OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chalatenango

Chalatenango és un municipi del nord del Salvador. És la capital del Departament del mateix nom. Ocupa una superfície de 131,8 km$^2$, dels quals només uns 0,75 són zona urbana. El municipi està subdividit en sis cantons i 36 caserius. La població, en el cens de 2008, era de 30.080 habitants.
El nom és d'origen nàhuatl i significa vall de sorra de riu. Va ser fundat pel poble lenca i és molt anterior a l'arribada dels europeus. Al segle xv va passar als pipils. El 1831 va rebre el títol de vila pels seus serveis a la independència del país.

## Enllaços externs

* Web de l'Ajuntament de Chalatenango Arxivat 2016-10-14 a Wayback Machine. (castellà)
# Centipede

Centipede és un videojoc d'arcade de trets fixos de 1980 desenvolupat i publicat per Atari. Dissenyat per Dona Bailey i Ed Logg va ser un dels jocs amb més èxit comercial de l'edat daurada dels videojocs arcade i un dels primers amb una base important de jugadores femenines. L'objectiu principal és disparar tots els segments d'un centpeus que baixa pel camp de joc. El 1982 va seguir una seqüela arcade, Millipede.
Centipede es va portar a la pròpia família Atari 2600, Atari 5200, Atari 7800 i Atari de 8 bits. Sota l'etiqueta Atarisoft, el joc es va vendre per a Apple II, Commodore 64, ColecoVision, VIC-20, IBM PC (com a disc d'arrencada automàtica), Intellivision i TI-99/4A. Superior Software va publicar el port per a la BBC Micro. També es van produir versions per a Game Boy i Game Boy Color, així com una versió per a l'efímera Game.com desenvolupada per Handheld Games i publicada per Tiger Electronics.

## Referències

* ↑ «Centipede (Registration Number PA0000108068)». [Consulta: 24 maig 2021].
* ↑ «TI-99/4A-Pedia: Centipede». [Consulta: 6 juny 2020].

## Enllaços externs

* Versió oficial en línia d'Atari de Centipede (anglès)
* Centipede software disassembly and analysis (anglès)
# Cento

Cento és un municipi italià, situat a la regió d'Emília-Romanya i a la província de Ferrara. L'any 2007 tenia 33.500 habitants.

## Fills il·lustres

* Ferruccio Lamborghini (1916 - 1993), fundador de la marca Lamborghini.
* Arrigo Tassinari (1889-1988), músic (flautista).
# Catena Michelson (GIRD)

La Catena Michelson (GIRD) es una estructura geològica de tipus catena de la superfície de la Lluna situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 4.83 ° de latitud N i -108.17 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 450.6 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1979 i pren el nom del cràter proper Michelson, i del Grouppa Izoutcheniïa Reaktivnovo Dvijeniïa (GIRD), laboratori soviètic per al disseny de motors de reacció, en rus: Группа изучения реактивного движения, ГИРД.

## Referències

* ↑ "Catena Michelson (GIRD)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Altres referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.
# Centre Cultural de Sant Martí

El Centre Cultural de Sant Martí és un edifici noucentista de Sant Martí Sarroca (Alt Penedès) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El Centre Cultural de Sant Martí està situat a l'interior del nucli urbà de Sant Martí Sarroca. És un edifici de planta rectangular, amb coberta a dues vessants. La planta és simètrica, tancada per un bar-café, amb accessos laterals. La façana és de composició gairebé simètrica. A l'interior, hi ha una pista de ball, escenari i llotges. El conjunt respon a l'estètica noucentista.

## Història

El Centre Cultural va ser construït l'any 1924, segons consta a la façana.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Centre Cultural de Sant Martí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 octubre 2018].
# Pas de la Foradada

El Pas de la Foradada és un pas de fons de vall situat a 1.000 metres d'altitud en el terme municipal de Conca de Dalt (antic municipi de Toralla i Serradell), al Pallars Jussà, a l'àmbit del poble de Rivert.
És en el barranc dels Escarruixos, al sud del Serrat de les Coves, de la Solana de les Coves i de les Coves mateixes, a llevant de l'Escudelló, al nord de la Roca del Manel i al nord-oest de la Solana de la Foradada. Rivert és al nord-est del Pas de la Foradada. Hi passava el Camí vell de Santa Engràcia a Rivert, actualment parcialment perdut.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Patrici Arnau i Pericas

Patrici Arnau i Pericas (Barcelona, 10 de novembre de 1907 - Barcelona, 26 d'abril de 1991) fou un futbolista català dels anys 1920 que jugava d'interior dret.

## Trajectòria

Ingressà a l'infantil del FC Barcelona l'any 1920 a l'edat de 12 anys. Passà posteriorment al quart equip, tercer, segon i finalment al primer equip al temporada 1923-24. Formà part del Barça de "l'edat d'or", al costat d'homes com Josep Samitier, Vicenç Piera o Sagi Barba. Fou un dels jugadors que guanyà la primera lliga del club l'any 1929, guanyant a més tres Copes d'Espanya i vuit campionats de Catalunya. Finalitzà la seva carrera futbolística el 1934. Disputà 265 partits amb el club i marcà 65 gols.
El 9 de juny de 1930 es disputà un partit d'homenatge en honor seu entre el València CF i el FC Barcelona, que finalitzà amb victòria blaugrana per 3 a 2.
Formà part de la selecció catalana de futbol en diverses ocasions.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya: 1924, 1925, 1926, 1927, 1928, 1930, 1931, 1932
* Lliga d'Espanya: 1929
* Copa d'Espanya: 1925, 1926, 1928
* Campionat d'Aragó-Catalunya-València: 1926
* Campionat de Catalunya-Múrcia-València: 1927
* Campionat d'Aragó-Catalunya-País Basc: 1927
* Copa de Campions: 1927-28

## Referències

* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Fútbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ http://www.bdfutbol.com/j/j11525.html
* 1 2 3 4 5 6 http://hemeroteca.elmundodeportivo.es/preview/1997/09/25/pagina-11/1440148/pdf.html
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* 1 2 3 http://hemeroteca.lavanguardia.es/preview/1930/06/08/pagina-17/33213493/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.lavanguardia.es/preview/1930/06/08/pagina-18/33214000/pdf.html
* ↑ http://hemeroteca.lavanguardia.es/preview/1930/06/10/pagina-19/33214051/pdf.html

## Enllaços externs

* Fitxa de Patrici Arnau i Pericas a BDFutbol
* Article a la revista del FC Barcelona (pàgines 52-53)
# Mestièr de Vilamòs

Mestièr de Vilamòs és una obra de Vilamòs (Vall d'Aran) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El mestièr de Vilamòs està ubicat al carrer Major de la vila. És un edifici rectangular de petites dimensions, obert per tres costats, amb un ràfec a dues aigües compost per una estructura de fusta coberta de llosa, que se sosté al costat nord sobre un mur i en dos pilars en la cara de migdia.
A l'interior es conserva el jou que es recolza en dues barres de fusta, i les banquetes, dues anteriors (en falta una) i dues posteriors, on es lligaven les potes de l'animal per poder treballar millor.
El mestièr és un element utilitzat en l'àmbit de la ramaderia i va ser força utilitzada en el passat, quan les juntes de bous i vaques es feien servir en el treball de l'agricultura o en el transport de materials.
El treball en el mestièr era realitzat pels ferrers que s'encarregaven de ferrar les besties o d'escurar-les en cas de malalties en les ungles. Amb l'obertura de les pistes forestals i sobre tot amb el mitjans de transport motoritzats, la forma de transport tradicional amb animals, va perdre importància fins que va desaparèixer. L'actual mestièr de Vilamós va ser construït als anys cinquanta del segle passat, reemplaçant un altre mes antic. És potser l'únic que es conserva a la zona.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mestièr de Vilamòs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Can Tallada

* No s'ha de confondre amb Can Talleda.
«Can Tallada» té aquests significats:
* Can Tallada (Bordils), edifici residencial a Bordils (Gironès)
* Can Tallada (Sant Climent de Llobregat), masia al municipi de Sant Climent de Llobregat al Baix Llobregat
* Can Tallada (Sant Martí de Llémena), masia a Sant Martí de Llémena (Gironès)
# Hyrynsalmi

Hyrynsalmi és una localitat de Finlàndia administrativament formava part de la Província d'Oulu fins a l'abolició de les províncies. Forma part de la regió de Kainuu.

## Enllaços externs

* pàgina oficial de Hyrynsalmi
* Mapa de Hyrynsalmi Arxivat 2005-05-07 a Wayback Machine. PDF
# Beaurepaire-sur-Sambre

Beaurepaire-sur-Sambre és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 244 habitants. Es troba a 96 km de Lilla, a 118 km de Reims, a 123 km de Brussel·les (B), a 46 km de Valenciennes, a 60 km de Mons (B), a 68 km de Charleroi, a 33 km de Maubeuge, a 22 km de Fourmies, a 13 km d'Avesnes-sur-Helpe, a 10 km de Maroilles i 6 km de Cartignies.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 303 | 347 | 327 | 251 | 266 | 258 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Daniel Mercier | |
# Ideal (matemàtiques)

Un ideal d'un anell A és un subconjunt I d'elements de A que és tancat respecte a operacions lineals i que compleix una sèrie de condicions que es detallaran a continuació. Per permetre l'aplicació a anells no commutatius, es defineixen ideals per l'esquerra i ideals per la dreta. Els ideals per les dues bandes (per exemple els d'anells commutatius) s'anomenen ideals bilàters o senzillament ideals.
El concepte d'ideal fou proposat per primera vegada per Richard Dedekind el 1876 a la tercera edició del seu llibre Vorlesungen über Zahlentheorie ("Lliçons sobre teoria dels nombres"). Era una generalització del concepte de nombre ideal desenvolupat per Ernst Kummer. Més endavant la idea fou ampliada per David Hilbert i especialment Emmy Noether. La principal utilitat dels ideals que en motiva el seu ús és que permeten definir una relació d'equivalència que dona lloc al concepte d'anell quocient.

## Definició

Sia $\,I$ un subconjunt d'un anell $\,A$, es diu que és un ideal per l'esquerra quan:
* Sigui $\,e\in A$ l'element neutre de la suma, llavors $e\in I$,
* $\forall x,y\in I,\;x+y\in I$,
* $\forall x\in I,\,\forall a\in A,\;a\cdot x\in I$.
Es diu que és un ideal per la dreta quan:
* Sigui $\,e\in A$ l'element neutre de la suma, llavors $e\in I$,
* $\forall x,y\in I,\;x+y\in I$,
* $\forall x\in I,\,\forall a\in A,\;x\cdot a\in I$.
Fixem-nos que l'única diferència està en la darrera condició, on intervé l'operació producte (·) i que en ambdós casos les dues primeres condicions imposen la condició que $\,I$ sigui un subgrup d'$\,A$ amb l'operació suma (+).

## Exemples

* Els nombres enters parells formen un ideal de l'anell dels enters ℤ; normalment es representa com 2ℤ o com (2) en ser l'ideal principal generat pel nombre dos.
* El conjunt de tots els polinomis de coeficients reals divisibles pel polinomi x² + 1 és un ideal de l'anell dels polinomis.
* El conjunt de les matrius n×n en les quals l'última columna és zero, forma un ideal per l'esquerra de l'anell de les matrius n×n, mentre que si l'última fila és zero, tenim un ideal per la dreta.

## Vegeu també

* Ideal principal
* Ideal primer
* Ideal maximal

## Referències

* ↑ (anglès) Leo Corry, Modern algebra and the rise of mathematical structures, p.81
Viccionari
# André de Rosiers

André de Rosiers fou un compositor francès del segle xvii.
Fou autor de nombroses composicions a quatre parts per a instruments d'arc publicades entre 1634 i 1672.
Podria ser familiar del violinista de la mateixa època Carl Rosiers.

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana.. apèndix núm.9. Madrid: Espasa-Calpe, cop. 1930-1933, p. 419. ISBN 84-239-4579-0.
* ↑ «André de Rosiers» (en francès). BnF. [Consulta: 3 agost 2020].
# Arsin

Arsin (en francès Arcins) és un municipi francès situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 205 | 242 | 291 | 302 | 304 | 304 | 380 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Ganelon | UMP |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - llançament de disc homes

El llançament de disc masculí va ser una de les proves disputades durant els Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 3 de setembre de 1904 i hi van prendre part 6 atletes, de dues nacions diferents.
Sheridan i Rose van empatar en la primera posició, amb un millor llançament de 39,28 metres, que suposava un nou rècord olímpic. Per determinar la primera posició es va fer un llançament de desempat.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Martin Sheridan | Ralph Rose | Nikolaos Georgantas |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1904.
| Rècord del Món | 43,21 metres (*) | Marius Eynard | París (FRA) | 2 de maig de 1903 |
| Rècord Olímpic | 36,04 metres | Rudolf Bauer | París (FRA) | 14 de juliol de 1900 |
(*) no oficial
Ralph Rose fou el primer a establir un nou rècord olímpic amb 39,28 metres. Aquesta mateixa marca fou igualada poc després per Martin Sheridan.

## Resultats

| Posició | Atleta | Distància (m) | Desempat (m) |
| | Martin Sheridan | 39,28 OR | 38,97 |
| | Ralph Rose | 39,28 OR | 36,74 |
| | Nikolaos Georgantas | 37,68 | |
| 4 | John Jesus Flanagan | 36,14 |
| 5 | John Biller | desconeguda |
| 6 | James Mitchel | desconeguda |
OR: Rècord olímpic

## Referències

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 7 novembre]. (polonès)
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - salt amb perxa homes

El salt amb perxa masculí va ser una de les proves disputades durant els Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 3 de setembre de 1904 i hi van prendre part 7 atletes de dues nacions diferents.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Charles Dvorak | LeRoy Samse | Louis Wilkins |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1904.
| Rècord del Món | 3,69 metres (*) | Fernand Gonder | París (FRA) | 26 de juny de 1904 |
| Rècord Olímpic | 3,30 metres | Welles Hoyt | Atenes (GRE) | 10 d'abril de 1896 (CG) |
| Rècord Olímpic | 3,30 metres | Irving Baxter | París (FRA) | 15 de juliol de 1900 |
(*) no oficial
Els cinc saltadors dels quals es coneix el resultat van superar el rècord olímpic vigent fins al moment. Charles Dvorak va establir un nou rècord olímpic amb 3,50 metres.

## Results

| Posició | Atleta | Alçada |
| | Charles Dvorak | 3,50 OR |
| | LeRoy Samse | 3,35 |
| | Louis Wilkins | 3,35 |
| 4 | Ward McLanahan | 3,35 |
| 5 | Claude Allen | 3,35 |
| 6 | Walter Dray | desconeguda |
| 7 | Paul Weinstein | desconeguda |

## Referències

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. [Consulta: 6 novembre]. (polonès)
# Atletisme als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - salt d'alçada aturat homes

El salt d'alçada aturat masculí va ser una de les proves disputades durant els Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova es va disputar el 31 d'agost de 1904 i hi van prendre part 5 atletes, de dues nacions diferents.
Ray Ewry va continuar dominant la categoria de salts aturats en aquestes Olimpíades, revalidant amb èxit les tres medalles d'or aconseguides a París quatre anys abans.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Ray Ewry | Joseph Stadler | Lawson Robertson |

## Rècords

Aquests eren els rècords del món i olímpic que hi havia abans de la celebració dels Jocs Olímpics de 1904.
| Rècord del Món | ? | ? | ? | ? |
| Rècord Olímpic | 1.655 | Ray Ewry | París (FRA) | 16 de juliol de 1900 |

## Resultats

| Posició | Atleta | Alçada |
| | Ray Ewry | 1,60 |
| | Joseph Stadler | 1,44 |
| | Lawson Robertson | 1,44 |
| 4 | John Biller | 1,42 |
| 5 | Lajos Gönczy | 1,35 |

## Referències

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905. Consultable a LA84 Foundation Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. Arxivat de l'original el 2015-07-14. [Consulta: 7 novembre]. (polonès)
# Àcid dodecanodioic

L'Àcid dodecanodioic (acrònim anglès DDDA) és un àcid dicarboxílic principalment utilitzat en antisèptics, recobriments de gamma alta, materials de pintura, inhibidors de la corrosió, surfactants, i plàstics d'enginyeria com niló 612.
Proves experimentals amb l'àcid dodecanodioic amb pacients de diabetis tipus 2 han demostrat que les injeccions intravenoses en infusió ajuden a mantenir nivells normals d'energia i sucre en sang sense increment de la càrrega de glucosa de la sang en el procés.

## Producció
### Producció sintètica

El DDDA és típicament produït a través de dos mètodes. Tradicionalment ha estat produït a partir de butadiè utilitzant un procés químic multi-passos. El butadiè és primer convertit a ciclododecatriè a través d'un procés de ciclotrimerizació. El
l ciclododecatriè (1) és convertit a àcid dodecanodioic (4) per hidrogenació a ciclododecà (2) seguit per oxidació a l'aire en presència d'àciò boric a altes temperatures a una mescla de l'alcohol (3a) i la cetona (3b). En el pas final, aquesta mescla s'oxida mambp l'àcid nítric.

### Producció amb biotecnologia

Un procés biotecnològic s'empra per convertir cera de parafina a DDDA amb una soca modificada del llevat Candida tropicalis en un procés de passes de reaccions. L'empresa Verdezyne ha creat un mètode per utilitzar certs olis vegetals com a matèries primeres, i així el converteix en l'únic productor que utilitza matèries primeres renovables per al DDDA.

## Referències

* ↑ «Nylon-6,12».
* ↑ ; Mingrone, G; Capristo, E; Benedetti, G; De Gaetano, A; Gasbarrini, G «The metabolic effect of dodecanedioic acid infusion in non-insulin-dependent diabetic patients». Nutrition, 14, 4, 1998, pàg. 351–7. DOI: 10.1016/s0899-9007(97)00502-9. PMID: 9591306.
* 1 2 «BIOLON® DDDA». Arxivat de l'original el 2016-09-24.
* ↑ Klaus Weissermel, Hans-Jurgen Arpe. Industrial Organic Chemistry. 3rd. John Wiley & Sons, 1997. ISBN 3-527-28838-4.
* ↑ «Products». Arxivat de l'original el 2016-09-24.
# Haveluy

Haveluy és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 3.178 habitants. Limita al nord-est amb Bellaing, a l'est amb Oisy, al sud amb Denain i al nord-oest amb Wallers.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 3.943 | 3.998 | 3.616 | 3.266 | 3.046 | 3.084 | 3.178 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Bernard Ethuin | PCF |
# Haven (pel·lícula)

Haven és una pel·lícula de 2004 dirigida per Frank Flowers i coproduïda entre Estats Units, Regne Unit, Alemanya i Espanya. Dos astuts homes de negocis volen cap a les illes Caiman per tal d'eludir la persecució judicials del govern. Aquesta fugida causa llavors una reacció en cadena que portarà un britànic a cometre un homicidi amb conseqüències inimaginables.

## Argument

Un home de negocis corrupte i cobejós, Carl Ridley (Bill Paxton), està fugint del govern amb la seva filla de 18 anys, Pippa (Agnes Bruckner). Pippa no està contenta amb el fet de deixar als seus amics i una vida còmoda a Miami per anar a les Illes Caiman.
En arribar a les illes, Ridley està preocupat. Els bancs estan tancant ràpidament i ha de trobar un lloc net per guardar els seus diners robats. Mentrestant, Pippa troba un nadiu de l'illa Fritz (Victor Rasuk) dormint una nit en el seu llit. Ell fuig per la finestra, deixant la seva cartera. Ella després troba a Fritz a la platja per tornar-li la seva cartera i es fa amiga d'ell.
Fritz està disposat a mostrar-li l'illa, incloent les seves festes salvatges. Però ell li deu diners al cap de l'illa, Ritchie Ritch (Raz Adoti), i quan ell observa al pare de Pippa desembolicant una enorme quantitat de diners en efectiu que havia guardat al voltant del seu tors, Fritz s'intriga. Pippa no és conscient que ella està portant al seu pare a més problemes dels que tenia als Estats Units.

## Repartiment

* Orlando Bloom: Shy
* Zoë Saldaña: Andrea
* Victor Rasuk: Fritz
* Bill Paxton: Carl Ridley
* Stephen Dillane: Mr. Allen
* Razaaq Adoti: Richie Rich
* Agnes Bruckner: Pippa Ridley
* Joy Bryant: Sheila
* Bobby Cannavale: Tinent
* Lee Ingleby: Patrick
* Anthony Mackie: Hammer
* Sarah Carter: Chanel
* Ky-Mani Marley: John the Baptist
* Jake Weber: policia
* Mpho Koaho: Kimo

## Referències

* ↑ «Haven». The New York Times.
# Hanzat

Hanzat fou una ciutat reial al país de Zalmaqum, que esmenten les tauletes de Mari a la primera meitat del segle xviii aC. La seva situació és desconeguda però donada la persistència dels noms a la regió, podria ser la fortalesa que apareix a les fonts armènies com Anzith, al nord-est de la ciutat de Tomisa (a la riba de l'Eufrates) a la vora del Llac Tsvok o Dzovk (turc Göldjïk, àrab al-Buhayra), la clàssica Anzitene, que constituïa la part sud de la Sofene.
L'únic rei esmentat fou Yarkab-Addu, sota influència de Zimrilim de Mari.

## Enllaços externs

* Thoughts of Zimri-Lim