OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rafael Sempere Esclápez

Rafael Sempere Esclápez (Elx, 29 de març de 1777 - La Corunya, 14 de març 1854) va ser un militar valencià, Capità general d'Aragó durant el regnat de Ferran VII d'Espanya.
Ingressà com a cadet al Regiment d'Astúries en 1790 i el 1792 va participar en la defensa d'Orà. En tornar va passar al Regiment de Dragons de Pavía, amb els que va lluitar al a Guerra Gran (1793-1795) i en la guerra de les Taronges (1801-1802). Després es retirà de l'exèrcit, però va tornar quan va esclatar la guerra del francès. En 1810 ascendí a tinent i en 1811 a capità i comandant, lluitant a Ulldecona, Terol i Vinaròs. Retirat entre 1813 i 1820, aquell any va fer un pronunciament reialista a Extremadura que va fracassar. En 1822 va aixecar la Guàrdia Reial que es va enfrontar a la Milícia Nacional a la Puerta del Sol de Madrid. El 1823, un cop restablert l'absolutisme de Ferran VII, fou ascendit a mariscal de camp i va lluitar contra els liberals a Sagunt, Morella i Vinaròs. En 1825 va rebre la Creu de Sant Ferran i entre gener i febrer de 1826 fou Capità general d'Aragó. De 1826 a 1832 fou comandant general de la província de Tui, en 1843 fou interinament capità general de Galícia i en 1846 governador militar de Ferrol, càrrec des del que va combatre la revolució de 1846.
Fou condecorat amb la Gran Creu de l'Orde de Sant Hermenegild en 1849.

## Referències

* ↑ Rafael Sempere Esclápez a elche.me
* ↑ PDF Francisco Baltar Rodríguez Los Capitanes Generales de Aragón entre 1823 i 1833, p.2-3
* ↑ Rafael Sempere Esclápez, Real Academia de la Historia
# Liu Shanshan

Liu Shanshan (xinès tradicional: 劉杉杉, xinès simplificat: 杉杉, pinyin: Liú Shānshān; Baoding, 16 de març de 1992) és una exjugadora de futbol xinesa que jugà com a defensa a la selecció de futbol de la Xina i al Wuhan Chegujiang de la Super League xinesa.

## Biografia

Liu va començar a entrenar a futbol quan tenia 5 anys, seguint el seu pare, que també havia sigut futbolista. Va assistir a la Universitat Normal de Hebei, i va jugar amb la Xina a la Copa del Món Femenina Sub-20 de la FIFA 2012.
El 8 de desembre de 2012, Liu va debutar amb la selecció de la Xina, en una derrota per 4-0 davant els Estats Units a Ford Field, Detroit.
A la Copa del Món Femenina de la FIFA 2015, Liu, de 23 anys, arribava al torneig amb 33 partits internacionals disputats, sent una dels membres més experimentades de la selecció xinesa.
El 2020 fitxa pel Wuhan Jiangda, on juga tres temporades on l'equip obté tres campionats i una copa.
Va retirar-se el març del 2023, a l'edat de 31 anys.

## Referències

* ↑ «“三连冠”功勋球员刘杉杉退役，获赠33号纪念球衣_要闻_新闻中心_长江网_cjn.cn». [Consulta: 28 juny 2023].
* ↑ (en chinese) [Consulta: 11 juny 2015]. Arxivat 14 de juny 2015 a Wayback Machine.
* ↑ (en korean) [Consulta: 8 juny 2015]. Arxivat 13 de juny 2015 a Wayback Machine.
* ↑ «List of Players – China PR». FIFA, 04-08-2014. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2014. [Consulta: 8 juny 2015].
* ↑ «Liu Shanshan». FIFA. Arxivat de l'original el 9 juny 2015. [Consulta: 12 juny 2015].
* ↑ «Going into kickoff against host country, Team China feels the pressure is all on Canada». Edmonton Sun, 04-06-2015 [Consulta: 8 juny 2015]. «At 23, Shanshan is considered one of the team’s veterans, with 33 international games to her credit.»
* 1 2 «“三连冠”功勋球员刘杉杉退役，获赠33号纪念球衣_要闻_新闻中心_长江网_cjn.cn». [Consulta: 28 juny 2023].
# Unitat Bubnoff

La unitat Bubnoff (abreujat B) és una unitat de velocitat igual a 1 m / 10⁶ anys. La unitat Bubnoff s'utilitza en geologia per mesurar les taxes de rebaixament de superfícies terrestres a causa de l'erosió i porta el nom del geòleg rus (alemany-bàltic) Serge von Bubnoff (1888-1957). Aquesta unitat es va definir el 1969.
En altres paraules, 1 B és igual a 1 metre erosionat en 1.000.000 d'anys, 1 mil·límetre en 1.000 anys, o un micròmetre per any. Una velocitat d'erosió d'1 B també significa que s'elimina 1 m³ de terra d'una zona d'1 km² en un any.
En comparació amb els fenòmens quotidians, l'erosió és en la majoria de circumstàncies (excloent esdeveniments ràpids com les esllavissades) un procés extremadament lent, exigint una unitat especialitzada. Per exemple, la taxa d'erosió mitjana actual sobre les superfícies terrestres s'ha estimat en 30 B (30 m en un milió d'anys). Hi ha, però, grans diferències regionals en la velocitat d'erosió; Com a exemple extrem, la zona de conques hidrogràfiques del riu Semani a Albània s'està erosionant a un ritme de gairebé 3000 B (3 mil·límetres anuals), i s'ha estimat que el riu erosiona de mitjana unes 4600 tones anuals de terra per km² en la seva conca hidrogràfica.
La unitat Bubnoff es va introduir a causa del desig d'una unitat estàndard per substituir la multitud d'unitats que s'utilitzen, com ara peus / any, centímetres / any, metres / dècada, etc. Una de les crítiques va ser que, introduint la unitat Bubnoff, enfosquiria el ritme d'erosió darrere d'una unitat que ningú, a banda d'especialistes, no entengués.

## Valors d'exemple

* Velocitat d'erosió en aigües profundes: 10 B
* Velocitat d'erosió en aigües poc profundes: ~100 B
* Velocitat d'erosió dels cràters: ~30 B, de geosinclinals 250 B
* Velocitat d'erosió de les muntanyes: fins a 10.000 B
* Velocitat d'erosió per les fluctuacions del nivell del mar: fins a 30.000 B
* Velocitat d'erosió de les falles al límit de les plaques: fins a 50.000 B

## Referències

* ↑ Allaby, Michael. A Dictionary of Geology and Earth Sciences (en anglès). Oxford University Press, 2013. ISBN 9780199653065. OCLC 835969159.
* ↑ Allaby, Michael; Park, Chris. A Dictionary of Environment and Conservation (en anglès). Oxford University Press, 2013. ISBN 9780199641666. OCLC 810946330.
* ↑ Fischer, A. G., 1969, Geological time-distance rates -- the Bubnoff unit: Geological Society of America Bulletin v. 80, p. 549-551.
* ↑ Allaby, Michael. Encyclopedia of weather and climate (en anglès), 2007. ISBN 9780816063505. OCLC 69792154.
* ↑ Kearey, P. The New Penguin Dictionary of Geology (en anglès). Londres: Penguin, 2001.
* ↑ A, Hall. «The Work of Rivers». A: Holmes. Principles of Physical Geology (en anglès). Londres: Chapman & Hall, 1993, p. 312-345.
* ↑ Berg, Robert R; Gangi, Anthony F «Bubnoff Unit: An Objection» ( PDF) (en anglès). Geological Society of America Bulletin, 82, 1971], pàg. 3475-3476.

## Vegeu també

* Desforestació
* Desertització
* Zona degradada
# Rosa Morandi

Rosa Morandi, nascuda Rosa Paolina Morolli (Senigallia, 5 de juliol de 1782 - Milà, 6 de maig de 1824), fou una soprano italiana de renom per a qui, en l'era napoleònica, van ser escrites diverses composicions operístiques. Era l'esposa del compositor Giovanni Morandi.
Va ser la creadora del paper de Fannì de La cambiale di matrimonio (1810) i el de Cristina a Eduardo e Cristina (1819), totes dues de Rossini.

## Referències

* ↑ Lora, Francesco. «MOROLLI, Rosa Paolina». Treccani. Diccionari biogràfic dels italians, 2012. [Consulta: juny 2022].
* ↑ Stark, Rita. Rosa Morandi: the swan of the Paris Opera, a biography. Professional Press, 1998.
# Scott Spillane

Scott Edward Spillane, conegut com a Scott Spillane (Louisiana, 26 de setembre del 1965), és un músic i compositor multiinstrumentista estatunidenc que forma part del col·lectiu Elephant 6. És conegut per haver format part de The Gerbils i de Neutral Milk Hotel, banda per a la qual també va compondre arranjaments de vent. També ha participat en àlbums d'altres grups d'Elephant 6, com The Olivia Tremol Control, Of Montreal i Elf Power.

## Biografia

Scott Spillane treballava com a pizzer a Austin (Texas) quan Jeff Mangum el va visitar i el va convèncer que s'unís a Neutral Milk Hotel. Spillane va compondre, juntament amb Robert Schneider, els arranjaments de vent de l'àlbum In the Aeroplane Over the Sea del 1998. La instrumentació del cinquè tema de l'àlbum, «The Fool» va ser composta íntegrament per Spillane, originalment per a un curtmetratge del mateix nom d'un amic.
Quan Neutral Milk Hotel es va dissoldre el 1998, Spillane es va centrar en la seva banda The Gerbils, que es va separar definitivament el 2006. El 2013, els membres del Neutral Milk Hotel es van reunir per fer una gira que va acabar el 2015.
Avui dia Spillane és fuster i rajoler a Athens (Geòrgia).

## Referències

* ↑ September 4, Kevin Griffis Thursday; EDT, 2003 12:04 am. «Have you seen Jeff Mangum?» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Lindquist, By David. «Neutral Milk Hotel offers lively sonic accommodations» (en anglès americà). [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Milton, Jamie. «Cult heroes: Neutral Milk Hotel – alt-rock enigmas who shied away from the spotlight» (en anglès), 26-10-2016. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Stone, Rolling; Stone, Rolling. «The Milk of Human Kindness: Inside Elephant 6» (en anglès americà), 27-03-1998. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ «The Gerbils: Are You Sleepy» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ Cooper, p.31
* ↑ Cooper, p.64
* ↑ Scott Spillane a LinkedIn

## Bibliografia

* Cooper, Kim. In the Aeroplane Over the Sea (en anglès). Bloomsbury Academic, 2005. ISBN ISBN 978-0-8264-1690-2.
# San Felices

San Felices és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Està situat al límit amb La Rioja, proper als municipis de Castilruiz i Aguilar del Río Alhama.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Béruges

Béruges és un municipi francès, situat al departament de la Viena i a la regió de la Nova Aquitània.
# Gazoldo degli Ippoliti

Gazoldo degli Ippoliti és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Gazoldo degli Ippoliti limita amb els municipis de Castellucchio, Ceresara, Marcaria, Piubega, Redondesco i Rodigo.
Pertany al municipi la frazione de San Fermo.

## Galeria

* Església parroquial
* Localització de Gazoldo degli Ippoliti a la província de Màntua
# Una donna libera

Una donna libera és una pel·lícula italiana de drama sentimental del 1954 dirigida per Vittorio Cottafavi.

## Trama

Liana, una noia benestant llicenciada en arquitectura, somia amb una vida lliure i independent, per això, després de conèixer el músic Gerardo Villabruna, cancel·la el seu matrimoni amb l'enginyer Fernando i fuig amb ell a Amalfi. Gerardo admet que s’ho va passar bé amb ella, però està ocupat amb la música i ha de fer una llarga gira. Després, Liana marxa a París on troba una feina que no la satisfà, però que almenys hi coneix Massimo, un ric propietari amb qui aviat es casa. També en aquest cas sent el matrimoni més com una gàbia i tan bon punt torna a veure a Gerardo per casualitat, el porta a casa seva. En adonar-se de les seves moltes aventures, el deixa però també deixa el seu marit. Torna a casa del seu pare, després de la mort de la seva mare, per atendre la família que la necessita. De fet, la seva germana Leonora podria cometre el mateix error que ella: marxar amb Gerardo. S'enfronta a la parella però després dispara a l'home i s'entrega a la policia.

## Repartiment

* Françoise Christophe - Liana Franci
* Pierre Cressoy - Gerardo Villabruna
* Gino Cervi - Massimo Marchi
* Elisa Cegani - Mare de Liana
* Lianella Carell - Solange
* Christine Carère - Leonora Franci
* Galeazzo Benti - Sergio Rollini

## Producció

La pel·lícula s’atribueix a la vena de melodrames sentimentals, anomenats comunament "lacrimògens" (strappalacrime), en voga entre el públic italià d’aquella època, rebatejat posteriorment per la crítica amb el terme neorealismo d'appendice.

## Distribució

La pel·lícula es va estrenar al circuit de cinema italià el 29 de desembre de 1954.

## Reconeixement

El 2008 la pel·lícula fou inclosa entre els 100 film italiani da salvare.

## Referències

* ↑ Massimo Bertarelli, Il cinema italiano in 100 film: i 100 film da salvare, Gremese Editore, 2004, ISBN 978-88-8440-340-7.
* ↑ Massimo Borriello «Cento film e un'Italia da non dimenticare». Movieplayer, 04-03-2008 [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ «Ecco i cento film italiani da salvare». Corriere della Sera, 28-02-2008 [Consulta: 19 abril 2013].

## Enllaços externs

* Una donna libera a YouTube
# Konstantín Rodzaievski

Konstantín Vladímirovitx Rodzaievski - Константи́н Влади́мирович Родзае́вский (rus) (11 d'agost de 1907, Blagovésxensk, Imperi Rus, actualment Óblast de l'Amur - 30 d'agost de 1946, Moscou, URSS) fou el líder del Partit Feixista Rus, que dirigí des de l'exili a Manxúria. A més a més, va ser l'editor cap del Naix Put, el diari oficial del partit.

## Feixisme a l'Extrem Orient

Va néixer a Blagovésxensk al si d'una família de classe mitjana siberiana, fugí de la Unió Soviètica a Manxúria el 1925. A Harbin, Rodzaievski entrà a l'Acadèmia de Lleis i s'uní a l'Organització Feixista de Totes les Rússies (OFTR). El 26 de maig de 1931 esdevingué Secretari General del Partit Feixista Rus. El 1934 el partit es fusionà amb l'OFTR d'Anastassi Vonsiatski i Rodzaievski esdevingué el líder de la institució. Va prendre com a model personal el dictador Benito Mussolini i feu servir l'esvàstica com un dels símbols del moviment.
Rodzaievski reuní al voltant seu escortes personalment seleccionats, fent servir la simbologia de l'extint Imperi Rus juntament amb símbols del nacionalisme rus. De la mateixa manera que els Camises negres italians, els feixistes russos vestien amb uniformes negres amb corretges negres creuades, armats per l'Exèrcit imperial japonès. Crearen una organització internacional d'emigrats blancs semblant al Moviment Blanc dels tsaristes, amb una oficina central a Harbin, el "Moscou de l'Extrem Orient", i enllaços amb vint-i-sis nacions arreu del món.

## Segona Guerra Mundial i execució

Durant la Segona Guerra Mundial, Rodzaievski tractà de fer una lluita oberta contra el bolxevisme, però les autoritats japoneses limitaren les activitats del Partit Feixista Rus a actes de sabotatge a la Unió Soviètica. Essent un notable antisemita, Rodzaievski publicà nombrosos articles al diari del partit, Naix Put, i fou també l'autor del pamflet El final de Judes i del llibre Contemporany Judaisation of the World or the Jewish Question in XX Century.
Amb el final de la guerra, Rodzaievski començà a creure que el règim soviètic sota Stalin s'estava convertint en un règim nacionalista. Va lliurar-se ell mateix a les autoritats soviètiques a Harbin el 1945 amb una carta que mostra sorprenents semblances amb les doctrines del nacional-bolxevisme:
    "Vaig fer una crida a un líder desconegut, [...] capaç de revocar el govern jueu i crear una nova Rússia. He fallat en vuere que, per voluntat del destí, del seu propi geni, i del de milions de treballadors, el camarada Ióssif Stalin, el líder dels pobles, s'havia convertit en el líder desconegut."
Tornà a Rússia, on li varen prometre la llibertat i un treball en un diari soviètic. Tanmateix, fou detingut (juntament amb el seu company de partit Lev Okhotin), jutjat i condemnat a morir fusellat. Finalment, fou sentenciat al soterrani de la presó de Lubianka.
# Scott Reiniger

Scott Hale Reiniger, Príncep de Ghur (White Plains, Estat de Nova York, 5 de setembre de 1948) és un actor estatunidenc. És "Príncep de Ghur", una província de l'Afganistan. En efecte, Reiniger és el renét de Josiah Harlan, el primer estatunidenc que va posar el peu a l'Afganistan, i qui va signar el tractat que donava el títol de "Príncep de Ghur" a tots els seus descendents.

## Papers

* 1977 : Danny : Eddie
* 1978 : El despertar dels zombis de George A. Romero: Roger DeMarco
* 1981 : The Other Victim (TV)
* 1981 : Els cavallers de la moto (Knightriders) : Marhalt
* 1984 : Falcon Crest (seria TV), episodi Win, Place, and Show
* 1985 : Document of the Dead (documental)
* 2004 : El despertar dels zombis de Zack Snyder: el general
* 2004 : The Dead Will Walk (documental)
* 2006 : Horror Fans (documental)
* 2008 : Dead On: The Life and Cinema of George A. Romero (documental)

## Referències

* ↑ US movie actor is 'Afghan prince' BBC News (anglès)
# San Esteban de los Patos

San Esteban de los Patos és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 46 | 50 | 44 | 39 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Hingganita-(Nd)

La hingganita-(Nd) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la gadolinita. Rep el nom per la seva relació amb la hingganita-(Y) més el sufix Levinson "-(Nd)" en al·lusió al domini del neodimi a l'estructura.

## Característiques

La hingganita-(Nd) és un nesosilicat de fórmula química Nd₂◻Be₂Si₂O₈(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5,5 i 6. És l'anàleg de neodimi de la hingganita-(Y).
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 5370/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Zagi, a Hameed Abad Kafoor Dheri, dins el districte de Peshawar (Província de Khyber Pakhtunkhwa, Pakistan). També ha estat descrita al dipòsit d'itri, zirconi i niobi de Tsakhirin Khuduk i al mont Ulyn Khuren, tots dos indrets a Mongòlia, així com al dipòsit de magnetita de Bacúch, a la regió de Banská Bystrica (República Txeca).

## Referències

* ↑ «Hingganite-(Nd)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 gener 2022].
# Reardan

Reardan és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 608 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reardan tenia 608 habitants, 227 habitatges, i 174 famílies. La densitat de població era de 499,5 habitants per km².
Dels 227 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 23,3% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 44.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.279 $ mentre que les dones 21.429 $. La renda per capita de la població era de 18.610 $. Aproximadament el 7,3% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reardan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reardan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Leonard McCoy

Dr. Leonard Horatio McCoy, anomenat Bones (ossos) és un personatge de Star Trek, interpretat per DeForest Kelley. A Star Trek: La Sèrie Original, era un dels tres personatges principals, representava l'emoció humana com personalitat oposada a la disciplina lògica de Spock; dotat d'una gran compassió, és també bastant grunyidor, supersticiós, i tem de forma irracional les noves tecnologies, especialment al transportador, de l'eficàcia del qual no es fia. De tant en tant sol ser bastant intolerant amb l'herència vulcaniana de Spock.
Metge de bord de la USS Enterprise des de 2266, McCoy es preocupa molt seriosament per la salut física i psíquica de la seva tripulació.
# Granada (Colorado)

Granada és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 640 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Granada tenia 640 habitants, 198 habitatges, i 151 famílies. La densitat de població era de 343,2 habitants per km².
Dels 198 habitatges en un 48,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 23,7% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,7% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.042 $ i la renda mediana per família de 31.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.167 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 10.561 $. Entorn del 25,2% de les famílies i el 27,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Granada». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Granada». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
Viccionari
# San Felices de Buelna

San Felices de Buelna és un municipi de la Comunitat Autònoma de Cantàbria. Limita al nord amb Torrelavega i Cartes, al sud amb Anievas, a l'est amb Corvera de Toranzo i Puente Viesgo i a l'oest amb Los Corrales de Buelna. Es troba en la comarca de Besaya i pel seu territori discorre el riu Besaya.

## Localitats

* La Bárcena, 4 hab.
* Jaín, 204 hab.
* Llano, 223 hab.
* Mata, 548 hab.
* Posajo Penías, 76 hab.
* Rivero (Capital), 338 hab.
* Sopenilla, 175 hab.
* Sovilla, 258.
* Tarriba, 413 hab.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 | 2005 |
| 1.404 | 1.538 | 1.597 | 2.143 | 2.503 | 2.719 | 3.362 | 2.854 | 2.497 | 2.385 | 2.168 | 2.241 |
Font: INE

## Administració

Eleccions municipals, 25 de maig de 2003 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PRC | 1372 | 78,04% | 10 |
| PSOE | 196 | 11,15% | 1 |
Eleccions municipals, 27 de maig de 2007 :
| Partit | Vots | % | Regidors |
| PRC | 1414 | 81,97% | 10 |
| PSOE | 162 | 9,39% | 1 |