OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dinucleòtid de flavina i adenina

El dinucleòtid de flavina i adenina o flavina adenina dinucleòtid (FAD) és un cofactor associat a diverses reaccions importants del metabolisme; és una molècula derivada de la riboflavina (també anomenada vitamina B2), unida un pirofosfat (P-P); el qual està unit a una ribosa i aquesta última està unida a una adenina. Per tant, la molècula és en realitat ADP unit a una molècula de riboflavina; o també AMP unit al coenzim FMN.

## Funció

Bioquímicament és un coenzim que intervé com a donador / receptor d'electrons i protons (poder reductor) en reaccions metabòliques redox; el seu estat oxidat s'abrevia FAD i en estat reduït és FADH₂, ja que ha acceptat dos àtoms d'hidrogen (cada un format per un electró i un protó):
Per tant, al reduir-se capta dos protons i dos electrons, el que el capacita per intervenir com a donador d'energia i/o poder reductor en el metabolisme. Per exemple, el FAD (i també NAD), es redueix en el cicle de Krebs i s'oxida en la cadena respiratòria (respiració aeròbica).
També cal destacar que la part reactiva del FAD és un anell heterocíclic isoaloxazina, que a diferència de l'anell del NAD, que transfereix dos electrons al mateix temps, pot absorbir electrons lliures i tornar a cedir-los. Per aquest motiu, les flavoproteïnes, proteïnes especials portadores de flavina, acostumen a actuar en les commutacions entre reaccions d'un i dos electrons. La funció bioquímica general del FAD és oxidar els alcans i alquens, alhora que el NAD$^+$ oxida els alcohols a aldehids o cetones. Això és degut al fet que l'oxidació d'un alcà (com el succinat) a un alquè (com el fumarat) és suficient exergònica com per reduir el FAD a FADH₂, però no per reduir el NAD$^+$ a NADH.
La reoxidació del FADH₂ (és a dir, l'alliberació dels dos electrons i dels dos protons capturats) es dona a terme en la cadena respiratòria, el que possibilita la formació d'ATP (fosforilació oxidativa).
Moltes oxidoreductases, denominats flavoenzims o flavoproteïnes, requereixen FAD com coenzim per oxidar els substrats. Però en l'enzim succinat deshidrogenasa, que oxida el succinat a fumarat en el cicle de Krebs, el FAD és realment un grup prostètic, ja que està unit forta i permanentment a l'enzim mitjançant un enllaç covalent.

## Referències

* ↑ Metzler DE, (2001) Biochemistry. The chemical reactions of living cells, 2nd edition, Harcourt, San Diego

## Enllaços externs

* http://themedicalbiochemistrypage.org/images/fad.jpg Arxivat 2010-06-12 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Bioquímica, Werner Müller-Esterl. Ed: REVERTE
* Bioquímica: Stryer. Stryer, Lubert; Berg, Jeremy M.; Tymoczko, John L. Ed: REVERTE
# Campionat del Món de Trial 1987

La temporada de 1987 del Campionat del Món de trial fou la 13a edició d'aquest campionat, organitzat per la FIM. El calendari oficial constava de 12 proves puntuables, celebrades entre el 5 de març i el 13 de setembre.
Aquella fou la primera temporada que un català guanyava el Mundial: Fou Jordi Tarrés, amb la Beta. Tarrés començava així una llarga etapa de domini absolut d'aquest esport, aconseguint un total de 7 campionats que el situen com al tercer pilot amb més títols mundials en la història del trial, superat només per Dougie Lampkin (qui en té també 7 de trial a l'aire lliure i 5 de trial indoor) i Toni Bou (8 mundials a l'aire lliure i 8 d'indoor). A banda, Tarrés representà un punt d'inflexió en el trial en motocicleta pel que fa a l'estil de pilotatge, ja que hi introduí les tècniques de conducció del trial en bicicleta -el trialsín- esport del qual ell procedia.

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jordi Tarrés | Beta | 202 |
| 2 | Diego Bosis | Aprilia | 170 |
| 3 | Thierry Michaud | Fantic | 168 |
| 4 | Steve Saunders | Fantic | 127 |
| 5 | Philippe Berlatier | Montesa | 97 |
| 6 | Pascal Couturier | Merlin | 92 |
| 7 | Renato Chiaberto | Beta/Fantic | 84 |
| 8 | Donato Miglio | Garelli | 83 |
| 9 | Eddy Lejeune | Honda | 81 |
| 10 | Gabino Renales | Gas Gas | 77 |

## Referències

* «FIM Trial World Championship. 1987» (en anglès). trialonline.org. Arxivat de l'original el 14 de juny 2013. [Consulta: 20 febrer 2011].
# Jan Kraek

Jan Kraek o Kraeck, italianitzat Giovanni Caracca (Haarlem, c. 1540 – Torí, 1607), va ser un pintor holandès actiu en el Ducat de Savoia com a pintor de la cort dels ducs.

## Biografia

L'1 de gener de 1568 apareix citat com a pintor de la cort de Manuel Filibert de Savoia, establert possiblement en Chambéry la ciutadania de la qual se li reconeix el 1577. L'any 1580, a la mort de Manuel Filiberto, va continuar al servei del seu successor, Carlos Manuel I, traslladant-se amb la cort a Torí cap a aquest mateix any.
Va visitar Espanya en dues ocasions, la primera el 1585, acompanyant al duc Carlos Manuel amb motiu del seu matrimoni amb la filla de Felip II de Castella, Caterina Micaela, enllaç celebrat a Saragossa. La segona el 1591, possiblement acompanyant al duc, que a l'abril va visitar a Felip II per demanar-li ajuda en la seva lluita contra els francesos, ja que en carta dirigida a Catarina Micaela, datada el 28 d'abril de 1591, Felip II justificava recepció dels «retrats de tots els meus nets i de la seva mare», dels quals únicament es conserva el del primogènit, el petit Felip Manuel de Savoia príncep de Piemont als cinc anys (Museu del Prado). Durant la seva estada a Madrid va retratar probablement al rei i va confeccionar un àlbum de retrats al llapis que va desaparèixer el 1904, en incendiar-se la Biblioteca Nacional de Torí on es guardava.
A més de retratista de la cort ducal va pintar quadres per a les esglésies de Torí -Presentació de Jesús en el temple, Palau Madama de Torí, a l'origen destinat a l'església de Santo Domingo-, i va intervenir en la decoració de la Galeria Gran del duc, destruïda per un incendi el 1659.

## Referències

* ↑ Les varietats del nom i cognom són molt nombroses, incloent les espanyolitzades Vegeu:Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD)
* 1 2 «Kraeck, Jan» (en neerlandès). Rijksbureau voor Kunsthistorische Documentatie (RKD). [Consulta: 24 abril 2016].
* 1 2 Felipe II, un monarca y su época, p. 415, ficha de Fernando Bouza.

## Bibliografia

* Felipe II, un monarca y su época. Un príncipe del Renacimiento, catálogo de la exposición celebrada en el Museo Nacional del Prado, octubre de 1998-enero de 1999, Madrid, 1998, ISBN 84-95146-07-X

## Enllaços externs

* Biografía en la Enciclopedia online del Museo del Prado.
# Siegfried Selberherr

Siegfried Selberherr (3 d'agost 1955, Klosterneuburg) és un científic austríac en el camp de la microelectrònica i professor a l'Institut de Microelectrònica de la Universitat Tècnica de Viena. El seu principal camp de recerca és el modelatge i la simulació dels fenòmens físics de la microelectrònica.
Ha estudiat enginyeria elèctrica a la Universitat Tècnica de Viena. Encara com jove assistent, el 1986 hi va escriure un programari de simulació que va ser un èxit internacional. Des de 1988 hi ha esdevingut professor, especialitzat en el desenvolupament de programari de la tecnologia en els sistemes microelectrònics. Va graduar el 1978 en ciències aplicades i doctorar el 1981. Va ser uns anys investigador visitant als Laboratoris Bell. Entre 1996 i 2020 va ser conferenciant distingit de l'Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE). Des de 2004 és membre del consell consultiu d'Interuniversitari del Departament d'Agrobiotecnologia (IFA-Tulln).
Ha desenvolupat un simulador pels transitors MOSFETS (MINIMOS), en el qual el model implementat per a la mobilitat dels portadors porta el seu nom. Ha supervisat projectes de recerca com ara el Fons de Ciència d'Àustria, Christian Doppler Associació de Recerca i el Consell Europeu de Recerca.

## Premis

* 2021: 'Fellow' de l'Associació d'Intel·ligència Artificial Àsia-Pacífic, AAIA
* 2018: Premi 'Cledo Brunetti' de l'Institut d'Enginyers Elèctrics i Electrònics, IEEE
* 2013: Membre titular de l'Acadèmia Europæa
* 2009: 'Advanced Grant' de l'ERC
* 2006: Doctor honoris causa de la Universitat de Niš
* 2005: Gran medalla d'argent per mèrit per a la República d'Àustria (Große Silberne Ehrenzeichen für Verdienste um die Republik Österreich)

## Publicacions

Per una lliste de publicacions, vegeu: «Siefried Selberherr». IEEE.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Neunteufl, Bettina. «ERC Advanced Grant an Siegfried Selberherr für Spin-Forschung» (en alemany). New TU Wien, 15-01-2010. [Consulta: 26 març 2023].
* ↑ «TU-Assistent mit 300 Lizenznehmern» (en alemany). Die Furche, 25-04-1986.
* ↑ Associació d'Intel·ligència Artificial Àsia-Pacífic, AAIA
* ↑ «Siegfried Selberherr» (en anglès). Best Scientists - Electronics and Electrical Engineering. Research.com. [Consulta: 26 març 2023].
* ↑ «ERC Advanced Grant 'MOSILSPIN'». Arxivat de l'original el 2021-12-17. [Consulta: 20 novembre 2019].
* ↑ «Gehrer überreicht hohe staatliche Auszeichnungen für Verdienste um Wissenschaft und Forschung» (en alemany). Austria Presse Agentur OTS, 14-12-2005. [Consulta: 26 març 2023].

## Enllaços externs

* «Bibliografia relacionada amb Siegfried Selberherr» (en alemany). Al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya.
# Logan (Ohio)

Logan és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 6.704 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Logan tenia 6.704 habitants, 2.790 habitatges, i 1.768 famílies. La densitat de població era de 840,4 habitants per km².
Dels 2.790 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 36,6% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,4% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 19,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.691 $ i la renda mediana per família de 38.143 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 23.738 $. La renda per capita de la població era de 15.836 $. Aproximadament el 13% de les famílies i el 17,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* Hocking.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Logan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Logan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Logan (Nou Mèxic)

Logan és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2000 tenia 1.094 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Logan tenia 1.094 habitants, 485 habitatges, i 342 famílies. La densitat de població era de 53,1 habitants per km².
Dels 485 habitatges en un 23,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,2% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 19,7% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 27,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.871 $ i la renda mediana per família de 31.528 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 16.393 $. La renda per capita de la població era de 13.069 $. Aproximadament el 7,1% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Logan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Logan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sinobambusa tootsik

El Sinobambusa tootsik és un bambú de la família de les poàcies, ordre Poales, subclasse Liliidae, classe Liliopsida, divisió Magnoliophyta.
És d'origen xinès, país on tradicionalment se l'ha plantat al voltant dels temples. Al Japó rep el nom Tou chiku i és la planta ornamental més popular Arxivat 2007-09-12 a Wayback Machine..
De creixement molt vertical, pot assolir alçades de 8 metres. Suporta temperatures de fins a -12 °C.

## Enllaços externs

* El sinobambusa tootsik a la GrassBase (anglès)
* Descripció, fotografia (castellà)
* Descripció (alemany)
# Edward Williams Morley

Edward Williams Morley (Newark, Nova Jersey, EUA, 29 gener 1838 – West Hartford, Connecticut, 24 febrer 1923) fou un químic estatunidenc conegut per haver realitzat l'experiment de Michelson-Morley amb Albert Abraham Michelson el 1887.

## Vida

Morley es graduà el 1860 al Williams College de l'Església Congregacional, situat a Williamstown, Massachusetts, el 1860 i després seguí estudis científics i teològics. Es convertí en pastor de l'Església Congregacional a Ohio el 1868, i del 1869 a 1906 fou professor de química al Western Reserve College a Hudson, Ohio, passant a Cleveland el 1882 quan s'hi traslladà aquesta institució per a transformar-se en la Western Reserve University (actualment Case Western Reserve University).

## Obra

Dels seus treballs destaca l'experiment de Michelson-Morley realitzat amb Albert Abraham Michelson (1852-1931) el 1887, els resultats del qual només trobaren una explicació amb la teoria de la relativitat especial d'Albert Einstein (1879-1955) publicada el 1905. Morley treballà també amb Dayton Miller sobre altres experiments en relació amb l'èter després d'aquesta experiència amb Michelson. També destaquen les seves investigacions en la composició en oxigen de l'atmosfera terrestre, sobre la dilatació tèrmica i la velocitat de la llum en un camp magnètic. Els seus treballs sobre la determinació de la relació entre la massa de l'oxigen i la de l'hidrogen li varen valer la medalla Davy el 1907. També rebé el premi Willard Gibbs el 1917.

## Referències

* 1 2 «Edward Williams Morley». Encyclopædia Britannica, 2015. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ «Williams College». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 13 novembre 2015].
* ↑ «Case Western Reserve University». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 13 novembre 2015].
# Sergi (gramàtic)

Sergi (en llatí Sergius, en grec Σέργιος) va ser un gramàtic romà que va viure en data incerta però posterior al segle iv. Per a alguns estudiosos, aquest Sergi seria el mateix que Servi Maure Honorat, el famós comentarista de Virgili.
Va escriure almenys dos tractats: el primer, en dos volums, titulats In primam Donati Editionem Commentarium i In secundam Donati Editionem Commentaria sobre Eli Donat. Aquests dos volums van ser publicats per primer cop a la ciutat de Milà el 1504. Un altre llibre seu va ser De Arte Garmmatica, del que se'n conserven fragments.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/796?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=SergiaSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 788. ]
Viccionari
# El Progreso (diari del Partit Republicà Radical)

El Progreso era un periòdic escrit en castellà fundat pel polític republicà Alejandro Lerroux a Madrid el 1897 i establert a Barcelona el 29 de juny de 1906.
Tenia un tarannà anticlerical i obrerista demagògic. Des de 1908 fou l'òrgan del Partit Republicà Radical i el seu director oficial fou l'alacantí Trinitat Alted i Fornet, encara que el veritable director en l'ombra era Emiliano Iglesias Ambrosio. Des de la seva fundació es destacà per les seves campanyes contra la formació de la Solidaritat Catalana, però la seva demagògia obrerista li comportà un boicot per part del diari Solidaridad Obrera en 1908. El seu anticlericalisme, barrejat amb la seva furibunda campanya contra la Guerra del Marroc afavorí els fets de la Setmana Tràgica (juliol-agost de 1909), pel qual en foren jutjats el seu director, Trinitat Alted i Fornet, Luis Zurdo de Olivares i el mateix Emiliano Iglesias. Des de 1910 deixà el to obrerista i el 1913 Iglesias es va desentendre del diari.
Durant aquests anys van col·laborar al diari Joan Colominas i Maseras (cunyat de Francesc Ferrer i Guàrdia), Cosme Vidal i Rosich i Bartomeu Calderón Font. El 1933 va canviar el nom per Renovación.

## Vegeu també

* afer de la Neotipia

## Referències

* ↑ Dalmau, Antoni. Set dies de fúria. Columna edicions, 2009, p. 116. ISBN 9788466410946.
* ↑ «El Progreso (diari del Partit Republicà Radical)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Plana d'un exemplar d'El Progreso
# Dream Chaser

El Dream Chaser Cargo System, o simplement Dream Chaser, és un avió espacial de fuselatge autosostingut de càrrega automatitzat reutilitzable estatunidenc sent desenvolupat per Sierra Nevada Corporation (SNC) Space Systems.
El Dream Chaser, vertificat per al menys quinze missions, està dissenyat per proveir l'Estació Espacial Internacional amb càrrega pressuritzada i no pressuritzada, sent contractat per almenys sis missions en la segona fase de Commercial Resupply Services. El vehicle serà llançat verticalment en un coet Atlas V, Ariane 5 o Falcon Heavy, i és capaç d'aterrar horitzontalment en pistes d'aterratge convencionals de manera autònoma. El desenvolupament posterior de l'avió espacial inclou una versió tripulada anomenada Dream Chaser Space System, que és capaç de dur a set persones en ambdós sentits de l'òrbita terrestre baixa.

## Referències

* ↑ Sheetz, Michael. «Inside Sierra Nevada Corp’s space plans, from the reusable ‘Dream Chaser’ to inflatable habitats» (en anglès). CNBC, 11-10-2020. [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ «Sierra Nevada Corp. joins SpaceX and Orbital ATK in winning NASA resupply contracts». Washington Post, 14-01-2016. [Consulta: 17 gener 2016].
* ↑ @jeff_foust. «Dream Chaser is launcher 'agnostic'», 30-03-2016.
* ↑ «Dream Chaser Model Drops in at NASA Dryden». NASA [Dryden Flight Research Center], 17-12-2010 [Consulta: 29 agost 2012]. Arxivat 12 de juny 2012 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Sierra Nevada Corporation Space Systems web site
* United Launch Alliance web site
* CG rendering of Dream Chaser servicing ISS
* Video animation — SpaceDev International Lunar Observatory Human Servicing Mission concept
# Eleccions legislatives gregues de 1977

Les eleccions legislatives gregues de 1977 se celebraren el 18 d'octubre de 1977. El partit més votat fou el Nova Democràcia, i el seu cap Konstandinos Karamanlís, va formar govern.

## Resultats

| Eleccions legislatives gregues de 1977 | Eleccions legislatives gregues de 1977 | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Eleccions legislatives gregues de 1977 | Eleccions legislatives gregues de 1977 | No. | % | No. | +− |
| Nova Democràcia | Konstandinos Karamanlís | 2,146,365 | 41.84 | | 171 |
| PASOK | Andreas Papandreou | 1,300,025 | 25.34 | | 93 |
| Unió del Centre Democràtic (EDIK) | Georgios Mavros | 612,782 | 11.95 | | 16 |
| Partit Comunista de Grècia | Harilaos Florakis | 480,272 | 9.36 | | 11 |
| Alineament Nacional (EP) | Stefanos Stefanopoulos | 349,988 | 6.82 | | 5 |
| Aliança de Forces Progressistes i d'Esquerra (KKE Interior) | | 139,356 | 2.72 | | 2 |
| Partit dels Nous Liberals | Konstandinos Mitsotakis | 55,494 | 1.08 | | 2 |
| Moviment Comunista Revolucionari de Grècia (EKKE) | | 11,895 | 0.23 | | 0 |
| Unitat Democràtica Popular (LDE) | | 8,839 | 0.17 | | 0 |
| Altres | | 24,751 | 0.49 | | 0 |
| Vots vàlids | | 100,00 | | 300 | |
| Vots nuls | Vots nuls | Vots nuls | | | |
| Total | Total | Total | (%) | | |
| Fonts: Web del Ministeri Grec d'Interior http://www.ypes.gr/ekloges/content/gr/ethnik_fr.htm, "Arxius de Konstandinos Karamanlís" | Fonts: Web del Ministeri Grec d'Interior http://www.ypes.gr/ekloges/content/gr/ethnik_fr.htm, "Arxius de Konstandinos Karamanlís" | Fonts: Web del Ministeri Grec d'Interior http://www.ypes.gr/ekloges/content/gr/ethnik_fr.htm, "Arxius de Konstandinos Karamanlís" | Fonts: Web del Ministeri Grec d'Interior http://www.ypes.gr/ekloges/content/gr/ethnik_fr.htm, "Arxius de Konstandinos Karamanlís" | Fonts: Web del Ministeri Grec d'Interior http://www.ypes.gr/ekloges/content/gr/ethnik_fr.htm, "Arxius de Konstandinos Karamanlís" | |

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions gregues de l'arxiu d'Adam Carr Arxivat 2004-08-11 a Wayback Machine.
# Lloro capbrú

El lloro capbrú (Poicephalus cryptoxanthus) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos i matolls de l'Àfrica oriental i sud-oriental, des del sud-est de Kenya cap al sud, a través de Tanzània, Moçambic, Malawi i sud-est de Zimbàbue, fins al nord-est de Sud-àfrica.
# Soiuz MS-15

La Soiuz MS-15 fou una missió de la nau Soiuz llançada el 25 de setembre de 2019 transportant dos membres de l'Expedició 61 a l'Estació Espacial Internacional. Aquesta missió fou el 143è vol d'una nau espacial Soiuz tripulada i l'última del vehicle de llançament Soyuz-FG abans de ser substituït pel Soyuz-2 pels llançaments de vols espacials tripulats. La tripulació estava formada per un comandant rus, un enginyer de vol estatunidenc i el primer astronauta dels Emirats, Hazza Al Mansouri. Per celebrar aquest esdeveniment, es van projectar imatges del coet Soiuz i de Hazza Al Mansouri a l'edifici Burj Khalifa, el més alt del món.
La missió va acabar amb l'aterratge de la nau al sud-est de la ciutat de Zhezkazgán el dia 17 d'abril de 2020 amb estrictes mesures de seguretat sanitària degut a la pandèmia de la Covid-19.

## Tripulació

| Posició | Tripulació de llançament | Tripulació d'aterratge |
| Comandant | Oleg Skripochka, RSA Expedició 61 Third vol espacial | Oleg Skripochka, RSA Expedició 61 Third vol espacial |
| Enginyer de vol 1 | Jessica Meir, NASA Expedició 61 Primer vol espacial | Jessica Meir, NASA Expedició 61 Primer vol espacial |
| Col·laborador/Enginyer de vol 2 | Hazza Al Mansouri, MBRSC Primer vol espacial | Andrew Morgan, NASA Expedició 61 Primer vol espacial |

### Tripulació de reserva

| Posició | Tripulació | Tripulació |
| Comandant | Sergey Ryzhikov, RSA | Sergey Ryzhikov, RSA |
| Enginyer de vol | Thomas Marshburn, NASA | Thomas Marshburn, NASA |
| Col·laborador | Sultan Al Neyadi, MBRSC | Sultan Al Neyadi, MBRSC |

## Referències

* ↑ «Rusia lanza la nave tripulada Soyuz MS-15 rumbo a la Estación Espacial Internacional» (en castellà). La Vanguardia, 25-09-2019 [Consulta: 15 agost 2020].
* ↑ «Hazzaa Al Mansoori, el primer astronauta árabe que llega a la Estación Espacial Internacional» (en castellà). 20 minutos, 26-09-2019 [Consulta: 15 agost 2020].
* ↑ Rubio, Pablo «Llega a la Estación Espacial Internacional el primer astronauta de un país árabe» (en castellà). Okdiario, 26-09-2019 [Consulta: 15 agost 2020].
* ↑ «La nau Soyuz MS-15 regressa a la Terra amb estrictes mesures de seguretat pel coronavirus». El Punt Avui, 17-04-2020 [Consulta: 15 agost 2020].