OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# DJI

SZ DJI Technology Co., Ltd. (coneguts com a DJI) és una empresa xinesa de tecnologia amb seu central a Shenzen, Guangdong, amb sucursals arreu del món. És reconeguda per la fabricació de drons amb càmeres de fotografia i de vídeo.
DJI és el líder comercial mundial dins la indústria del dron, acumulant més del 70% del mercat. Imatges des del dron s'han usat globalment per a vídeos musicals, produccions televisives i cinematogràfiques com The Amazing Race, American Ninja Warrior, Better Call Saul o Game of Thrones entre d'altres.
L'any 2017 DJI va guanyar un premi Emmy a la Tecnologia i l'Enginyeria per les prestacions de les seves càmeres a drons i l'any 2018 va estrener la càmera Osmo Pocket, una petita càmera amb un estabilitzador.

## Història

La companyia va ser fundada l'any 2006 per Frank Wang (Wāng Tāo, 汪滔).
Wang, provinent de la província de Zhejiang, va anar a la Universitat de Hong Kong de Tecnologia i Ciència l'any 2003. Dos anys més tard, la Universitat el va proveir de HK$18,000 per a dur a terme la investigació necessària per a realitzar un dron. Wang va fundar la companyia l'any 2006 amb seu al seu dormitori a la universitat. Des de llavors, DJI manufactura una varietat de productes que inclou vehicles aeris, controls remots, accessoris per a helicòpters, videocàmeres i altres accessoris.
Les sigles DJI signifiquen Dà-Jiāng Innovations.
Durant la invasió russa d'Ucraïna, l'exèrcit ucraïnès va fer servir drons d'aquesta companyia.

## Referències

* ↑ «Bloomberg - Are you a robot?». [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «World's top drone seller DJI made $2.7 billion in 2017 · TechNode» (en anglès), 03-01-2018. [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «Up». The Economist, 11-04-2015. ISSN: 0013-0613.
* ↑ «DJI, Qianxun partnership to promote the BeiDou system - Business - Chinadaily.com.cn». [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «SlashGear’s Best of IFA 2017» (en anglès), 01-09-2017. [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «DJI & K-Pop Powerhouse Zanybros Form Strategic Partnership». [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ Schroth, Frank. «DJI Wins 2017 Emmy for Technology and Engineering» (en anglès), 31-08-2017. [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «The DJI Spark Is The First Drone I Actually Want To Buy» (en anglès). [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «DJI Wins 2017 Emmy® Award for Technology and Engineering» (en anglès). DJI.
* ↑ «DJI Osmo Pocket, la cámara 4K con gimbal que cabe en un bolsillo» (en castellà). Photolari.
* ↑ Geng, Colum Murphy and Olivia. «Q&A: Chinese Drone Founder Explains Why Steve Jobs Is His Role Model» (en anglès), 10-11-2014. [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ «Frank Wang» (en anglès). Forbes.
* ↑ «Los humildes comienzos de DJI como una pequeña startup en 2006» (en castellà). Opera drone.
* ↑ «10 Things You Probably Didn't Know About DJI» (en anglès), 19-05-2018. Arxivat de l'original el 2019-02-09. [Consulta: 8 febrer 2019].
* ↑ Gosselin-Malo, Elisabeth. «Ukraine continues to snap up Chinese DJI drones for its defense» (en anglès), 23-10-2023. [Consulta: 13 abril 2024].
# Marc Popil·li Lenat

Marc Popil·li Lenat és el nom dels següents personatges:
* Marc Popil·li Lenat, cònsol el 359 aC, 356 aC, 350 aC i 348 aC
* Marc Popil·li Lenat, cònsol el 316 aC
* Marc Popil·li Lenat, cònsol el 173 aC
* Marc Popil·li Lenat, cònsol el 139 aC
# Tatiànovski Kordon

Tatiànovski Kordon (en rus: Татьяновский Кордон) és un poble de l'óblast d'Omsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3 habitants. Pertany al districte rural de Mariànovka.

## Referències

* ↑ Почвенная карта России
* ↑ Топографическая карта Омской области
# Pridebowl

Pridebowl va ser un grup suec de hardcore melòdic format l'any 1994. Els seus membres, Henrik Nilsson, Stefan Glendell, Oskar Andersson i Martin Bodin són originaris de Varberg, i el cantant, Aaron Goulding, ho és de Newport Beach, Califòrnia.
Al llarg de la seva carrera, a més de girar arreu, compartiren escenari amb bandes com Strung Out, Good Riddance, Satanic Surfers, Frenzal Rhomb o SNFU. Tots els seus treballs foren editats pel segell discogràfic Bad Taste Records.

## Discografia
### Àlbums

* 1996 - Drippings of the Past
* 1998 - On Your Trust Trust
* 1998 - Yesterday's End (recopilatori)

### EP

* 1995 - Long-Distance
* 1997 - No Better, No Worse (disc compartit amb Adhesive)

## Referències

* ↑ «Pridebowl» (en anglès). San Diego Reader, 12-01-2006. [Consulta: 7 febrer 2020].
# Estat doblet

En mecànica quàntica, un doblet és un estat quàntic d'un sistema d'espín 1/2, de manera que té dos valors permesos del component d'espín, −1/2 i +1/2. Els sistemes quàntics amb dos estats possibles són de vegades anomenats sistemes de dos nivells. Essencialment totes les ocurrències de doblets a la natura sorgeixen en sistemes que posseïxen simetria rotacional. L'espín 1/2 és associat amb la representació fonamental del grup de Lie SU(2), el grup que defineix simetria rotacional a l'espai tridimensional.

## Història i aplicacions

El terme "doblet" va aparèixer al segle xix, amb l'observació que certes línies espectrals d'un gas ionitzat es dividien en dos sota la influència d'un camp magnètic fort, un fenomen anomenat efecte de Zeeman anòmal. Aquestes línies espectrals foren observades no només al laboratori, sinó també en observacions d'espectroscòpia astronòmica, permetent als astrònoms de deduir l'existència (i mesurar la seva força) de camps magnètics al voltant del sol, estrelles i galàxies. De manera similar, fou l'observació de doblets en espectroscòpia el fet que va permetre als físics deduir que l'electró tenia espín, i que a més, la seva magnitud havia de ser d'1/2.
Els doblets continuen tenint una funció important en física. Per exemple, la tecnologia d'imatgeria per ressonància magnètica és basada en la ressonància magnètica nuclear, on el doblet espectroscòpic ocorre en un nucli atòmic d'espín-1/2, el doblet del qual se separa en dos en la gamma de freqüència de ràdio. Aplicant un camp magnètic i transmetent una freqüència de ràdio seleccionada acuradament, els espíns nuclears es giren i reemeten radiació, en un efecte conegut com a cicle Rabi. La força i freqüència de les ones de ràdio emeses permeten mesurar la concentració dels nuclis.

## Referències

* IUPAC. Compendium De Terminologia Química, 2n ed. (El "Llibre d'Or"). Compilat per Un. D. McNaught I Un. Wilkinson. Blackwell Publicacions científiques, Oxford (1997). XML versió corregida en línia: (2006-) va crear per M. Nic, J. Jirat, B. Kosata; Les actualitzacions van compilar per Un. Jenkins. ISBN 0-9678550-9-8. doi:10.1351/goldbook

## Vegeu també

* Estat singlet
* Estat triplet
* Multiplicitat d'espín
# Escarabat

«Escarabat» té aquests significats:
* Jocs: Escarabat bum-bum, un joc infantil
* Automòbils:
** Volkswagen Escarabat, automòbil produït pel fabricant alemany Volkswagen entre 1938 i 2003
** Volkswagen New Beetle
* Zoologia:
** Escarabat o blatodeu, ordre d'insectes exopterigots
** Escarabat o coleòpter, ordre d'insectes endopterigots, sense relació amb els anteriors
# Cerro Tanaro

Cerro Tanaro, (Ser en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Asti, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Castello di Annone, Masio, Quattordio i Rocchetta Tanaro.

## Galeria fotogràfica

* Vista del poble
# Serra de Queralt

«Serra de Queralt» té aquests significats:
* Serra de Queralt (Berguedà), serra del municipi de Berga (Berguedà).
* Serra de Queralt (Bellprat), serra del municipi de Bellprat (Anoia).
# Escaquer

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
Un escaquer o tauler d'escacs és la mena de tauler de joc emprat en alguns jocs de tauler com ara els escacs, o les dames, i que conté 64 caselles (vuit files i vuit columnes disposades en dos colors que es van alternant (clar i fosc). Els colors de les caselles són normalment anomenats "negre" i "blanc" (o bé "clar" i "fosc"), tot i que, de fet, els colors poden ser qualssevol, i sovint s'empren, per exemple, fustes naturals més fosques i més clares per a fabricar taulers. Els materials també varien en gran manera; mentre que en partides de competició d'alt nivell s'empren normalment escaquers de fusta, els de vinil o de cartró són usats sovint en partides informals. Hom troba també escaquers decoratius, fets en vidre, cristall, o marbre, però aquests no són normalment acceptats per a disputar partides de competició.
Atès que l'estructura de l'escaquer és la mateixa per jugar als escacs que per jugar a les dames, sovint els taulers barats inclouen les peces necessàries per a ambdós jocs; normalment aquesta mena de taulers no són acceptables per a partides de competició, tot i que això depèn de les normes locals sobre l'equipament estàndard mínim per a competir.
L'escaquer se situa sempre de manera que la casella de la cantonada inferior dreta més propera a cada jugador sigui "blanca". La mida del tauler es tria de manera que sigui l'escaient per a la mena de peces d'escacs emprades, i les caselles han de tenir una mida entre 50mm i 65mm, que hauria de ser una mida d'aproximadament 1.25 a 1.3 vegades la mida de la base del rei, que és la peça més gran (la base del rei hauria d'ocupar més o menys un 78% de l'àrea d'una casella.)
Actualment, per anotar les partides d'escacs, s'usa la notació algebraica, i per a facilitar-la, sovint els taulers tenen etiquetades les vores de la base de les columnes amb les lletres a a h d'esquerra a dreta des del punt de vista del jugador que duu les blanques, i la vora de les files amb els números 1 a 8, des del punt de vista del jugador que duu les blanques. Aquesta ajuda no és necessària en cas que la partida s'anoti en notació descriptiva, però aquest darrer sistema ja no és emprat per gairebé ningú.

## Bibliografia

* U.S. Chess Federation's Official Rules of Chess. fifth. McKay, 2003. ISBN 0-8129-3559-4.

## Vegeu també

* Representació del tauler (escacs)
* Reglament dels escacs
* Blanques i negres en escacs
* Problema dels grans de blat

## Enllaços externs

* Regles de la FIDE sobre l'equipament pels escacs: «Standards of Chess Equipment and tournament venue for FIDE Tournaments» (en anglès). [Consulta: 4 octubre 2011].
* Weisstein, Eric W., «Chessboard» a MathWorld (en anglès).
* Triant un tauler d'escacs Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Cementiri de Perafita

El Cementiri de Perafita és una obra de Perafita (Lluçanès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Recinte rectangular amb murs de pedra exteriors amb porta central amb motllures de pedra. El recinte té dos laterals amb murs de nínxols, que modernament s'han ampliat, coberts amb teulat de teula àrab a una sola vessant decantada cap a l'interior del cementiri. En el mur de tancament oposat a la porta d'entrada hi ha la capella de Sant Crist, d'una sola nau i sense absis, amb la porta rectangular amb llinda de pedra i una petita rosassa sobre la porta. La porta d'entrada al cementiri té a la llinda la data 1853; a sobre de la llinda hi ha una forma quadrada i a sobre d'aquesta i als seus dos costats hi ha petits pinacles acabats en forma arrodonida.

## Referències

* ↑ «Cementiri de Perafita». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2017].
# Palacio San Martín

El Palacio San Martín, també anomenat Palacio Anchorena, és la seu cerimonial de la Cancelleria de la República Argentina, dependent del Ministeri de Relacions Exteriors i està situat davant de la Plaça San Martín, al barri de Retiro de Buenos Aires.

## Història

El palau d'estil Beaux Arts va ser dissenyat per a Mercedes Castellanos de Anchorena, membre d'una de les famílies més representatives de l'aristocràcia portenya, per l'arquitecte Alejandro Christophersen el 1905. Construït a partir de 1909, va ser inaugurat per la família Anchorena per commemorar el centenari de la declaració de la Independència de l'Argentina. Des de la seva edificació i durant els vint anys en què va ser propietat de la família Anchorena va ser conegut popularment com el «Palau Anchorena», fins que el 1936 va ser adquirit pel govern argentí i es va convertir en la seu del Ministeri de Relacions Exteriors, passant-se a anomenar-se «Palacio San Martín». L'any 1993 es va inaugurar l'Edifici Cancelleria a Buenos Aires, un modern edifici per al funcionament d'aquest Ministeri, quedant el tradicional palau com la seu cerimonial de la Cancelleria Argentina.
El palau conté moltes obres d'art d'artistes argentins i americans del segle xx, com Antonio Berni, Pablo Curatella Manes, Lino Enea Spilimbergo i Roberto Matta. A més, es troba en ell una col·lecció d'art precolombí i una biblioteca especialitzada en dret internacional i de història de les relacions internacionals. Així mateix funciona allà el Museu de la Diplomàcia Argentina.
És considerat monument històric nacional (MHN) des de 1994.

## Referències

* ↑ «Palacio San Martín» (en castellà). Ministerio de Relaciones Esteriores y Culto. Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 23 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Palacio San Martín. Ex-palacio Anchorena» (en castellà). 1en1ba. Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 26 novembre 2013].
# Marta Riba Carlos

Marta Riba Carlos (La Pobleta de Bellveí, 11 d'abril de 1972) és una esquiadora de muntanya catalana. És membre del Club Esqui Pobla.

## Resultats

* 2011:
** 6a, Campionat Mundial d'esquí de muntanya, equips, juntament amb Gemma Arro Ribot
* 2012:
** 2a, Campionat europeu d'esquí de muntanya, relleus, juntament amb Gemma Arro Ribot i Mireia Miró i Varela
** 6è, Campionat europeu d'esquí de muntanya, equips, juntament amb Maria Fargues Gimeno

### Patrouille des Glaciers

* 2010: 9a, juntament amb Gemma Arro Ribot i Naila Jornet i Burgada

### Pierra Menta

* 2011: 6è, juntament amb Izaskun Zubizarreta Guerendiain
* 2012: 6è, juntament amb Anna Cometa Pascua
* 2016: 5è, juntament amb Ida Nilsson

## Referències

* ↑ «ISMF World Championships - women's team results», 18-11-2015. Arxivat de l'6. original el 2015-11-18. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «9. ISMF European Championship 2012 Relay - Official Results». [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ «9. ISMF European Championship 2012 Team Race - Official Results».
* ↑ «2010 Patrouille des Glaciers», 02-06-2010. Arxivat de l'original el 2010-06-02. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «Pierra Menta 2011». Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «Pierra Menta 2012». Arxivat de l'original el 2012-04-17. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «Rank La Grande Course 2016 - Female». La Grande Course.
# Proa (societat)

Proa. Consell de Cultura i Relacions Valencianes fou una institució cívica i cultural creada a València el 1935 a iniciativa de Gaietà Huguet i Segarra per aplegar totes les entitats culturals valencianes per tal d'afavorir les relacions i contactes entre el País Valencià i la resta dels Països Catalans, endemés de promocionar les relacions amb Galícia i el País Basc tot organitzant conferències, cursos, edició de llibres. Fou una de les que organitzà la tercera visita de Pompeu Fabra i Poch al País Valencià del 25 al 27 de novembre de 1935.
Fou presidida per Nicolau Primitiu Gómez i Serrano i el consell directiu era format per Adolf Pizcueta i Alonso (secretari general), Enric Navarro i Borràs (gerent), Francesc Soto i Mas (depositari) i els vocals Angelí Castanyer i Fons, Joaquim Reig i Rodríguez, Miquel Duran de València, Maximilià Thous i Llorens, Carles Salvador, Emili Gómez i Nadal i Pasqual Asins i Lerma. Publicà la revista Timó, butlletí de l'organització. El 1936 va instar a tots els partits valencianistes a treballar per a l'Estatut d'Autonomia del País Valencià. L'inici de la guerra civil espanyola el 18 de juliol de 1936 va obligar a clausurar-la.

## Referències

* ↑ Simposi Pompeu Fabra. Jornades Científiques per l'IEC, 1998 p.136-137
* ↑ La República de les Lletres Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., número 21
* ↑ Sicània (1958-1959) (2001) p.7

## Enllaços externs

* «Proa (societat)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Ian (cràter)

* No s'ha de confondre amb Ann (cràter).
Ian és un petit cràter d'impacte situat a la cara visible de la Lluna, a l'extrem sud del Palus Putredinis. Està localitzat a nord-est de Kathleen i al nord-nord-oest d'Ann. Al sud-oest es troba la Rima Vladimir.
* Localització d'Ian (centre de la imatge)
* Localització de la Rima Bradley (centre del mapa)
És un diminut cràter amb forma de bol, sense signes aparents d'erosió. Està superposat a una de les esquerdes que recorren en sentit sud-est aquest sector de la mar lunar.
Cinc dels cràters propers a la Rima Bradley posseeixen noms oficials que procedeixen d'anotacions originals no oficials utilitzades en el full 41A3 / S1 de la sèrie de mapes Lunar Topophotomap de la NASA. La designació va ser adoptada per la UAI el 1976

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Singhiella piperis

Singhiella piperis és una espècie d'hemípter del gènere Singhiella, de la família dels Aleiròdids.
Va ser descrita científicament per primera vegada per Takahashi el 1934.

## Referències

* ↑ Jon H. Martin & Laurence A. Mound (2007) "An annotated check list of the world’s whiteflies (Insecta: Hemiptera: Aleyrodidae)" Zootaxa 1492: 1-84 Link
# Marta Puig i Puigvert

Marta Puig i Puigvert (Olot, 1943) és una actriu teatral catalana.
Nascuda a Olot l'any 1943, va instal·lar-se a Màlaga i a Madrid quan tenia 20 anys. Principalment ha fet obres de comèdia com Vidas privadas (1970), Aurelia o la libertad de soñar (1971), Julieta tiene un desliz (1972), Los habitantes de la casa deshabitada (1980), Cuando yo era niña... (1988), Palomas intrépidas (1990), Melocotón en almíbar (1992), Las hermanas Rosensweig (1993), Los Claveles (2002), Vamos a contar mentiras (2005) o Leonor de Aquitania (2006). Tanmateix, ha actuat en sèries de televisió com Hostal Royal Manzanares (1995), Academia de baile Gloria (2001), La verdad de Laura o Yo también te quiero (2011).
És l'esposa de l'actor Jaime Blanch.

## Referències

* 1 2 NacióGarrotxa. «L'actriu olotina Marta Puig protagonitza l'Itinerari Personal de l'Arxiu Comarcal | NacióGarrotxa». [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ «Marta Puig - Ateneo de Córdoba» (en castellà). [Consulta: 21 setembre 2020].
* ↑ Montoya, Àlex. «Jaime Blanch: de niño prodigio a jefe de 'El Ministerio del Tiempo'» (en espanyol europeu), 22-05-2016. [Consulta: 21 setembre 2020].
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1991

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1991 es va celebrar a Stuttgart (Alemanya) del 13 al 18 d'agost de 1991. Les competicions es van celebrar al Hanns-Martin-Schleyer-Halle de Stuttgart. En total es va competir en 15 disciplines, 12 de masculines i 3 de femenines.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Carey Hall Austràlia | Fabrice Colas França | Stephen Pate Austràlia |
| Persecució individual | Francis Moreau França | Shaun Wallace Regne Unit | Colin Sturgess Regne Unit |
| Cursa per punts | Viatxeslav Iekímov Unió Soviètica | Francis Moreau França | Peter Pieters Països Baixos |
| Keirin | Michael Hübner Alemanya | Claudio Golinelli Itàlia | Fabrice Colas França |
| Darrere moto | Danny Clark Austràlia | Peter Steiger Suïssa | Arno Kuttel Suïssa |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Jens Fiedler Alemanya | Bill Huck Alemanya | Gary Neiwand Austràlia |
| Persecució individual | Jens Lehmann Alemanya | Michael Glöckner Alemanya | Jan-Bo Petersen Dinamarca |
| Persecució per equips | Alemanya Michael Glöckner Stefan Steinweg Jens Lehmann Andreas Walzer | Unió Soviètica Ievgueni Berzin Vladislav Bóbrik Vadim Kravtchenko Dmitri Nelyubin | Austràlia Brett Aitken Stuart O'Grady Stephen Mcglede Shawn O'Brien |
| Quilòmetre contrarellotge | José Moreno Espanya | Jens Glücklich Alemanya | Gene Samuel Trinitat i Tobago |
| Cursa per punts | Bruno Risi Suïssa | Stephen Mcglede Austràlia | Jan-Bo Petersen Dinamarca |
| Tàndem | Alemanya Emanuel Raasch Eyk Pokorny | Txecoslovàquia Ľubomír Hargaš Pavel Buráň | França Frédéric Lancien Denis Lemyre |
| Darrere moto | Roland Königshofer Àustria | David Solari Itàlia | Carsten Podlesch Alemanya |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Ingrid Haringa Països Baixos | Annett Neumann Alemanya | Connie Paraskevin-Young Estats Units |
| Persecució individual | Petra Rossner Alemanya | Janie Eickhoff Estats Units | Marion Clignet França |
| Cursa per punts | Ingrid Haringa Països Baixos | Kristel Werckx Bèlgica | Janie Eickhoff Estats Units |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Alemanya | 6 | 4 | 1 | 11 |
| 2 | Països Baixos | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3 | França | 1 | 2 | 3 | 6 |
| 4 | Austràlia | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 5 | Suïssa | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 6 | Unió Soviètica | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7 | Àustria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Espanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | Itàlia | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 10 | Estats Units | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 11 | Regne Unit | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 12 | Bèlgica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 14 | Dinamarca | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 15 | Trinitat i Tobago | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 14 | 15 | 14 | 43 |

## Referències

* ↑ L'Australià Carey Hall va ser desclassificat per un positiu en estanozolol (La pista no és una excepció)
* ↑ L'Australià Stephen Pate va ser desclassificat per un positiu en estanozolol (La pista no és una excepció)

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Serrat del Vilardell (l'Estany)

El Serrat del Vilardell és una serra del terme municipal de l'Estany, a la comarca del Moianès.
Està situat a llevant del poble de l'Estany i a ponent de la masia de Senties, a migdia del Serrat de la Creu de Senties. És a l'esquerra de la Riera de Postius, i paral·lela al nord-est de la Serreta.

## Enllaços externs

* El Serrat del Vilardell en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya