OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Polarita

La polarita és un mineral de la classe dels sulfurs. El seu nom fou fa referència als Monts Urals Polars de Rússia on fou descoberta per primer cop el 1969 per A.D. Genkin, T.L. Evstigneeva, N.V. Troneva i L.N. Vyal'sov

## Característiques

La polarita és un mineral de pal·ladi, plom i bismut, és un aliatge de fórmula química Pd,(Bi,Pb), de color blanc. La seva densitat és de 12,51 g/cm³, i cristal·litza en el sistema ortoròmbic en forma de grans disseminats, amb una lluentor metàl·lica.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la polarita pertany a «02.AC: Aliatges de metal·loides amb PGE» juntament amb els següents minerals: atheneïta, vincentita, arsenopal·ladinita, mertieita-II, stillwaterita, isomertieita, mertieita-I, miessiita, palarstanur, estibiopaladinita, menshikovita, majakita, paladoarseniat, paladobismutarseniat, paladodymita, rhodarseniat, naldrettita, polkanovita, genkinita, ungavaita, borishanskiïta, froodita i iridarsenita.

## Formació i jaciments

Es troba en filons hidrotermals de sulfurs de Cu-Ni-Fe. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcopirita, talnakhita, cubanita, estannopalladinita, paolovita, sobolevskita, sperrylita, cabriita, palarstanida, platí, esfalerita i plata.

## Referències

* ↑ «Polarite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 març 2015].
* ↑ Riba, O.; Melgarejo, J.C.; Mata, J.M. Vocabulari de mineralogia. Segons les normes de la International Mineralogical Association. Amb equivalències angleses. Edicions Universitat Barcelona, 2000. ISBN 9788493100100 [Consulta: 3 abril 2012].
* ↑ Anthony, J.W.; Bideaux, R.A.; Bladh, K.W. [et al.].. «Polarite». A: Handbook of Mineralogy (pdf). Chantilly, EUA: Mineralogical Society of America, 2005 [Consulta: 31 març 2012].
* ↑ «Polarite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 7 març 2015].
# Tiya

Tiya és una ciutat al centre d'Etiòpia, que es troba a la Zona gurage de la regió dels Pobles del Sud al sud d'Addis Abeba. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1980

## Referències

* ↑ http://whc.unesco.org/en/list/12
# Governació de Ramal·lah i al-Bireh

La Governació de Ramal·lah i Al Bireh (àrab: محافظة رام الله والبيرة, Muḥāfaẓat Rām Allāh wa-l-Bīra; hebreu: נפת רמאללה ואל-בירה, Nafat Rāmallāh VeAl Bīra‎) és una de les setze governacions de l'Estat de Palestina. Cobreix una gran part del centre de Cisjordània, a la frontera nord de la Governació de Jerusalem. La seva capital de districte o muhfaza (seu) és la ciutat d'Al-Bireh.
Palestine Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques (PCBS), el districte tenia 279,730 en 2007. El seu governador és Laila Ghannam, primera dona governadora.
D'acord amb l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques, la província compta amb 78 localitats incloent camps de refugiats en la seva jurisdicció. Tretze localitats tenen l'estatus de municipi.

## Localitats
### Ciutats

* Al-Bireh: 38,202
* Ramal·lah: 27,460
* Beitunia: 19,761
* Rawabi: en construcció

### Municipis

Les següents localitats de la governació tenen uns 5.000 habitants.
* Bani Zeid
* Bani Zeid al-Sharqiya
* Beit Liqya
* Bir Zeit
* Deir Ammar
* Deir Dibwan
* Deir Jarir
* al-Ittihad
* Kharbatha al-Misbah
* al-Mazra'a ash-Sharqiya
* Ni'lin
* Silwad
* Sinjil
* Turmus Ayya
* al-Zaitounah

### Viles

Les següents localitats tenen una població de 1.000 habitants.
| Aboud Abu Qash Abwein Ajjul 'Atara Beitin Bil'in Beit Rima Beit Sira Beit Ur al-Fauqa Beit Ur al-Tahta Budrus Burqa Deir Ibzi Deir Abu Mash'al Deir Qaddis Deir as-Sudan Dura al-Qar Ein 'Arik Ein Qiniya Ein Yabrud | al-Janiya Jifna Kafr Ein Kafr Malik Kafr Nima Khirbet Abu Falah Kobar al-Lubban al-Gharbi Mazra'a ash-Sharqiya al-Midya al-Mughayyir Nabi Salih Qarawat Bani Zeid Qibya Rammun Rantis Ras Karkar Saffa Shuqba Surda Taybeh |

### Camps de refugiats

* Campament d'Am'ari
* Kalandia
* Campament de Jalazone

## Referències

* ↑ «:: Al-Bireh Municipality ::». Arxivat de l'original el 2008-06-20. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ https://web.archive.org/web/20071224194026/http://www.pnic.gov.ps/english/geography/Residential_%20gatherings.html Administrative divisions in
* ↑ Arxivat 2010-11-14 a Wayback Machine.. (PDF). Retrieved on 2010-12-03.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-12-16. [Consulta: 4 març 2017].
# Uòs

Uòs (francès Huos) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Dictínnies

Les Dictínnies (en grec antic: Δικτύννια) eren un festival de l'antiga Grècia que es feia a Cidònia (Creta) en honor d'Àrtemis Dictinna (Δίκτυννα o Δικτύνναια, derivat de δίκτυον, diktyon 'xarxa de caça o de pesca'), que era també objecte de culte a Esparta i a la ciutat d'Ambrisos, a la Fòcida. No es coneix pràcticament res d'aquestes celebracions.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dictinnia». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 21-XI-2020].
# Vasa

«Vasa» té aquests significats:
* Vasa (suec) o Vaasa (finès), ciutat a la costa oest de Finlàndia fundada el 1606 durant el regnat de Carles IX de Suècia
* Vasa (vaixell), nau construïda per ordres del rei Gustau II de Suècia, de la casa Vasa, entre 1626 i 1628
* Dinastia Vasa, llinatge que regnà a Suècia entre el 1523 i el 1654 i a Polònia entre el 1587 i el 1668
* Vasa Idrottsföreningen Kamraterna, club de futbol finlandès de la ciutat de Vaasa, fundat l'any 1900, va canviar de nom el 1988
* Museu Vasa, museu a l'illa de Djurgården, a Estocolm (Suècia)
# Kráľová pri Senci

Kráľová pri Senci és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Bratislava, a l'extrem occidental del país, prop de la frontera amb Àustria.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1335.
# Can Garbells

Can Garbells és una masia de Folgueroles (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia de planta rectangular (10 x 12mts) coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana, la qual es troba orientada a migdia. Consta de planta baixa, primer pis i golfes. La façana presenta un portal d'arc rebaixat i una finestra a cada costat, al primer pis s'obren dos balconets units per un pilar i una finestra a cada costat, a les golfes, sota el carener hi ha una petita finestreta. A la part esquerra s'hi adossa un cos mig derruït. A la resta de l'edifici s'hi obren petites finestres. Els materials constructius: gres bast unit amb morter de calç i totxo cuit a les obertures i escaires del pis superior. A la planta, les obertures i els escaires són de gres de gra gruix de color blanquinós. L'estat de conservació és mitjà.
Consta d'una cabana de planta rectangular (7 x 4mts) coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana la qual està situada a ponents. Es troba assentada sobre el desnivell per la part de llevant. Els murs són de pedra fins a arribar al nivell del marge, a partir del qual s'aixequen els pilars de totxo que junt amb unes bigues de fusta aguanten el teulat (que es trobava molt deteriorat). El portal és un gran arc en forma d'ogiva i l'arrencada de l'arc és de pedra, però la part més apuntada d'aquest és de totxo cuit. A sobre s'hi assenta un petit pilar sobre el qual descansa el carener. Els materials constructius: pedra basta unida amb morter de calç, totxo cuit i pedra ben escairada a la base. L'estat de conservació és dolent.

## Història

Per la tipologia i els materials emprats constructius dedueixen que feu construïda al segle xx. No obstant, no es disposa de cap dada que permeti datar-la amb precisió.

## Referències

* 1 2 3 «Can Garbells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2016].
# Tina Marie Majorino

Tina Marie Majorino (naixcuda el 7 de febrer de 1985 en Los Ángeles, Califòrnia) és una actriu estatunidenca. Començà la seua carrera com a actriu infantil, obtenint popularitat pels seus papers en pel·lícules com When a Man Loves a Woman (1994), Corrina, Corrina (1994) i sobretot Waterworld (1995). Posteriorment, Majorino és coneguda pel seu paper en la pel·lícula de culte Napoleon Dynamite (2004), a on interpretà a Deb.
Durant la seua carrera, ha treballat tant en cine com en televisió, destacant-se en sèries com Veronica Mars (2004-2007, 2014) i Big Love (2006-2011). La seua habilitat per a adaptar-se a una àmplia gamma de géneros li ha permés mantindre's activa en l'industria des del seu debut.

## Filmografia destacada

* When a Man Loves a Woman (1994)
* Corrina, Corrina (1994)
* Waterworld (1995)
* Napoleon Dynamite (2004)
* Veronica Mars (2014)

## Referències

* ↑ «Películas y programas de Tina Majorino - Apple TV (ES)» (en espanyol europeu). [Consulta: 18 agost 2024].
* ↑ «Tina Majorino | Actress, Soundtrack» (en anglès americà). [Consulta: 18 agost 2024].
* ↑ SensaCine.com.mx. «Tina Majorino» (en espanyol de Mèxic). [Consulta: 18 agost 2024].
* ↑ Digital, Confidencial. «El cambio de Tina Majorino: Antes y después» (en castellà), 05-02-2024. [Consulta: 18 agost 2024].
# Scarlino

Scarlino és un municipi situat al territori de la província de Grosseto, a la regió de la Toscana (Itàlia).
Limita amb els municipis de Castiglione della Pescaia, Follonica, Gavorrano i Massa Marittima.
Pertanyen al municipi les frazioni de Portiglioni, Puntone di Scarlino i Scarlino Scalo.

## Galeria

* Vista del poble
* Església de S. Martí
* Castell de Scarlino
* Ajuntament
* Localització de Scarlino a la província de Grosseto

## Referències

* ↑ Comune di Scarlino - Statuto.
# Vasadès

El Vasadès (en occità Vasadés, en francès Bazadais) és una comarca d'Occitània, situada al departament francès de la Gironda, a la regió de Gascunya. El cap de comarca és la ciutat de Vasats (en francès Bazas).
# Carlo Vittadini

Carlo Vittadini (San Donato Milanese, 11 de juny del 1800 – Milà, 20 de novembre del 1865) fou un metge i micòleg italià.
Nasqué a Monticelli, una frazione del municipi de San Donato Milanese, actualment a la ciutat metropolitana de Milà. Estudià a Milà i a la universitat de Pavia, amb el professor Giuseppe L. Moretti (1782-1853). Es titulà en medicina amb una tesi doctoral titulada Tentamen mycologicum seu Amanitarum illustratio on descrivia 14 espècies d'amanites. Posteriorment exercí a Milà com a obstetra.
Ultra diverses publicacions sobre les malalties dels cucs de seda, Vittadini fou autor de diverses publicacions importants sobre els bolets i, especialment, les tófones:
* Monographia tuberacearum (Rusconi, Milan, 1831), on Vittadini descrigué 65 espècies, de les que 51 eren noves
* Descrizione dei funghi mangerecci più comuni dell'Italia e de'velenosi che possono co'medesimi confondersi (1835), amb 56 espècies i 15 de noves
* Monographia Lycoperdineorum (1842), que completa l'obra de 1831 amb 50 espècies, 23 de les quals eren noves per la sistemàtica científica.
* Trattato sui funghi mangerecci più conosciuti e paragoni con quelli velenosi con cui possono essere confusi (1844), escrit a petició del govern, inquiet pel nombre d'enverinaments per bolets

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Tossal de Bellavista

El Tossal de Bellavista és una muntanya de 166 metres que es troba entre els municipis de Massalcoreig i Seròs, a la comarca catalana del Segrià.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Uniontown (Alabama)

Uniontown és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.636 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Uniontown tenia 1.636 habitants, 617 habitatges, i 433 famílies La densitat de població era de 471,4 habitants/km².
Dels 617 habitatges en un 41,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 26,1% hi vivien parelles casades, en un 40,8% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,3% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones hi havia 72,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 60,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 12.386 $ i la renda mediana per família de 14.148 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.625 $ mentre que les dones 14.261 $. La renda per capita de la població era de 8.268 $. Aproximadament el 48,2% de les famílies i el 47,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Uniontown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Uniontown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 juliol 2010].
# Scarpone

La casa de Scarpone descendia de Richwin, comte de Scarpone (Scarpone era una ciutat important i seu d'un comtat del qual no queda res i que no estava lluny de Dieulouard). El seu fill Lluís va rebre els comtats de Montbéliard, Altkirch i Ferrette i va obtenir el comtat de Bar per matrimoni.
# Porredon

Porredon és una masia situada al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.
Es troba al vessant est del Serrat de Porredon.

## Enllaços externs

   * Fototeca del Solsonès: Article referit a aquesta masia

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Municipi de Guldborgsund

El municipi de Guldborgsund és un municipi danès de la Regió de Sjælland que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Nykøbing Falster, Nysted, Nørre Alslev, Sakskøbing, Stubbekøbing i Sydfalster. El municipi ocupa l'est de l'illa de Lolland i l'illa de Falster, abastant una superfície de 903 km². El municipi s'organitza entorn de l'estret de Guldborgsund que separa les illes de Lolland i Falster, a l'estret hi ha les illes de Flatø, Kalvø, Lilleø i Kejlsø.
La ciutat més important i la seu administrativa del municipi és Nykøbing Falster (16.405 habitants el 2009). Altres poblacions del municipi són:
* Bangsebro
* Eskilstrup
* Frejlev
* Gedser
* Grænge
* Guldborg
* Hasselø Plantage
* Horbelev
* Horreby
* Idestrup
* Karleby
* Kettinge
* Marielyst
* Møllehave
* Nagelsti
* Nordbyen
* Nørre Alslev
* Nørre Vedby
* Nykøbing Strandhuse
* Nysted
* Ønslev
* Orehoved
* Øster Kippinge
* Øster Ulslev
* Sakskøbing
* Sønder Vedby Skovhuse
* Stubbekøbing
* Stubberup
* Sundby
* Systofte Skovby
* Tingsted
* Toreby
* Væggerløse
* Vålse

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 8703 | 26.1 |
| Det Radikale Venstre | 793 | 2.4 |
| Det Konservative Folkeparti | 2755 | 8.3 |
| Socialistisk Folkeparti | 5247 | 15.7 |
| Nyt Guldborgsund | 3576 | 10.7 |
| Liberal Alliance | 58 | 0.2 |
| Kristendemokraterne | 1155 | 0.5 |
| Dansk Folkeparti | 4508 | 13.5 |
| Borgernes Liste Guldborgsund | 1072 | 3.2 |
| Venstre | 6164 | 18.5 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 350 | 1.0 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Kaj Petersen | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Socialdemokratiet |
| John Brædder | 1-1-2010 a 31-12-2013 | Nyt Guldborgsund |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Guldborgsund
# Robert I de Loritello

Robert I de Loritello (mort el 1107) fou un noble italonormand, fill gran de Jofre d'Hauteville, un dels fills grans de Tancred d'Hauteville. Esdevingué el primer comte de Loritello el 1061.
Igual que el seu pare, començà les seves conquestes militars als Abruços, usurpant terres del papa. El 1070, un any abans de la mort del seu pare, arribà fins a Ortona. El febrer del 1075, previsiblement, fou excomunicat. El papa Gregori VII en critica la «insolència impia». Allí on el duc Robert Guiscard i el príncep Ricard de Càpua no havien reeixit a estendre els seus dominis cap al nord, Robert de Loritello i el fill de Ricard, Jordà, sí que ho aconseguiren. El 1075, Robert tenia la cort a Chieti. Jordà avançà per la comarca que envoltava el llac Fucin mentre Robert remuntava la costa adriàtica. Nomenà el seu germà Drogó comte de Chieti. Ortona caigué finalment el 1076 amb l'ajuda de tropes de Robert Guiscard. Els nobles llombards locals fins a Pescara li reteren homenatge. Menava cinc-cents cavallers. A canvi del favor del seu oncle, envià un regiment dels seus homes a col·laborar en la subjugació del seu cosí Abelard a Sant'Agata di Puglia.
El juny del 1080, Gregori VII reconegué les conquestes de Robert i Jordà fins a Fermo. El juny del 1083, assetjat al castell Sant'Angelo per l'emperador Enric IV, el papa implorà al duc que vingués a auxiliar-lo. Els dos Roberts, l'oncle i el nebot, el vingueren a socórrer. El 1084-1085, Robert participà en la segona expedició del seu oncle contra l'Imperi Romà d'Orient. Estigué al llit de mort de Guiscard i restà lleial a l'hereu que havia elegit el seu oncle, Roger Borsa, del qual havia estat el tutor.
Continuà les seves conquestes i abans de la seva mort ja havia arribat més enllà del Fortore, fins al Tronto. El seu domini s'estenia des de Bovino (conquerida el 1100) fins a Ascoli Piceno. És possible que fins i tot arribés a Dragonara. Cap al crepuscle de la seva vida, es feia dir comes Dei gratia (‘comte per la gràcia de Déu’) i comes comitorum (‘comte de comtes’). Fou succeït pel seu fill, Robert II de Loritello.

## Bibliografia

* Chalandon, F. Histoire de la domination normande en Italie et en Sicile (en francès), 1907.
* Norwich, J. J. The Normans in the South 1016-1130 (en anglès). Longmans, 1967.
# Carlo de Cremona

Carlo de Cremona (Carulo de Cremona en llatí, ... - 1510) fou un polític llombard, governador de Bellinzona per el Duc de Milà al temp de la batalla de Giornico.
També oficial de caça per el Duc Francesc Sforza, vers la fi de la seva vida es posa al servei de la ciutat de Florència, sense gran resultats.
Té mitjana importància en la historia de la llengua llombarda: la seva menció de la llengua en una lletra al Duc Joan Galeàs Sforza del 1478 és la quarta més antiga coneguda, després de la de Salimbene de Adam (1280), dels Leys d'Amors (1355) i de la menció en Curial i Güelfa (1453).

## Referències

* Lingua lombarda? Se ne parla prima che dell’italiano!
* Condottieri di Ventura
# Movimiento al Socialismo

«Movimiento al Socialismo» té aquests significats:
* Movimiento al Socialismo (Argentina) (1982).
* Movimiento al Socialismo (Bolívia).
* Movimiento al Socialismo (Costs Rica).
* Movimiento al Socialismo (Hondures).
* Moviment al Socialisme (Veneçuela)
# Pales

* Per a altres significats, vegeu «Pales (desambiguació)».
Pales és la deessa romana patrona dels pastors i els ramats. Tan aviat és de gènere masculí com una deessa. Presideix la salut i fertilitat dels animals domèstics.
En el seu honor se celebrava el 21 d'abril la festa de les Parilia, on els pastors encenien grans fogueres de palla i rostolls i hi saltaven pel damunt. El dia de les Parilies era considerat el dia de la fundació de Roma per part de Ròmul.
El seu nom està relacionat amb la paraula grecollatina phallus, que significa fal, i també amb el Palatí, però aquesta última relació sense cap raó convincent.
El 267 aC. Marc Atili Règul, durant el seu consolat, va consagrar un temple a Pales, deessa dels pastors, per a propiciar una victòria sobre els sal·lentins.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 406. ISBN 9788496061972.
Viccionari
# Lerina

Lerina és una illa que dona nom a les illes Lerins enfront de la ciutat de Canes. Se l'anomena també Sant Honorat pel sant bisbe d'Arle del segle v que hi fundà el monestir.
Als inicis del segle v s'instal·là en aquesta petita illa un monjo anomenat Honorat, qui amb l'aprovació del Bisbe Lleonci de Frejús, fundà el monestir que després prendria el seu nom. El monestir esdevé famós per la freqüentació de teòlegs i escriptors tals com Vicenç de Lerins, Faust de Riés i pels bisbes que s'hi van aturar. Va representar un centre molt actiu de vida religiosa. Al segle iv sortirà de Lerins la figura de Cesari d'Arle, monjo, bisbe, abat, legislador de la vida monàstica, qui aportarà una derrota decisiva contra l'heretgia del pelagianisme.
Sobre aquesta petita illa d'encara no 1,5 km per 400 m, s'hi troba el Monestir de Sant Honorat i altres set capelles.
# Professor Columbus

Professor Columbus és una pel·lícula alemanya del 1968 dirigida per Rainer Erler i protagonitzada per Rudolf Platte en el paper principal.

## Sinopsi

El bibliotecari Reinhold Colbus ha heretat un paquet d'accions i rebrà 12.000 marcs alemanys per la seva venda, per la qual cosa l'antic amant de les balenes compra un vaixell balener que es troba ancorat a Holanda. Amb ell, planeja navegar a l'Antàrtida fins al recinte de les balenes. Colbus abandona la seva feina i la seva antiga vida i realitzar aquest somni esbogerrant. Vol anomenar el vaixell "Walburga VII". Quan arriba a Amsterdam, Colbus s'adona que el seu “vaixell de somnis” s'assembla més a una barcassa rovellada i raquítica.
En aquest lloc també s'han establert diversos hippies holandesos i han construït el seu propi paradís de pedra. El consum de haixix, les misses negres, la disbauxa i intercanvi de rols sexuals entre homes i dones determinen la vida quotidiana dels hippies flower-power. Però Colbus no se n'horroritza, sinó que es veurà infectat per l'actitud embriagadora dels seus companys. Junts Colbus i els hippies volen fer que el lloc sigui digne. Finalment, Colbus es converteix en “Prof. Columbus ”, un somiador en un viatge de descobriment. Tot i que la policia holandesa va posar fi al pantà de la droga, el vell per fi pot fer realitat el seu somni i salpar amb el seu vaixell. Finalment, a la costa, toca terra un altre cop i balla lliurement a la sorra.

## Repartiment

* Rudolf Platte: Reinhold Colbus
* Ankie van Amstel: Ankie
* Jeroen Krabbé: Jan
* Louise Martini: Frau mit Brille
* Maria Singer:
* Robert Meyn:

## Producció

Professor Columbus fou rodada a finals de 1967 a la República Federal Alemanya i als Països Baixos. La pel·lícula fou aprovada per la FSK el 20 de maig de 1968 i es va estrenar el 23 de maig de 1968.

## Crítiques

| « | El director de televisió Rainer Erler, de 35 anys, havia debutat al cinema amb una comèdia de guerra decidida ("Fast ein Held"); a seva segona pel·lícula és una comèdia estàndard de Biedermann. | » |
| — Der Spiegel, n. 25 del 17 de juny de 1968 |||
| « | Una història d'abandonament en l'esperit dels problemàtics anys seixanta, tallada violentament a la longitud d'un llargmetratge, amb alguns enfocaments satírics. | » |
| — Lexikon des internationalen Films |||
| « | El jove cineasta alemany que ofereix tot el que el cinema del Papa ja tenia: manca d'imaginació, incompletesa i avorriment. | » |
| — Evangelischer Filmbeobachter |||

## Referències

* ↑ Professor Columbus a Lexikon des internationalen Films
* ↑ Evangelischer Presseverband München, Kritik Nr. 252/1968