OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa a Bretui

La Casa a Bretui és una obra de Baix Pallars (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

De planta rectangular, amb façana al sud en un lateral de la coberta, que és a dues vessants. Es compon de planta baixa i dos pisos alts. La façana és arrebossada. A la planta baixa s'obre una gran arcada per sota de la qual passa un petit carreró. Al costat d'aquesta es troba una porta allindada. Al primer pis s'obren tres grans balcons; aquesta mateixa disposició es repeteix en el pis superior, si bé en dimensions més reduïdes. A l'oest hi ha adossades diverses dependències de la casa (cellers, estables, etc.), disposades entorn a una era.

## Referències

* ↑ «Casa a Bretui». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Casa a Dorve

La Casa a Dorve és una obra de la Guingueta d'Àneu (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular, constituïda per la planta baixa i tres plantes altes, la darrera destinada a golfes i colomar, directament sota la coberta a dues aigües. La façana es troba protegida per un ample ràfec, i situada en el mur perpendicular al cavall que suporta la coberta. En aquesta façana orientada al sud-oest s'obre, a la planta baixa, un porxo constituït per tres arcades de mig punt, una d'elles cegada, i una porta també cegada. Al primer i segon pis hi ha respectivament tres obertures distribuïdes simètricament. Al primer formen un balcó corregut amb barana de ferro forjat que ostenta la data de la seva construcció: 1900 i les inicials del constructor: J. B.

## Referències

* ↑ «Casa a Dorve». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Kerouac (cràter)

Kerouac és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 110 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor estatunidenc Jack Kerouac (1922-1969), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2015.

## Referències

* ↑ «Kerouac». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 10 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Kerpert

Kerpert (en bretó Kerbêr) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 2005 tenia 297 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 617 | 536 | 441 | 407 | 308 | 318 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1947-1971 | Pierre Lorguilloux |
| 1971-2008 | Jean-Paul Allanic |
| 2008- | Jean-Paul Le Moigne |
# Cascade Lake (microprocessador)

Cascade Lake és un nom en clau d'Intel per a un servidor de 14 nm, una estació de treball i una generació de processadors entusiastes, llançat l'abril de 2019. En el model d'optimització d'arquitectura de processos d'Intel, Cascade Lake és una optimització de Skylake. Intel afirma que aquesta serà la seva primera generació que admetrà mòduls de memòria basats en 3D XPoint. També inclou instruccions i mitigacions de Deep Learning Boost (DPL) per a Meltdown i Spectre. Intel va llançar oficialment nous SKU escalables de Xeon el 24 de febrer de 2020.

## Disseny

El disseny bàsic ha canviat poc en comparació amb la generació Skylake: les mides de la memòria cau, l'organització de la memòria cau s'han mantingut iguals, i l'anomenada "malla" per connectar els nuclis individuals s'ha mantingut igual. addicionals AVX-512 S'han afegit instruccions per a tipus de dades petits (ners de 8 bits i 16 bits) de l'àrea d'aprenentatge profund, les anomenades instruccions VNNI (Vector Neural Network Instructions Word Variable Precision), fent de Cascade Lake el primer Xeon La CPU del servidor es va posar al dia amb la implementació AVX-512 de l' Intel Xeon Phi - Knights Mill descatalogat.
En alguns casos, s'han instal·lat mecanismes de protecció de maquinari contra atacs del canal lateral de la memòria cau (Branch Target Injection i Rogue Data Cache Load o Spectre and Meltdown). Tanmateix, el novembre de 2019, es van publicar variants d'atac de ZombieLoad anomenades "Avortament asíncron transaccional". contra la microarquitectura Cascade Lake d'Intel.

## Referències

* ↑ Cutress, Ian. «Intel at Hot Chips 2018: Showing the Ankle of Cascade Lake» (en anglès). AnandTech, 19-08-2018. [Consulta: 19 agost 2018].
* 1 2 Morgan, Timothy Prickett. «Intel Pushes Xeon SP To The Next Level With Cascade Lake» (en anglès). The Next Platform, 02-04-2019. [Consulta: 4 December 2019].
* ↑ «Intel Outlines Plans for Cascade Lake Xeon Scalable Processors» (en anglès). www.serverwatch.com. Arxivat de l'original el March 23, 2018.
* ↑ Mujtaba, Hassan. «Intel Cascade Lake Xeons Arriving in 2018 Along With Optane DIMMs» (en anglès). wccftech.com, 24-05-2017.
* ↑ «Intel's 2018 Roadmap Shows New High-End Cascade Lake-X Debuting Next Year - ExtremeTech» (en anglès). extremetech.com, 5 December 2017.
* ↑ «Intel's 2018 roadmap has been leaked, revealing Cascade Lake-X» (en anglès). overclock3d.net, 4 December 2017. Arxivat de l'original el 5 de desembre 2017. [Consulta: 4 gener 2024].
* ↑ «Intel Cascade Lake-X HEDT Enthusiast Processors Coming Q4 2018 According To Roadmap Leak - HotHardware» (en anglès). hothardware.com. Arxivat de l'original el 2018-06-14. [Consulta: 22 març 2018].
* ↑ «Intel's 3D XPoint™ Technology Products – What's Available and What's Coming Soon | Intel® Software» (en anglès). software.intel.com. [Consulta: 30 març 2018].
* ↑ «Intel Reinforces Data Center Leadership with New 2nd Gen Intel Xeon Scalable Processors» (en anglès).
# Casafont

Casafont és una masia situada al municipi de Navès, a la comarca catalana del Solsonès. Es troba a la vora de la rasa del Fornell.

## Referències

* ↑ «Casafont». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Casa Saperes

Casa Saperes és un habitatge del municipi del Pla de Santa Maria inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge unifamiliar aïllat, envoltada per un ampli jardí i construït al costat de la carretera que enllaça El Pla de Santa Maria amb Valls. Edifici irregular de composició, no obstant això manté un ritme harmònic en el tractament de les obertures i els petits elements decoratius. La porta d'entrada està protegida per una marquesina de teula àrab. En la part superior de la façana posterior hi ha dos petits terrats simètrics, protegits per barana de balustres. A la banda esquerra de la façana principal sobresurt un cos de planta i pis, amb coberta inclinada de teula. L'edifici consta de tres plantes i la seva estructura és de fàbrica imitant carreus. La coberta és de teula àrab formant un gran ràfec. Totes les obertures són rectangulars i simples. El color clar dels murs contrasta amb el blau fosc de les jardineres de les finestres.

## Referències

* ↑ «Casa Saperes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 setembre 2013].
# Khatmiyya

La khatmiyya o mirghaniyya fou una confraria o tariqa de dervixos fundada per Muhàmmad Uthman al-Mirghaní, que agafa el seu nom més popular perquè el seu fundador pretenia ser el segell (khatm) de totes les confraries.

## Història

Muhàmmad es va establir a la Meca al segle xviii i fou enviat pel xeic Àhmad ibn Idris al-Fassí a predicar a Egipte i al Sudan oriental (1817), sent ben rebut a Núbia i Dongola, però rebutjat al regne Funj. Àhmad fou després exiliat a Sabya, a la regió d'Asir, i Muhàmmad el va seguir i va restar a aquesta regió fins que Àhmad va morir el 1836, i llavors va tornar a la Meca.
Va rivalitzar amb un altre deixeble d'Àhmad, Muhàmmad ibn Alí as-Sanussí (1791-1859), fundador de la confraria sanusiyya, i amb Ibrahim ar-Raixid, fundador de la confraria raixidiyya (mort el 1874). Muhàmmad Uthman va aconseguir prou suport a la Meca per desenvolupar la seva pròpia regla; diversos fills van fundar nuclis de la confraria a Aràbia del sud, Egipte, Sudan i l'Índia.
Muhàmmad Uthman va morir el 1851 a Taif i el va succeir el seu fill gran Muhàmmad al-Khàtim però va morir poc després; un altre fill, al-Hàssan (mort el 1869), establert a Kassala, hi va fundar la vila de Khatmiyya, que fou el principal establiment de la confraria, i fou succeït pel seu fill Muhàmmad Uthman as-Saghir (mort el 1886). Quan Muhàmmad Àhmad es va proclamar mahdí al Sudan, la confraria se li va oposar i va organitzar la resistència dels Banu Àmir, els xukriyya i altres tribus del Sudan oriental, fins que el 1885 Uthman Dikna va conquerir Kassala i va posar fi a la resistència.
El 1898, amb el retorn dels anglesos i els egipcis, es va intentar restablir el poder de la confraria i es van cercar els altres dos fills de Muhàmmad Uthman: Àhmad i Alí. El primer va dirigir el grup fins a la seva mort el 1928 i després Alí va quedar com a cap únic. Però la seva influència va començar a declinar, ja que durant la I Guerra Mundial el govern britànic havia reconegut el fill del mahdí, Abd-ar-Rahman ibn Muhàmmad, com a cap de la confraria de la mahdiyya i aquesta va començar a disputar terreny a la khatmiyya i després de la II Guerra Mundial, la mahdiyya ja era capaç de plantar cara. A les eleccions del 1953 el Partit Nacional Unionista, amb suport de la khatmiyya, va vèncer amb suport de la mahdiyya.

## Caps de la confraria

* sàyyid Muhàmmad Uthman al-Mirghaní + 1851
* Muhàmmad al-Khàtim al-Mirghaní 1851-1853
* al-Hàssan Muhàmmad al-Mirghaní 1853-1869
* Muhàmmad Uthman as-Saghir 1869-1886
* somini de la mahdiyya 1886-1899
** Mahjub Hàssan as-Saghir 1886-1899
* control britànic 1899-1916 (confraries prohibides)
* sàyyid Àhmad al-Mirghaní 1916-1928
* sàyyid Alí al-Mirghaní 1928-1968
* sàyyid Àhmad Alí al-Mirghaní 1968-2008
* sàyyid Muhàmmad Uthman al-Mirghaní 2008-

## Referències

* John Spencer Trimingham, Islam in Sudan, Londres 1949, reimpressió 1965 ISBN 9780714617329
# La Coma del Coll

La Coma del Coll és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una masia prop del terme de Sant Andreu de la Vola, sota el Pic de les Àguiles a la banda de solell. És de planta quadrangular, coberta a dues vessants i amb parets de pedra devastada.

## Història

La Coma del Coll consta al cens de la Vola i Curull del 1780.
El bandoler Ramon "Felip", capitost de trabucaires, greument ferit es va refugiar a la Coma del Coll. Aquest va ser capturat la matinada del 2 de juliol de 1842, prop del veïnat de Sant Andreu de la Vola, al peu del coll de Bracons. El comandant Antoni Baixeras i la seva tropa s'atribueix els mèrits d'aquest arrest. També hi van intervenir els mossos d'esquadra sota les ordres del caporal de la Seu d'Urgell. Felip va ser traslladat a Vic i després de rebre els auxilis espirituals va ser afusellat a les darreres hores de la tarda del mateix dia.

## Referències

* 1 2 3 «La Coma del Coll». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# La Coma de Sant Jaume

La Coma de Sant Jaume és un mas del municipi de Moià (Moianès) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat a migdia de la vila de Moià, a ponent de la carretera C-59 en el punt quilomètric 36.
Les primeres notícies documentals d'aquest mas són del segle x, estant vinculada la seva història a la de la capella de Sant Jaume, situada a uns 100 metres a llevant.
Entorn d'un nucli central del segle xvii s'han anat agrupant diverses dependències de forma completament anàrquica com estables, femers, graners, etc. Aquestes modificacions han canviat radicalment l'aspecte primitiu de l'edifici. Avui dia, malgrat estar habitada, presenta un aspecte força deixat. El parament és de pedra i fang. A la façana de ponent, dues llindes porten sengles inscripcions de 1620 i 1812.

## Referències

* 1 2 «La Coma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 agost 2014].
# Carrer de Santa Llúcia (Tordera)

El Carrer de Santa Llúcia és una via pública del municipi de Tordera (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un carrer que va des del centre (c/ de les Creus) fins als afores, paral·lel al Camí Ral. Sembla ser una de les primeres zones de creixement fora del nucli urbà. Totes les cases són aproximadament iguals, de planta baixa i un pis, amb eixida, encara que com a la major part de la Vila, no s'ha conservat la uniformitat de les façanes. El carrer creix oposat al cantó del riu.

## Referències

* ↑ «Carrer de Santa Llúcia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Carrer de Santa Clara (Girona)

El Carrer Santa Clara és un carrer del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya en el seu conjunt.

## Descripció

El llarg i estret carrer de Santa Clara permet la circulació des de la Plaça de la Independència fins al centre de la ciutat. Paral·lel a la Rambla i l'Argenteria, però a l'altra banda del riu, és actualment un espai eminentment comercial, eix vertebrador, juntament amb el carrer Nou, del barri del Mercadal.
Pel costat del riu Onyar es troben tres illes de cases separades entre si per quatre passos sobre el riu, com són el pont de Sant Agustí, el de les Pescateries Velles, el d'Isabel II i la Plaça Catalunya. Per la banda de ponent hi ha cinc illes separades per sis carrers: el carrer Anselm Clavé, el de les Hortes, de l'Obra, del Perill, Carrer Nou i Avinguda Sant Francesc. Malgrat la seva llarga història, el carrer presenta una fesomia força moderna, on els habitatges més antics es remunten a les darreries del segle xix. Alguns edificis d'interès són la Casa Cots, l'Edifici de la Caixa d'Estalvis La Caixa o la Casa Culubret.

## Història

El nom prové del fet que les dues illes de cases que voregen el tram més proper a la Plaça Sant Agustí havien contingut en altre temps el convent de monges de Santa Clara. Estava situat a la banda del riu però amb l'església al sentit contrari. Ambdós edificis es comunicaven per mitjà d'un pas elevat sobre el carrer. Construït s mitjans de segle xviii, les monges van residir-hi fins al novembre de 1868.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer Santa Clara». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Celtil·le

Celtil·le (en llatí, Celtillus) va ser un noble gal, esmentat per Juli Cèsar en els seus Comentaris a la Guerra de les Gàl·lies dient que «havia posseït la primacia entre els arverns». Probablement va ser el vergobret del poble arvern i el pare de Vercingetòrix.
Els arverns, igual que la gran majoria dels pobles gals del segle I aC, van optar per un govern aristocràtic proper a l'elecció de magistrats romana. Celtil·le va ser acusat de voler restaurar la reialesa arverna i condemnat a mort, per ser després cremat viu pels líders de la ciutat. És possible que el seu germà Gobanició contribuís a la seva sentència.

## Bibliografia

* Caius Juli Cèsar Comentari de Bello Gallico

## Vegeu també

* Vergobret
* Guerra de les Gàl·lies
* Vercingetòrix

## Referències

* ↑ Cèsar, Juli. «Llibre VII, IV.1». A: Guerra de les Gàl·lies (en llatí i català). Traducció: Icart, Joaquim. 3 vol. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1974, p. 18. DL B. 48252-1974. ISBN 8472250938.
* ↑ Juli Cèsar, De Bello Gallico Comentaris a la Guerra de las Gàl·lies, llibre VII, IV.
# Carta d'Atenes

* Per a altres significats, vegeu «Carta d'Atenes per a la Restauració de Monuments Històrics».
La Carta d'Atenes és un manifest urbanístic creat en el IV Congrés Internacional d'Arquitectura Moderna. (CIAM) l'any 1933. Però no va ser publicat a Atenes fins a l'any 1941, que va servir com a base pel que es coneix actualment com a arquitectura moderna, on prevalen el pensament racionalista i especialment els plantejaments fets per arquitectes com Le Corbusier.
La Carta d'Atenes va ser un document crucial en la història de l'urbanisme i l'arquitectura, adoptat durant el Congrés Internacional d'Arquitectura Moderna (CIAM) a Atenes el 1933. Aquest congrés va reunir destacats arquitectes i urbanistes de l'època, que buscaven abordar els reptes plantejats per la urbanització i el creixement de les ciutats en el context de l'Europa d'entreguerres.
La Carta d'Atenes es va desenvolupar com a resposta col·lectiva a les transformacions socials, econòmiques i tecnològiques que afectaven el disseny i la planificació urbans. El document va abordar qüestions clau relacionades amb l'urbanisme, l'habitatge i l'organització de l'espai públic, amb l'objectiu d'establir principis que guiessin el desenvolupament urbà de manera més eficient i humana.
Entre els temes clau abordats a la Carta d'Atenes s'inclou la necessitat de separar les funcions urbanes, com ara l'habitatge, el treball i el lleure, per tal de millorar la qualitat de vida dels habitants urbans. També va advocar per la importància de la planificació integral, la participació comunitària i la consideració dels aspectes socials en el disseny urbà.
La Carta d'Atenes va influir significativament en la planificació urbana i l'arquitectura moderna i va contribuir a la formulació de polítiques i pràctiques que van afectar el desenvolupament urbà a tot el món. Tot i que ha estat objecte de crítiques i revisions al llarg del temps, el seu impacte perdura com una fita a la història de l'urbanisme, reflectint les aspiracions i preocupacions d'una època determinada en l'àmbit de l'arquitectura i el disseny urbà.
Aquests principis van exercir una considerable influència en el desenvolupament de les ciutats europees després de la Segona Guerra Mundial.

## El Congrés d'Atenes

El Congrés d'Atenes va ser una destacada acció europeísta abonada pel Consell Internacional de Museus, que forma part de l'Institut de Cooperació Intel·lectual, una entitat vinculada a la Societat de Nacions. Les conclusions del congrés van ser presentades davant de l'assemblea de la Societat de Nacions.

## Referències

* ↑ «Carta de Atenas de 1933 del CIAM - Urbipedia» (en castellà). » Alberto Mengual Muñoz » (Ana) » Iñaki M.B..
* ↑ «la carta de atenas (1931). el primer logro de cooperación» (en castellà), 2013.

## Bibliografia

* ↑ Jeanneret-Gris, Charles-Édouard (Le Corbusier). Principios de urbanismo (La Carta de Atenas) (en castellà). Aribau, 185, 1r. - 08021 Barcelona: Planeta-De Agostini, S.A. (1933). ISBN 84-395-2188-X.
# La Opinión de Zamora

La Opinión-El Correo de Zamora és un diari espanyol amb àmbit de difusió a la província de Zamora. Pertany al grup d'empreses de l'Editorial Prensa Ibérica, amb seu a Barcelona.
El diari sorgeix el 1990 obeint a un procés d'expansió del grup per tal de donar un nou aire a la informació de Zamora i la seva província. Aquest procés d'expansió és paral·lel en altres províncies, amb diaris amb el mateix nom, com ara La Opinión de Murcia, creat al 1988.
En la seva creació, el diari absorbeix El Correo de Zamora, una de les publicacions més antigues de Zamora (primera edició el 1887), que en aquell moment travessava una situació econòmica difícil.
Avui dia el diari consta de dues edicions, una a la capital i una altra a la ciutat de Benavente, amb una tirada d'uns 8000 exemplars. Compta amb una edició digital des de 1999.

## Referències

* ↑ Editorial Prensa Ibérica. «Un grupo con todas las letras». [Consulta: 26 setembre 2011].
# Cay Lembcke

Cay Lembcke (Copenhaguen, 15 de desembre de 1885 – Gentofte, 31 de gener de 1965) va ser un dels cofundador de l'organització escolta danesa, Danske Spejderkorps, el 1910 i del Partit Nacional Socialista dels Treballadors de Dinamarca (DNSAP) el 1930. Va ser capità del regiment Guàrdia Hússar danesa fins a la seva dimissió el 1923, després d'un desacord públic amb el govern sobre les retallades pressupostàries en la defensa danesa.
Va escriure una adaptació danesa de l'Scouting for Boys de Robert Baden-Powell el desembre de 1910, titulada "Patrouilleøvelser for Drenge" (exercicis de patrulla per a nois). I va deixar el moviment escolta danès el 1923, després de molts anys de desacord a causa de les seva orientació feixista.
Després de l'èxit del Partit Nacional Socialista dels Treballadors Alemanys a les eleccions federals alemanyes de 1930, Lembcke va ser el cofundador del Partit Nacional Socialista dels Treballadors de Dinamarca (DNSAP) i el primer líder del partit. Després d'un resultat decebedor a les eleccions legislatives daneses de 1932, Lembcke va ser substituït com a líder del partit per Frits Clausen el juliol de 1933.

## Referències

* ↑ «Cay Lembcke». Geni. [Consulta: 3 febrer 2023].
* ↑ Wilson, John S, p. 13.
* ↑ Biensø, Per.
* ↑ «Lejrbål med knaster i 100 år». NORDJYSKE.DK. Arxivat de l'original el 29 febrer 2012. [Consulta: 2 novembre 2022].
* ↑ «DNSAP, Danmarks National-Socialistiske Arbejder Parti» (en danès). Grænseforeningen. [Consulta: 3 febrer 2023].

## Bibliografia

* Wilson, John S. Scouting Round the World. 1959. First edition, Blandford Press. (anglès)
* Biensø, Per Cay Lembcke, Spejdersport og Fascisme, 1910-1923. 2005. Aalborg Universitet. (danès)
# Centre Internacional del Trotskisme Ortodox

Centre Internacional del Trotskisme Ortodox (CITO) és una organització política internacional d'orientació trotskista-morenista. El seu nom oficial, en espanyol, és Centro Internacional del Trotskismo Ortodoxo. Agrupa diverses corrents centre-americanes i argentines.
Fou fundat el juliol del 1994 arran d'una escissió de la Lliga Internacional dels Treballadors-Quarta Internacional (LIT-QI), quan aquesta abandonà el mètode del programa de transició. Fonamenta el seu marxisme revolucionari en el Manifest Comunista, els primers quatre congressos de la Tercera Internacional, el Programa de Transició de la IV Internacional i l'Actualització del Programa de Transició feta per Nahuel Moreno. El seu objectiu és la construcció del Partit Mundial de la Revolució Socialista, fonamentat en els partits revolucionaris nacionals i en la seva IV Internacional.

## Referències

* ↑ «Enciclopèdia del marxisme - Ce». [Consulta: 2 octubre 2018].
# La Pat i en Mike

La Pat i en Mike (títol original en anglès Pat and Mike) és una pel·lícula estatunidenca de George Cukor, estrenada el 1952.

## Argument

Un manager s'enamora d'una de les esportistes a qui vol representar.

## Repartiment

* Katharine Hepburn: Pat Pemberton
* Spencer Tracy: Mike Conovan
* Aldo Ray: Davie Hucko
* William Ching: Collier Weld
* Sammy White: Barney Grau
* George Mathews: Spec Cauley
* Frank Ricassos: Sam Garsell
* Jim Backus: Charles Barry
* Charles Bronson: Henry Tasling
* Chuck Connors: Policia

## Nominacions

La pel·lícula va estar nominada a diverses categories, que no va guanyar:
* Oscar al millor guió original per Ruth Gordon i Garson Kanin
* Globus d'Or a la millor actriu musical o còmica per Katharine Hepburn
* BAFTA a la millor actriu estrangera per Katharine Hepburn

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir
* ↑ Nominacions, a IMDb (anglès)

## Enllaços externs

* La Pat i en Mike a FilmAffinity (castellà)
# Kolódiazne (Krasnogvardiske)

* Per a altres significats, vegeu «Kolódiazne».
Kolódiazne (en (ucraïnès): Колодязне, en rus: Колодезное, Kolódeznoie) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 997 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Kolésnikov

«Kolésnikov» té aquests significats:
* Kolésnikov (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol, a Rússia
* Kolésnikov (Bélgorod), localitat de l'óblast de Bélgorod, a Rússia