OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hazard (Nebraska)

Hazard és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 66 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hazard tenia 66 habitants, 34 habitatges, i 19 famílies. La densitat de població era de 101,9 habitants per km².
Dels 34 habitatges en un 14,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 41,2% no eren unitats familiars. En el 38,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,94 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,55.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 31,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.750 $ i la renda mediana per família de 30.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 18.750 $ mentre que les dones 28.750 $. La renda per capita de la població era d'11.629 $. Cap de les famílies i el 6,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hazard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hazard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kunio Hiramatsu

Kunio Hiramatsu (平松邦夫, Hiramatsu Kunio) és un presentador de televisió i polític japonés que va exercir com a 18é alcalde de la ciutat d'Osaka des de 2007 fins a 2011.

## Biografia

Kunio Hiramatsu va nàixer el 15 de novembre de 1948 a la ciutat d'Amagasaki, a la prefectura de Hyogo. Va cursar els seus estudis superiors a la facultat de dret de la universitat Dōshisha de la ciutat de Kyoto. S'ha declarat fan del pachinko i les curses de cavalls, ja que al créixer prop de l'hipòdrom de Sonoda, va adquirir el gust pels jocs d'apostes i d'atzar des de ben xicotet.
L'any 1971 va començar a treballar com a locutor i presentador de la Mainichi Broadcasting System (MBS) a Osaka. Des de 1972 fins a finals de la dècada va ser locutor de programes radiats de curses de cavalls. Des de 1976 fins a 1994 va exercir com a prensentador del telenotícies de l'emissora. Des de juny de 1995 fins a juliol de 1998 va ser corresponsal de la cadena a Nova York. Hiramatsu va continuar com a presentador fins a principis de la dècada de 2000. L'any 2000 li va fer una entrevista al primer ministre de la república popular de la Xina, Zhu Rongji.
Hiramatsu va arribar el 2007 a l'alcaldia d'Osaka com a candidat dels partits de centre-esquerra formada pel Partit Democràtic, Nou Partit Popular i el Partit Socialdemòcrata, guanyant en les eleccions al llavors alcalde Junichi Seki, candidat del centre-dreta (PLD i Kōmeitō). Hiramatsu només va retindre l'alcaldia durant una legislatura, ja que l'any 2011 va perdre les eleccions (tot i tindre a més el suport del PLD i el PCJ) contra el fins aleshores governador prefectural, Tōru Hashimoto, del Partit de la Restauració d'Osaka (PRO), defensor del projecte metropolità d'Osaka.
Després de perdre l'alcaldia, s'ha mantingut en un segon pla, tot fent activisme contra el projecte metropolità d'Osaka i demanant el vot negatiu per als referèndums de 2015 i 2020. L'any 2015, Hiramatsu es va oferir com a candidat de consens a governador d'Osaka per tal d'encapçalar el bloc opositor al PRO, tot i que a la fi no es presentà.

## Referències

* ↑ https://www.eria.org/news-and-views/vitis-of-the-mayor-of-osaka-japan-mr-kunio-hiramatsu/
* ↑ 元競馬担当の平松氏…お気に入りは追い込み馬 Arxivat 2011-11-28 a Wayback Machine. 産経新聞 2011年11月19日閲覧
* ↑ https://www.reuters.com/article/us-japan-politics-idUST22717820071119
* ↑ https://www.japantimes.co.jp/news/2007/11/20/national/hiramatsus-win-in-osaka-mayoral-race-boosts-dpj/
* ↑ https://www.bbc.com/news/business-15913870
* ↑ https://www.bbc.com/news/business-15786798
* ↑ https://www.japantimes.co.jp/news/2015/10/08/national/politics-diplomacy/osakas-double-election-heats-candidates-finalized/
Càrrecs públics :
| Precedit per: Junichi Seki | 18é Alcalde d'Osaka 2007 - 2011 | Succeït per: Tōru Hashimoto |
# Ventolà

* Per a altres significats, vegeu «Ventolà (el Pont de Suert)».
Ventolà és una masia, protegida com a bé cultural d'interès local, ubicada al solell de la serra de Sant Valentí (Olot). No hi ha dades històriques documentals. Per l'estructura arquitectònica i les dades que apareixen en dues de les llindes, se sap que el mas va ser bastit o reformat a finals del segle xviii.
És una masia de planta rectangular i teulat a dues aigües, amb els vessants vers les façanes laterals. Bastida amb pedra poc escairada llevat de les cantoneres i de les que formen les obertures. Disposa de celler, baixos, pis i golfes. Un pas ample per carros, cobert amb voltes d'aresta, comunica la façana de ponent amb la de llevant. La porta d'accés al primer pis és a tramuntana.
La façana de migdia presenta obertures de punt rodó cegades al celler, finestres petites rectangulars als baixos, galeria de quatre arcades al primer pis i dues arcades a les golfes que foren transformades en balcons. Completen el conjunt l'era de batre i la pallissa, a llevant.

## Referències

* 1 2 3 4 «Masia del Ventolà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
# Manuel Cantacuzè (segle XII)

* Per a altres significats, vegeu «Manuel Cantacuzè».
Manuel Cantacuzè fou un noble romà d'Orient. Era fill de Joan Cantacuzè. Fou cegat per ordre de l'emperador Manuel I Comnè (r. 1143-1180).

## Referències

* ↑ Nicol, 1973, p. 309.

## Bibliografia

* Nicol, D. M. «The Byzantine Family of Kantakouzenos: Some Addenda and Corrigenda» (en anglès). Dumbarton Oaks Papers, 27, 1973, pàg. 309–315. DOI: 10.2307/1291347.
# Nahant

Nahant és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2000 tenia 3.632 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nahant tenia 3.632 habitants, 1.629 habitatges, i 970 famílies. La densitat de població era de 1.130,9 habitants/km².
Dels 1.629 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,4% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 40,4% no eren unitats familiars. En el 33,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,6% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 29,9% de 45 a 60 i un 19,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 64.052 $ i la renda mediana per família de 76.926$. Els homes tenien una renda mediana de 52.045 $ mentre que les dones 46.522$. La renda per capita de la població era de 41.807$. Entorn de l'1,4% de les famílies i el 2,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nahant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nahant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Resolució 160 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 160 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 7 d'octubre de 1960, després d'examinar l'aplicació de la Federació de Nigèria per a ser membre de les Nacions Unides, el Consell va recomanar a l'Assemblea general que la Federació de Nigèria fos admesa.

## Vegeu també

* Llista de Resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a 200 (1943 - 1976)

## Referències

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Traiba

Traiba (àrab اترايبة) és una comuna rural de la província de Taza de la regió de Fes-Meknès. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 6.672 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Kunitachi

Kunitachi (国立市, Kunitachi-shi) és una ciutat i municipi del Tòquio occidental, a la metròpolis de Tòquio, a la regió de Kanto, Japó. La prestigiosa Universitat Hitotsubashi té un campus a la ciutat.

## Geografia

La ciutat de Kunitachi es troba localitzada a l'altiplà de Musashino, al centre geogràfic de Tòquio. Un lloc conegut i representatiu de Kunitachi és el "carrer de la universitat" (大学通り, Daigaku-dōri), el qual a la primavera està ple de cirerers florits o sakura a les dues vores. El passeig ple de cireres connecta l'estació de Kunitachi amb el banc del riu Tama, on finalitza el carrer. El terme municipal de Kunitachi limita amb els de Hino i Fuchū al sud, amb Tachikawa a l'oest i amb Kokubunji al nord.

## Història

Fins a la fi del període Tokugawa, la zona que actualment ocupa el modern municipi de Kunitachi va formar part de l'antiga província de Musashi. La zona es troba al mig de l'antic Kōshū Kaidō o "camí de Kôshû", el qual connectava la ciutat d'Edo (actual centre de Tòquio) amb la ciutat de Kōfu, capital de l'antiga província de Kai i de l'actual prefectura de Yamanashi. Amb la creació dels municipis l'1 d'abril de 1889, els pobles de Yaho, Aoyagi i Yabo es van fundar dins del ja desaparegut districte de Tama, aleshores part de la prefectura de Kanagawa. L'1 d'abril de 1893 tot el territori del districte va passar a ser part de l'antiga prefectura de Tòquio en el que avui es coneix com a Tòquio occidental. Els tres pobles es van fusionar l'any 1951 per a formar la vila de Kunitachi. La vila va ser elevada a l'actual categoria de ciutat l'1 de gener de 1967.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 2.611 | 3.814 | 10.052 | 14.679 | 32.609 | 59.709 | 64.144 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 65.833 | 72.187 | 75.505 | 75.390 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East)
** Kunitachi - Yaho - Yagawa
L'estació de Nishi-Kunitachi (Kunitachi occidental), tot i el nom, es troba a la ciutat de Tachikawa.

### Carretera

* Autopista Central
* Nacional 20
* Carreteres d'àmbit prefectural propietat del Govern Metropolità de Tòquio.

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=13215
* ↑ https://www.metro.tokyo.lg.jp/english/about/links/municipalities.html
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Habitatges de la Fàbrica del Pont de Cabrianes

Els Habitatges de la Fàbrica del Pont de Cabrianes són uns edificis del municipi de Sant Fruitós de Bages (Bages) inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Entre el conjunt d'habitatges del nucli del Pont de Cabrianes, d'estil o època modernista, destaca per la seva originalitat el de planta rectangular, de dos pisos, amb torres angulars de tres plantes que imita l'estructura de castell. Totes les entrades d'aquest edifici han estat tapiades i el seu estat és ruïnós. La façana principal combina un cos central, amb poques obertures, amb dos cossos laterals oberts i rematats per una balustrada i als angles es troben les torres de planta quadrada amb cobertes a quatre vessants i coronades amb pinyes de ceràmica. Al seu davant es troba un altre edifici interessant, de planta rectangular, amb dos pisos, coberta dues aigües, i amb una façana simètrica de porta i dues finestres per banda, als baixos i finestra i balcó al primer pis.

## Història

Els habitatges van ser aixecats al canvi de segle, per acollir els obrers i els encarregats de la fàbrica del Pont Cabrianes. El moment en què la fàbrica tancà les portes, els edificis foren abandonats, i es va iniciar un procés de ruïna a què s'ha arribat avui. L'edifici d'estructura encastellada és modernista i el que es troba al seu davant és de tipologia industrial.

## Referències

* 1 2 «Habitatges de la Fàbrica del Pont de Cabrianes». pat.mapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 abril 2015].
# Nahara

Nahara fou un petit estat tributari protegit de l'Índia, al grup de Pandu Mehwas, a l'agència de Rewa Kantha, presidència de Bombai. La superfície era de 8 km² i en aquestos hi havia la població de Nahara i cinc pobles més, sota dos tributaris separats amb títol de thakurs. Els ingressos s'estimaven en 60 lliures i pagava un tribut de 2.10 lliures al Gaikwar de Baroda.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Rafael Pérez Sierra

Rafael Pérez Sierra (Madrid, 1935) és un gestor d'arts escèniques, director, adaptador i muntador teatral, així com guionista de cinema espanyol, que ha ocupat diferents càrrecs públics de responsabilitat en els anys 1980 i 1990 en l'organització de l'estructura de la dansa i el teatre espanyol.

## Biografia

Llicenciat en Dret per la Complutense de Madrid, no obstant això ha dedicat tota la seva vida a l'art dramàtic. Va començar a treballar com a ajudant al Teatro María Guerrero de Madrid. Va ser catedràtic de l'Escola de Canto i director en la Reial Escola Superior d'Art Dramàtic, fins al seu nomenament com a director general de Teatre durant el primer govern d'Adolfo Suárez. Des de l'àmbit polític, va impulsar la creació del Centre Dramàtic Nacional i del Festival de Teatre Clàssic d'Almagro (1978), llavors dependent directament de la direcció general. Més tard, va ser fundador del Festival de Teatre Clàssic d'Olite.
Després d'abandonar les responsabilitats polítiques, va poder dirigir el Festival d'Almagro (1986-1989, en substitució de César Oliva) i la Compañía Nacional de Teatro Clásico, que va ajudar a constituir el 1986, en dues ocasions, totes dues en substitució d'Adolfo Marsillach (1989-1991 i 1997-1999).
Pérez Sierra ha destacat per les seves adaptacions del teatre clàssic espanyol, especialment del Segle d'Or —Calderón i Lope de Vega, especialment—, a més d'altres autors no espanyols, com l'estatunidenc Arthur Miller o el francès, Pierre de Marivaux. Entre les desenes de muntatges dels quals ha estat responsable, es poden trobar El médico de su honra, No hay burlas con el amor, ¿De cuándo acá nos vino? o La moza de cántaro. Ha estat també guionista de cinema, i juntament amb Pilar Miró, va preparar el d' El perro del hortelano, pel qual va rebre el Premi Goya al millor guió adaptat (1996) ex aequo amb Miró.

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1996 | Millor guió adaptat | El perro del hortelano | Guanyador |

### XI Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor guió adaptat | Pilar Miró Rafael Pérez Sierra | Guanyadors |

## Referències

* 1 2 3 Mascarell, Purificación «Entrevista a Rafael Pérez Sierra: «Un adaptador ortodoxo sabe introducir las notas a pie de página en el espectáculo»». Tonos Digital. Revista de Estudios Filológicos. Universidad de Murcia, 29, 01-07-2015. ISSN: 1577-6921.
* 1 2 «Rafael Pérez Sierra». Olmedo Clasic. [Consulta: 13 maig 2016].
* ↑ Muez, Mikel «Rafael Pérez Sierra dirigirá el Festival de Teatro Clásico de Olite». El País, 19-02-2000 [Consulta: 13 maig 2016].
* 1 2 «Rafael Pérez Sierra, Olitense del año 2009». olite.es. [Consulta: 13 maig 2016].
* ↑ Haro Teglen, Eduardo «Marivaux, burgués y revolucionario». El País, 28-09-1993 [Consulta: 13 maig 2016].
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1996». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 23 juny 2018].
* ↑ El perro del hortelano, al web dels Premis Goya
# Resolució 1605 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1605 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 17 de juny de 2005. Després de considerar un informe del Secretari General Kofi Annan sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació (UNDOF) i reafirmant la Resolució 1308 (2000), el Consell va prorrogar el seu mandat durant sis mesos més fins al 31 de desembre de 2005.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin immediatament la Resolució 338 (1973) i demanaven al Secretari General que presentés un informe sobre la situació al final d'aquest període.
L'informe del Secretari General, de conformitat amb la resolució anterior sobre la UNDOF, va dir que la situació entre Israel i Síria havia romàs tranquil·la i sense incidents greus, tot i que la situació a l'Orient Mitjà es mantindria com a perillosa fins que es pogués arribar a un acord global.
El Consell també va acollir amb beneplàcit els esforços de la UNDOF per aplicar la tolerància zero en la política d'explotació sexual.

## Referències

* ↑ «Security Council renews mandate of UN Disengagement Observer Force until 31 December». United Nations, 17-06-2005.
* ↑ Annan, Kofi. «Report of the Secretary-General on the United Nations Disengagement Observer Force». United Nations, 10-06-2005.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1601 a la 1700 (2005 - 2006)
* Alts del Golan

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Neso (satèl·lit)

Neso, també conegut com a Neptú XIII (designació provisional S/2002 N 4), és el satèl·lit irregular més exterior de Neptú. Va ser descobert per Matthew J. Holman, Brett J. Gladman, et al. el 14 d'agost del 2002, tot i que va passar desaparcebut fins al 2003.
Neso orbita Neptú en una distància de més de 48 Gm, convertint-lo en el satèl·lit més distant de qualsevol planeta. Segueix una òrbita molt inclinada i molt excèntrica, tal com s'il·lustra en el diagrama. Els satèl·lits sobre l'eix horitzontal són prògrads, i els de sota retrògrads. Els segments grocs s'estenen del pericentre a l'apocentre, mostrant l'excentricitat.
Neso té uns 60 quilòmetres de diàmetre, i assumint una densitat mitjana d'1,5 g/cm³ la seva massa s'estima en 1.6×10$^{17}$ kg.
Donada la similaritat entre els paràmetres orbitals de Neso i Psàmate, es suggerí que ambdós satèl·lits podrien tenir un origen comú en una lluna més gran.
Neso s'anomenà en honor de Neso, una de les Nereides de la mitologia grega.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* ↑ IAU Circular 8213
* ↑ M. Holman, JJ Kavelaars, B. Gladman, T. Grav, W. Fraser, D. Milisavljevic, P. Nicholson, J. Burns, V. Carruba, J.-M. Petit, P. Rousselot, O. Mousis, B. Marsden, R. Jacobson; Discovery of five irregular moons of Neptune, Nature, 430 (2004), pp. 865-867. Final preprint(pdf)
* ↑ Physical parameters from JPL
* ↑ S. Sheppard, D. Jewitt i J. Kleyna A Survey for "Normal" Irregular Satellites Around Neptune: Limits to Completeness, The Astronomical Journal, 132 (2006), pp. 171–176. Preprint.
* Efemèrides de la UAI
* Paràmetres orbitals de JPL

## Enllaços externs

* Matthew Holman's Neptune's page (anglès)
* David Jewitt's pages (anglès)
* Scott Sheppard's pages (anglès)
* Neso en la ficció (anglès)
# Khouloud Daibes abu Dayyeh

Khouloud Daibes abu Dayyeh (àrab: خلود دعيبس, Ḫulūd Daʿības) (Beit Jala, Betlem, 16 d'abril de 1965) és una arquitecta, conservadora, política i diplomàtica palestina, ambaixadora de l'Organització per a l'Alliberament de Palestina a la República Federal d'Alemanya des de l'any 2013.

## Biografia

Nascuda a la ciutat de Beit Jala dins la governació de Betlem, a Cisjordània, en l'entorn d'una família catòlica, es va criar a Jerusalem. A la dècada de 1980 va estudiar arquitectura a la Universitat de Hannover, a Alemanya, gràcies a una beca del Servei Alemany d'Intercanvi Acadèmic, i on va doctorar-se en Conservació arquitectònica i planificació urbanística, especialitzada en Conservació i restauració, amb una tesi sobre la conservació del patrimoni arquitectònic històric i cultural de Palestina.
El 1995 va tornar a Palestina, on exercí com a Directora del Centre per a la Conservació del Patrimoni Cultural i Planificació Urbana a Betlem en col·laboració amb el Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament, amb l'objectiu de millorar la infraestructura turística de la ciutat. També va ser professora en el Programa de Màsters de Turisme de la Universitat de Betlem. Al llarg de quinze anys va estar involucrada amb organitzacions palestines i internacionals relacionades amb el patrimoni cultural i el turisme als Territoris Palestins.
Va esdevenir Ministra de Turisme i Arqueologia al govern d'unitat nacional palestina el març de 2007 i continuà desenvolupant el càrrec durant els successius governs d'emergència de l'Autoritat Nacional Palestina fins al 2012 i, de 2007 fins al 2009, com a Ministra d'Assumptes de la Dona. Durant la seva gestió al capdavant del Ministeri de Turisme, el 31 d'octubre de 2011 l'Assemblea General de la UNESCO va admetre Palestina com a Estat membre, en una votació on 107 dels 194 estats membres de les Nacions Unides varen votar a favor, 14 en contra i 52 s'abstingueren. L'estiu de 2013, fou acreditada com a ambaixadora de Palestina a Alemanya pel president Mahmud Abbas.

## Referències

* 1 2 3 4 «Botschafterin Palästinas» (en alemany). Palästinensische Mission: Die Diplomatische Vertretung Palästinas in Deutschland. Arxivat de l'original el 2018-07-29. [Consulta: 4 juliol 2017].
* ↑ «Dr. Khouloud Daibes, Botschafterin Palästinas in Deutschland» (en alemany), 11-02-2016.
* 1 2 3 «Dr. Khouloud Daibes-Abu Dayyeh» (en alemany). DAAD, 14-09-2015. Arxivat de l'original el 2017-05-22. [Consulta: 4 juliol 2017].
* 1 2 The PA Ministerial Cabinet List—The Emergency Government June 2007 - July 2007 (12th government). JMCC.
* ↑ The PA Ministerial Cabinet List—The National Unity Government March 2007. JMCC.
* ↑ Palestinian National Authority Council of Ministers 19 May 2009. Permanent Observer Mission of Palestine to the United Nations.
* ↑ دنيا الوطن - د.خلود دعيبس-ابو دية وامل صيام..وزيرتان تلحميتان في حكومة الوحدة (en àrab)
* ↑ «General Conference admits Palestine as UNESCO Member». UNESCOPRESS. UNESCO. [Consulta: 4 juliol 2017].
# Lázaro Villada

Lázaro Villada (Madrid, ? - ?) va ser un ciclista espanyol de primers del segle xx. El seu èxit més important fou el Campionat d'Espanya en ruta de 1917.

## Palmarès

* 1911
** 2n al Campionat d'Espanya
* 1912
** 4t a la Volta a Catalunya
** 1r al Brazal Le Gaulois
* 1914
** 7è al Campionat d'Espanya
* 1916
** 1r a la Sociedad Deportiva Obrera
** 2n al Campionat de Castella
* 1917
** Campió d'Espanya de ciclisme en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a www.sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it