OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 445 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 445 del Consell de Seguretat de l'ONU, aprovada el 8 de març de 1979, després de recordar resolucions 253 (1968), 403 (1977), 411 (1977), 423 (1978), 424 (1978) i 437 (1978) i escoltant les representacions de diversos països, el Consell va expressar la seva preocupació per les operacions militars realitzades pel "règim il·legal" contra països limítrofs i no contigus amb Zimbàbue-Rhodèsia. El Consell també estava indignat per l'execució i les condemnes contra persones sota lleis repressives.
La Resolució 445 seguia expressant la seva preocupació pels Estats membres que havien d'enviar observadors a les anomenades eleccions d'abril de 1979, el resultat del qual el Consell no reconeixeria. El Consell també va elogiar Angola, Moçambic, Zàmbia i a altres estats pel seu suport als pobles de Zimbabwe, encoratjant a altres estats membres a donar-los suport.
Finalment, el Consell va proposar ampliar i ampliar les sancions internacionals contra Zimbàbue-Rhodèsia, i va demanar al Comitè establert a la Resolució 253 que considerés noves mesures i que tornés a informar al Consell abans del 23 de març de 1979.
La resolució es va aprovar amb 12 vots contra cap en contra i 3 abstencions de França, Regne Unit i Estats Units.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Scott-Marcondes César

L'equip Scott-Marcondes César, (codi UCI: SCJ) va ser un equip ciclista brasiler.

## Història

Va ser amateur fins a les temporades 2007 i 2008 que va pujar a categoria Continental. El 2009 va perdre la categoria però el 2010 va esdevenir Continental professional. A l'agost d'aquell any, i després de denúncies d'impagament, l'UCI el va suspendre. El municipi São José dos Campos es va fer càrrec de l'equip però un altre cop de manera amateur.

## Principals victòries

* Copa Amèrica de Ciclisme: Nilceu dos Santos (2005, 2006, 2007, 2008)
* Volta a Rio de Janeiro: Matías Médici (2007)
* Giro a l'Interior de São Paulo: Maurício Morandi (2008)

### Grans Voltes

* Tour de França
** 0 participacions
* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Classificacions UCI

L'equip participà les temporades 2007, 2008 i 2010 en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Amèrica Tour. Aquesta taula presenta les classificacions de l'equip als circuits, així com el seu millor corredor en la classificació individual.
UCI Amèrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2007 | 2n | Nilceu dos Santos (5è) |
| 2008 | 10è | Edgardo Simón (43è) |
| 2010 | 9è | Jorge Giacinti (40è) |

## Referències

* ↑ «El Scott Marcondes brasileño, suspendido por la UCI (Comunicado del equipo)». Biciclismo, 24-08-2010 [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Resolució 443 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 443 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 14 de desembre de 1978, va assenyalar un informe del Secretari General de les Nacions Unides que, a causa de les circumstàncies actuals, la presència de la Força de les Nacions Unides pel Manteniment de la Pau a Xipre continuaria sent essencial per a un acord pacífic. El Consell va expressar la seva preocupació pel que fa a les accions que podrien augmentar les tensions i va demanar al Secretari General que tornés a informar abans del 31 de maig de 1979 per seguir l'aplicació de la resolució.
El Consell va reafirmar les seves resolucions anteriors, inclosa la resolució 365 (1974), va expressar la seva preocupació per la situació, va instar les parts implicades a treballar junts per la pau i, una vegada més, va ampliar l'estacionament de la Força a Xipre, establert a la resolució 186 (1964), fins al 15 de juny de 1979.
La resolució va ser aprovada per 14 vots a cap; la República Popular de la Xina no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# David Bermudo Rubio

David Bermudo (Santa Coloma de Gramenet, 14 de gener de 1979) és un futbolista català. Ha estat internacional en categories inferiors amb la selecció espanyola.

## Trajectòria

Sorgit del planter del FC Barcelona, aplegaria a debutar a Segona Divisió amb el filial blaugrana a la temporada 98/99. La temporada 00/01 va formar part del planter del primer equip, però no va arribar a debutar en Lliga. Sí que ho faria a la Copa del Rei.
En busca d'oportunitats, el 2001 marxa al CD Tenerife, on es produeix el seu debut a primera divisió. Juga 12 partits i els canaris perden la categoria. No gaudiria de massa oportunits a Tenerife i a Algesires, on seria cedit la 03/04.
La temporada 05/06 s'incorpora a la UD Almería, amb qui juga 24 partits, que es reduirien a tan sols cinc a la campanya següent, en la qual els andalusos assoleixen l'ascens. El català no continuaria i descenderia a Segona B, per militar al Pontevedra CF, on roman dues campanyes abans de fitxar pel CE Sabadell.

## Selecció

Va ser Campió del Món sub-20 amb la selecció espanyola, títol aconseguit al Mundial 1999 celebrat a Nigèria.

## Referències

* ↑ «David Bermudo viene al Tenerife como traspasado». [Consulta: 30 gener 2016].
* ↑ «Bermudo, David». [Consulta: 30 gener 2016].
* ↑ «El lateral izquierdo catalán procedente del Pontevedra David Bermudo, se ha convertido este mediodía en nuevo jugador del Centre d'Esports Sabadell». Arxivat de l'original el 2010-09-26. [Consulta: 30 gener 2016].
* ↑ «Campeón del Mundo sub 20». [Consulta: 30 gener 2015].

## Enllaços externs

* Article a BDFutbol
* Article a Egar.cat Arxivat 2012-03-15 a Wayback Machine.
# Resolució 441 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 441 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada el 30 de novembre de 1978, va considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació. El Consell va observar els seus esforços per establir una pau duradora i justa a l'Orient Mitjà però també va expressar la seva preocupació per l'estat de tensió vigent a la zona.
La Resolució va decidir demanar a les parts implicades que implementessin immediatament la resolució 338 (1973), va renovar el mandat de la Força d'Observadors durant uns altres 6 mesos fins al 31 de maig de 1979 i va demanar que el Secretari General presentés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
La resolució es va aprovar amb 14 vots a cap; la República Popular de la Xina no va participar en la votació.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 401 a la 500 (1976 - 1982)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Les Glaces merveilleuses

Les Glaces merveilleuses és una pel·lícula muda francesa en blanc i negre dirigida per Segundo de Chomón i estrenada el 1907. Julienne Mathieu és la intèrpret principal. Dura 7 minuts.

## Sinopsi

Una maga presenta dos joves, una ballarina i un arlequí, extrets d'un doble armari. Els dissol un a un al mirall del fons, després intenta tornar-los a la realitat. Una pèrdua de temps, els dobles se superposen. Els descarta abans de notar-ne un a la seva imatge. Aleshores treu la jove de l'armari i la hi substitueix.
Sola, la ballarina treu immediatament sis ballarins que improvisen uns quants passos de ballet. Els envia, abans de desaparèixer ella mateixa per invitació de l'arlequí que reapareix.
Quedat sol, es transforma en un soldat de la Xina medieval, després allibera quatre dels seus congèneres, que fan uns quants passos de ball abans de desaparèixer. L'últim torna a ser un arlequí, que es fon amb el mirall.
La maga torna, enmig dels sis ballarins que, en un sol moviment, es transformen en mosqueters, que al seu torn es dissolen. Els dos joves enamorats reapareixen als peus del mag, celebrats amb una nova quadrilla interpretada pels sis ballarins. L'arlequí creu oportú d'interrompre'ls i, en un salt màgic, els esborra per substituir-los per monjos amb bigoti que retolen abans de desaparèixer al seu torn.
La maga se'n va amb l'arlequí. La ballarina s'adorm. S'uneix a la maga en un somni i fa que totes les pintures anteriors apareguin en un mirall gegant. Ella abraça la maga, mentre l'arlequí perfila uns darrers passos de ball.

## Repartiment

* Julienne Mathieu: la maga
* Un arlequí
* Una ballarina
* Sis ballarins
* Cinc ballarins

## Anàlisi

L'actriu Julienne Mathieu es presenta com a mestressa de cerimònies, a diferència dels artistes de la seva època, Méliès i Blackton per exemple.

## Notes i referències

* ↑ «Fondation Jérôme Seydoux-Pathé - Les glaces merveilleuses». Arxivat de l'original el 2019-09-13. [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ Les glaces merveilleuses, Filmoteca de Catalunya
* ↑ Hennefeld, Maggie. Specters of Slapstick and Silent Film Comediennes (en anglès). New York, New York: Columbia University Press, 2018-03-27. ISBN 978-0-231-54706-2.
# Kuwait Investment Authority

El Kuwait Investment Authority (KIA) és el fons sobirà d'inversió de Kuwait. És el fons sobirà vigent més antic del món. És una entitat gestora, que s'especialitza en la inversió local i estrangera. Va ser fundat per gestionar els fons del Govern de Kuwait amb els primers excedents financers després del descobriment de petroli. Avui dia, el KIA administra el Kuwait General Reserve Fund, el Kuwait Future Generations Fund, així com qualsevol altre actiu compromès amb el Ministeri d'Hisenda.
L'any fiscal 2004/2005, la contribució anual del Kuwait Future Generations Fund tenia un valor de 896,24 milions de dinars kuwaitíes (USD 3,07 mil milions de dòlars).
El Consell d'administració del KIA està encapçalat pel Ministre de Finances, amb seients assignats al Ministre d'Energia, el Governador del Banc Central de Kuwait, el sotssecretari del Ministeri de Finances, i altres 5 nacionals que són experts en la matèria, dels quals 3 no haurien d'ocupar cap altre càrrec públic.

## Organització

La Kuwait Investment Authority realitza les seves operacions a través de múltiples filials distribuïdes per tot el món de les quals KIA és la matriu.
A Europa la Kuwait Investment Office (KIO) actua com la filial de KIA i té la seu a Londres.
A Catalunya, el 2015 va invertir 500 milions d'euros en una ampliació de capital de Gas Natural.

## Referències

* ↑ KIO vuelve a España
* ↑ «El fons sobirà de Kuwait unjecta 500 milions d'euros a Gas Natural». El Punt Avui, 31-03-2015, pàg. 15.

## Enllaços externs

* Kuwait Investment Authority
* Kuwait Ministry of Finance
* Kuwait Investment Authority 2004/2005 Annual Report Arxivat 2006-03-26 a Wayback Machine.
* SWF Institute Arxivat 2017-02-25 a Wayback Machine. Perfil en KIA
# Cafè irlandès (pel·lícula)

Cafè irlandès (títol original: The Snapper) és una comèdia dirigida l'any 1993 per Stephen Frears a partir de la novel·la homònima de Roddy Doyle. Entra en la sèrie dels seus films consagrats a Irlanda. Ha estat doblada al català.

## Argument

Al començament dels anys 90 a Irlanda, Sharon Curley, vint anys, viu en un barri popular amb la seva escandalosa però unida família. Anuncia el seu embaràs però rebutja obstinadament revelar el nom del pare. La família s'acomoda prou bé amb la situació fins que el rumor atribueix la paternitat del bebè que ha de venir a un veí d'edat madura, casat i pare d'una bona amiga de Sharon. A Sharon li és díficil desmentir-ho i es veu en flaix-back la "concepció" en el moment d'una festa massa regada amb el famós veí. Segueixen algunes setmanes de tensió familiar (tothom defensant l'honor de Sharon a cops de puny) fins que la família es reuneix al voltant del "motard" ("snapper" en anglès).

## Repartiment

* Colm Meaney: Dessie Curley
* Tina Kellegher: Sharon Curley
* Ruth McCabe: Kay Curley
* Brendan Gleeson: Lester
* Karen Woodley: Yvonne Burgess
* Dierdre O'Brien: Mary
* Rynagh O'Grady

## Premis i nominacions
### Premis

* 1994: Premis Goya: millor film europeu
* 1993: Festival de Toronto: Millor pel·lícula (Premi del Públic)
* 1993: Festival de Chicago: Hugo de Plata - Millor actor

### Nominacions

* César 1994: César a la millor pel·lícula estrangera
* Globus d'Or 1994: Globus d'Or al millor actor musical o còmic per Colm Meaney

## Referències

* 1 2 «Cafè irlandès». esadir.cat.
* ↑ «The Snapper». The New York Times.

## Enllaços externs

* Ressenya de la pel·lícula, per Roger Ebert (anglès)
# Llop de Terranova

El llop de Terranova (Canis lupus beothucus) és una subespècie extinta del llop (Canis lupus).

## Descripció

* Feia fins a 168 cm de llargària des del nas fins a la cua i pesava al voltant de 45 kg.
* Era de color blanc amb una banda negra al llarg de l'esquena.

## Alimentació

Menjava principalment caribús, tot i que també s'alimentava de castors, ratolins i d'altres rosegadors.

## Distribució geogràfica

Es trobava a Terranova (el Canadà).

## Extinció

Tot i que la caça, les trampes i d'altres mètodes foren emprats contra aquest llop, hom creu que la veritable raó que el portà a l'extinció fou quan, a principis del segle xx, la població de caribús de Terranova va minvar dràsticament de 120.000 a 5.000–6.000. Encara que el darrer exemplar de llop a l'illa va morir d'un tret el 1911, no fou fins al 1930 que es va declarar oficialment extingit.

## Referències

* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* 1 2 3 Cosmosmith (anglès)
* ↑ Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (editors). 2005. Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference. Tercera edició.
# Shenzhen Gemdale Open 2013

El Torneig de Shenzhen 2013, també conegut com a Shenzhen Gemdale Open 2013, una competició tennística disputada sobre pista dura que pertany als International Tournaments. L'edició inaugural se celebrà entre el 31 de desembre de 2012 i el 5 de gener del 2013 al Shenzhen Longgang Tennis Center de Shenzhen, Xina.

## Quadre individual femení

| 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | 2a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| 1 | N. Li | 6 | 6 | |
| | J. Cohen | 3 | 4 | | 1 | N. Li | 6 | 6 | |
| WC | Y. Duan | 3 | 1 | | 8 | B. Jovanovski | 3 | 3 | |
| 8 | B. Jovanovski | 6 | 6 | | | | | | | 1 | N. Li | 6 | 6 |
| 4 | S-w. Hsieh | 3 | 0 | | | | | | | 6 | S. Peng | 4 | 0 |
| | A. Beck | 6 | 6 | | | A. Beck | 6 | 5 | 2 | | | | |
| | A. Morita | 1 | 1 | | 6 | S. Peng | 2 | 7 | 6 | | | | |
| 6 | S. Peng | 6 | 6 | | | | | | | | | | | 1 | N. Li | 6 | 1 | 7 |
| 7 | L. Robson | 2 | 3 | | | | | | | | | | | 5 | K. Zakopalová | 3 | 6 | 5 |
| | M. Niculescu | 6 | 6 | | | M. Niculescu | 6 | 6 | | | | | |
| | K-c. Chang | 6 | 2 | 6$^3$ | LL | Y. Zhou | 4 | 2 | | | | | |
| LL | Y. Zhou | 4 | 6 | 7 | | | | | | | M. Niculescu | 1 | 3 |
| 5 | K. Zakopalová | 6 | 6 | | | | | | | 5 | K. Zakopalová | 6 | 6 |
| | E. Svitolina | 4 | 3 | | 5 | K. Zakopalová | 6 | 6 | | | | | |
| Q | S. Vögele | 5 | 4 | | 2 | M. Bartoli | 3 | 2 | |
| 2 | M. Bartoli | 7 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles femenins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 7 | 3 | [10] |
| WC | Han Xinyun Zhou Yimiao | 5 | 6 | [6] | 1 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 6 | 7 |
| | Maria Elena Camerin Monica Niculescu | 6 | 3 | 7 | | Shuko Aoyama Jessica Pegula | 0 | 6⁶ |
| | Shuko Aoyama Jessica Pegula | 3 | 6 | [10] | | | | | 1 | Chan Hao-ching Chan Yung-jan | 6 | 7 |
| | Irina Buryachok Valeria Solovieva | w/o | | | | | | | | Irina Buryachok Valeria Solovieva | 0 | 5 |
| | Hsieh Shu-ying Hsieh Su-wei | | | | | Irina Buryachok Valeria Solovieva | 6 | 6 |
| | Chang Kai-chen Yan Zi | 6⁶ | 6 | [10] | | Chang Kai-chen Yan Zi | 2 | 3 |
| 2 | Nina Bratchikova Janette Husárová | 7 | 4 | [6] | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-12-28 a Wayback Machine. (anglès) (xinès)
* Quadre individual femení PDF
* Quadre dobles femenins PDF
Shenzhen :
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020 :
Sony Ericsson WTA Tour 2013
< 2012
2014 > :
WTA Championships, Istanbul  · WTA Tournament of Champions, Sofia :
# Hiroseïta

La hiroseïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Kei Hirose (n. 1968), de la Universitat de Tòquio, per les seves contribucions fonamentals al descobriment de la fase postperovskita en particular i a la mineralogia de la perovskita del mantell en general.

## Característiques

La hiroseïta és un silicat de fórmula química FeSiO₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. És una espècie polimorfa de la clinoferrosilita i de la ferrosilita. A més és isostructural amb la bridgmanita, de la qual n'és l'anàleg amb ferro.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural de la Universitat de Florència, a Itàlia, amb el número de catàleg: 3238/i.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Suizhou, un conjunt de 12 pedres recollides la primavera de 1986 a la localitat xinesa de Xihe, al districte de Zengdu (Suizhou, Hubei). Es va trobar en un gra ric en ferro en fusió d'impacte. El nucli d’aquest gra consisteix en cristalls d'hiroseïta en una matriu de periclasa amb ferro, envoltada per una solució sòlida de ringwoodita-ahrensita. El meteorit és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Hiroseite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Suizhou meteorite (Suizhou L6 chondrite), Xihe, Zengdu District (Cengdou District), Suizhou, Hubei, China» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 juliol 2021].
# Cal Torres (Collsuspina)

Cal Torres és una obra de Collsuspina (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil amb teulada a dues vessant i planta quadrangular situada en una feixa i orientada a migdia. Té les cantoneres, les finestres i el portal de pedra treballada. En una de les finestres hi ha la data de 1761. A la part esquerra hi ha dependències que té funcions de quadra i graner.

## Història

Dit mas és citat en el Nomenclàtor de la província de Barcelona de 1860.

## Referències

* 1 2 «Cal Torres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 juny 2020].
# Parada de Jou

La Parada de Jou és una partida del terme municipal de la Torre de Cabdella, dins del seu terme primigeni, al Pallars Jussà.
Està situada al nord del terme, al bell mig dels estanys més importants de la zona lacustre de la Torre de Cabdella. És al bell mig de l'Estany Gento (sud-est), del Frescau (est-nord-est), de Mar i de Colomina (nord-est), Xic de Colomina (nord), Tort (nord-oest), Fosser (oest) i pantà de Sallente (sud-oest).

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Cal Torrents (Font-rubí)

Cal Torrents és una masia de Font-rubí (Alt Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La masia de Cal Torrents està situada dalt del turó on va originar-se el poble de Guardiola de Font-Rubí, i contribueix a la configuració de la imatge del nucli. D'estructura complexa, consta de soterrani, planta baixa, pis i golfes, amb coberta a dues vessants, de teula àrab. La planta baixa presenta portals adovellats i un pas interior de volta de canó. En conjunt, les obertures són rectangulars, llevat de la galeria d'arcs de mig punt de la façana lateral.

## Referències

* ↑ «Cal Torrents». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Parigné

Parigné (en bretó Parinieg, en gal·ló Parinyaè) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.257 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 976 | 965 | 911 | 1.046 | 1.068 | 1.133 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Geoffroy du Plessis de Grenedan | |
| 1986- | André Lemaître | |
# Plató de Tívoli

Plató de Tívoli o Plato Tiburtinus va ser un traductor d'obres matemàtiques i astronòmiques del segle xii, presumiblement italià. L'únic que es coneix de la seva vida és que va arribar a Barcelona l'any 1134 i s'hi va estar, com a mínim, fins al 1145. Tota la seva producció traductora data d'aquesta època, en què va col·laborar amb el matemàtic i astrònom hebreu Savasorda (Abraham bar Hiyya).

## Traduccions

Les obres que indubtablement va traduir al llatí (amb la col·laboració de Savasorda o sense) són:
* El Hibbur ha-meshihah we-ha-tish-boret (Tractat sobre mesures i càlculs) de Savasorda, traduït de l'hebreu al llatí amb el títol de Liber embadorum. Se'n conserven almenys cinc manuscrits. Es considera que aquesta traducció va exercir notable influència en la Practica geometriae de Fibonacci.
* El Zij (Taula Astronòmica) d'Al-Battaní, traduït de l'àrab al llatí amb el títol de De Motu Stelarum. Se'n conserven deu manuscrits i dues edicions del segle xvi.
* L'Esfèrica de Teodosi de Bitínia, traduïda des d'una versió àrab probablement de Hunayn ibn Ishaq. Se'n conserven onze manuscrits i quatre edicions antigues.
* El Kitàb al-amal bi-l-asturlab (Descripció i ús de l'astrolabi) de Ibn al-Safar, traduït de l'àrab al llatí amb el títol de De usu astrolabii. Se'n conserven tres manuscrits.
Altres traduccions que també se li atribueixen són:
* El In quadratum circuli d'Arquimedes.
* El Quatripartitum de Ptolemeu.
* El Iudicia Almasoris de (o dedicat a) un tal Al-Mansur.
* El De electionibus horarum de Ibn al-Imraní.
* El De nativitatibus d'Alí al-Khayyat.
* El De revolutionibus nativitatum d'Albubather (Abu Bakr al-Hassan).
* El Liber Arenalis scientiae d'Alfakaní.
* El De pulsibus et urinis probablement de Hunayn ibn Ishaq.

## Referències

* ↑ Díaz Díaz Pàgines 482-483.
* ↑ Vernet Pàgines 271 i següents
* ↑ Minio-Paluello
* ↑ Millàs Vallicrosa. Pàgina 52.

## Bibliografia

* Díaz Díaz, Gonzalo. Hombres y Documentos de la Filosofia Española, Vol. VI, O-R. Consejo Superior de Investigaciones Científicas. Madrid, 1998. ISBN 84-00-07757-1. (castellà)
* Millàs Vallicrosa, Josep Maria. Assaig d'Història de les Idees Físiques i Matemàtiques a la Catalunya Medieval. Edicions científiques catalanes. Barcelona, 183. ISBN 84-86257-00-X. (català)
* Minio-Paluello, Lorenzo. Plato of Tivoli. Complete Dictionary of Scientific Biography. 2008. Encyclopedia.com. (Consultat el 19 d'octubre de 2012). (anglès)
* Vernet, Juan i Parès, Ramon. La ciència en la història dels Països Catalans. Institut d'Estudis Catalans. Barcelona, 2004. ISBN 84-7283-760-2. (català)