols van ser admesos a la ciutat. Quan es retiraven, els cartaginesos els van atacar i van massacrar la comitiva de Gulussa, que va poder escapar de ben poc. Aquest ultratge va portar a la guerra amb Masinissa i, de retruc, a la Tercera Guerra Púnica. Poc després la pressió romana va obligar a prendre mesures desesperades al nou govern cartaginès, que, per acontentar a Roma, va desterrar Hasdrúbal, Cartaló i probablement Hamílcar, caps del grup partidari de la guerra, sense aconseguir pas per això res positiu dels romans.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hamilcar». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 24 juliol 2022].
# Wyalusing

Wyalusing és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 564 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wyalusing tenia 564 habitants, 264 habitatges, i 145 famílies. La densitat de població era de 272,2 habitants per km².
Dels 264 habitatges en un 23,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,6% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 44,7% no eren unitats familiars. En el 39,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 25,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625$ i la renda mediana per família de 41.429$. Els homes tenien una renda mediana de 33.393$ mentre que les dones 21.250$. La renda per capita de la població era de 27.229$. Entorn del 4,9% de les famílies i el 12,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wyalusing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wyalusing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gustavo Urrutia González

Gustavo Urrutia González (Valladolid, 24 de juliol de 1890 -Madrid, octubre de 1959) va ser un militar espanyol.

## Biografia

Militar professional, pertanyia a l'arma de cavalleria. El juliol de 1936 es trobava destinat en el regiment de cavalleria «Castillejos» n. 9, amb el rang de tinent coronel, ocupant el lloc de segon cap de la unitat. Implicat en la conspiració militar contra la República, després del començament del cop d'estat es va unir a la revolta. Amb posterioritat a l'esclat de la Guerra civil, Urrutia s'adjudicaria el paper d'autèntic «home fort» en la revolta del regiment.
Es va posar al capdavant d'una columna composta sis-cents requetés navarresos amb la qual es va dirigir a Osca per alleujar el setge republicà sobre la ciutat. Urrutia va arribar a manar un dels sectors franquistes del Front d'Aragó. Posteriorment va ser nomenat comandant de la 51a Divisió, que cobria el front d'Osca, intervenint l'auxili del setge d'Osca. Més endavant acudiria amb les seves forces al capdavant de Jaca, per reforçar les defenses franquistes en aquest sector enfront de l'ofensiva republicana. En la primavera de 1938, Urrutia va intervenir amb la seva unitat en la ruptura del front d'Aragó, i a la fi d'any participaria en l'ofensiva de Catalunya.
Després del final de la contesa seria nomenat comandant de la Divisió de Cavalleria, i de 1950 a 1953 fou capità general de la III Regió Militar. Durant el seu mandat fou reformat el claustre gòtic del Convent de Sant Doménec (València). En 1954 fou nomenat president del Consell Suprem de Justícia Militar.

## Referències

* ↑ Cabanellas, 1973, p. 421, 1275.
* ↑ Casanova, 1985, p. 80-81.
* ↑ Cabanellas, 1973, p. 421.
* ↑ Maldonado, 2007, p. 33.
* ↑ Martínez Bande, 1970, p. 108-109.
* ↑ Martínez Bande, 1970, p. 2004.
* ↑ Engel, 2000, p. 86.
* ↑ Cabanellas, 1973, p. 1275.
* ↑ Maldonado, 2007, p. 228.
* ↑ General Urrutia, Las Provincias, 1 de desembre de 2012
* ↑ INFORME PER A L'AJUNTAMENT DE VALÈNCIA (REGIDORIA DE PATRIMONI CULTURAL I RECURSOS CULTURALS) SOBRE ELS NOMS DE CARRER DE LA CIUTAT QUE REMETEN A FIGURES DE LA DICTADURA FRANQUISTA ,p. 57

## Bibliografia

* Cabanellas, Guillermo. La guerra de los mil días: nacimiento, vida y muerte de la II República Española. II. Grijalbo, 1973.
* Casanova, Julián. Anarquismo y revolución en la sociedad rural aragonesa, 1936-1938. Siglo XXI Editores, 1985.
* Engel, Carlos. Historia de las divisiones del ejército nacional. Almena Ediciones, 2000.
* Maldonado, José M.ª. El frente de Aragón. La Guerra Civil en Aragón (1936–1938). Mira Editores, 2007. ISBN 978-84-8465-237-3.
* Martínez Bande, José Manuel. La Invasión de Aragón y el desembarco en Mallorca. Madrid: Ed. San Martín, 1970.
# HD 12661 b

HD 12661 b és un planeta extrasolar que orbita al voltant de l'estrella HD 12661, a la constel·lació d'Àries. Aquest gegant gasós té una massa equivalent a 2,5 masses jovianes. Té una òrbita excèntrica dins de la zona d'habitabilitat de l'estel, cosa que significa que si qualsevol dels seus satèl·lits posseeix atmosfera, podria albergar vida.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 Sabine Reffert «Planetary Companions to HD 12661, HD 92788, and HD 38529 and Variations in Keplerian Residuals of Extrasolar Planets» (en anglès). Astrophysical Journal, 2, 20-04-2001, pàg. 1107–1118. DOI: 10.1086/320224.
* 1 2 3 Jason Wright «The California Legacy Survey. I. A Catalog of 178 Planets from Precision Radial Velocity Monitoring of 719 Nearby Stars over Three Decades» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 1, 01-07-2021, pàg. 8. DOI: 10.3847/1538-4365/ABE23C.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet HD 12661 b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ Fischer et al. «Planetary Companions to HD 12661, HD 92788, and HD 38529 and Variations in Keplerian Residuals of Extrasolar Planets». The Astrophysical Journal, 551, 2, 2001, pàg. 1107–1118. Arxivat de l'original el 2019-12-07. DOI: 10.1086/320224 [Consulta: 15 octubre 2020].

## Altres referències

* Butler et al. «Catalog of Nearby Exoplanets». The Astrophysical Journal, 646, 1, 2006, pàg. 505–522. Arxivat de l'original el 2019-12-07. DOI: 10.1086/504701 [Consulta: 15 octubre 2020].
* www.extrasolar.net
# Casa Valls (Ciutadilla)

Casa Valls és una casa de Ciutadilla (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

La casa Valls és gairebé al mig del poble i correspon al començament del barri que com a creixement natural de Ciutadilla va aparèixer durant el segle xviii a continuació del doble nucli més antic. El conjunt de construccions que hi ha a la casa Valls està format per tres elements bàsics: la casa, el molí d'oli i el pati.
L'edifici principal està constituït per tres plantes, però hi ha també un celler.
La façana principal té una distribució simètrica de les obertures. La planta baixa té al centre dues portes rectangulars amb llindes monolítiques i a cada costat dues finestres rectangulars. La primera planta té dos balcons motllurats, als dos extrems hi ha finestres rectangulars amb ampit motllurat. La segona planta té un total de quatre finestres rectangulars semblants a les de la primera planta però de gairebé la meitat d'alçada. Un decorat ràfec de totxana remata tota la paret amb quatre elegants gàrgoles metàl·liques equidistants. Al centre de la façana hi ha un baix relleu que mostra al mig inscrit en un cercle l'anagrama fet amb les inicials del primer titular de la casa.
En la part meridional de la casa hi ha el molí. Aquest molí conserva les moles, els rodets, la premsa metàl·lica i altres elements característics.
La casa Valls de Ciutadilla és un interessant exemple de l'evolució constructiva d'una casa senyorial del segle xviii a una residència de gust romàntic durant el segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Casa Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 gener 2017].
# Casa Valls (Girona)

La Casa Valls és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici residencial de planta rectangular, que ocupa una cantonada, amb tres façanes exteriors. La planta d'estructura en tres crugies paral·leles, perpendiculars a la façana principal, amb parets de càrrega. Exteriorment els acabats són a bases de paraments arrebossats i grans superfícies esgrafiades, que ocupen part de les façanes del carrer Vista Alegre i carrer del Carme. La façana d'aquest carrer conté a nivell de la primera planta una tribuna a la part central amb columnes aparellades als extrems, capitells dòrics i balustrada clàssica. Les llosanes dels balcons són emmotllurades i presenten baranes de ferro forjat al damunt. La part superior del volum és acabat amb una potent cornisa que recorre tot el seu perímetre. Són interessants els esgrafiats amb elements decoratius extrets de la tradició de caràcter barroc.

## Referències

* ↑ «Casa Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Casa Valls, fitxa del catàleg de l'Ajuntament