OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Silkeborg Idraetsforening

El Silkeborg Idraetsforening és un club de futbol danès de la ciutat de Silkeborg.

## Història

El club va ser fundat l'any 1917, però no fou fins 1987 que ascendí per primer cop a la primera divisió danesa. Va viure el seu millor moment a la dècada de 1990, en la que es proclamà campió de lliga la temporada 1994-95, de copa el 2001 i de la Copa Intertoto el 1996.

## Palmarès

* Lliga danesa de futbol:
** 1994
* Copa danesa de futbol:
** 2001
* Segona Divisió danesa :
** 2004, 2014
* Copa Intertoto de la UEFA:
** 1996

## Referències

* ↑ «Danish - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Denmark - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ 1993–1994 season Arxivat 2016-12-27 a Wayback Machine., Silkeborg IF by year, accessed on desembre 4, 2013.
* ↑ Superstats SIF-BIF 15.08.1993, SIF-BIF: 4–2, accessed on desembre 4, 2013.
* ↑ Superstats FCK-SIF 05.06.1994, FCK-SIF: 4–1, accessed on desembre 4, 2013.

## Enllaços externs

* (danès) Web oficial
* SIF4ever.dk – Web no oficial
* SIFosis – Web oficial de seguidors
# Pere Jordà i Valls

Pere Jordà i Valls (Barcelona, 1897 - Barcelona, 1976) fou un compositor, violinista i director coral català.
Va ser alumne d'harmonia, contrapunt i composició d'Enric Morera i Viura. Dirigí la Coral Violeta de Clavé, l'Orfeó Gracienc, la Coral Núria de la Unió Excursionista de Catalunya i l'Orfeó Social Metropolità. Forma par del Conservatori Superior de Música del Liceu com a violinista.
Va escriure sardanes per a cobla i per a cor, poemes escènics i cançons. L'any 1947 va guanyar el certamen convocat per la Comissió Abat Oliba.

## Referències

* 1 2 3 Enciclopèdia Catalana, Pere Jordà i Valls
# Megalocottus platycephalus

Megalocottus platycephalus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids i l'única del gènere Megalocottus.

## Subespècies

* Megalocottus platycephalus platycephalus (Pallas, 1814)
* Megalocottus platycephalus taeniopterus (Kner, 1868)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Volodin, A.V., 1996. Perception of peculiarities of flathead sculpin (Megalocottus platycephalus (Pallas) reproduction in lagoons of North-Eastern Sakhalin. P. 51-55 a: Fisheries studies in the Sakhalin-Kuril region and adjacent waters. Vol. 1. Collected papers. Yuzhno-Sakhalinsk, Sakhalinskoye Oblastnoye Knizhnoye Izdatel'stvo.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Laranda

«Laranda» té aquests significats:
* Laranda de Licaònia, ciutat de Licaònia, al sud-est d'Iconi (Frígia, part occidental de Capadòcia)
* Laranda de Cataònia ciutat de la part oriental de Cataònia (Capadòcia)
* Laranda de Lícia
# Larari

El larari (en llatí: lararium) era un petit altar a l'interior de les cases romanes que estava dedicat al culte domèstic dels Lars, déus de la llar. A les domus dels patricis, el larari es trobava en general a l'atri (pati principal de la domus). A les cases més humils, que no disposaven d'atri, el larari se situava sovint a la cuina, a prop del foc. També hi podia haver més d'un larari.
Generalment consistia en un sacrarium o en una petita edícula decorada (com mostren els que s'han conservat a Pompeia o a Òstia). Les formes del larari variaven en funció de les llars. Podien estar recoberts de marbre tallat i semblar un petit temple en miniatura, mentre que en altres habitatges, podia ser un simple habitacle de fusta o un prestatge en la paret, però sempre havia de contenir pintures o estatuetes dels déus Lars.
Al larari es retia culte als avantpassats, i cada família tenia els seus déus específics als quals havia de fer diversos ritus i ofrenes diàries. Si no es feien aquestes ofrenes, els amos de la casa s'exposaven a diverses desgràcies, segons les seves creences. Al larari, també s'hi guardaven de vegades relíquies de la família.
Moltes vegades els lars eren personatges rellevants pels quals una persona tenia algun tipus d'afecte o simpatia. Per exemple, a la col·lecció de biografies Història Augusta es diu que l'emperador Alexandre Sever tenia dos lararis: el gran (maius) amb les imatges de Crist, Abraham, Orfeu i Alexandre el Gran, i el menor (minor) amb les de Virgili, Ciceró i Aquil·les.

## Referències

* 1 2 «Larari». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ "Alexandre Sever" a Història Augusta: Cap. 29, 2-3: Primum ut, si facultas esset, id est si non cum uxore cubuisset, matutinis horis in larario suo, in quo et divos principes sed optimos electos et animas sanctiores, in quis Apollonium et, quantum scriptor suorum temporum dicit, Christum, Abraham et Orfeum et huiusmodi ceteros habebat ac maiorum effigies, rem divinam faciebat. Cap. 31, 4-5: Vergilium autem Platonem poetarum vocabat eiusque imaginem cum Ciceronis simulacro in secundo larario habuit, ubi et Achillis et magnorum virorum. Alexandrum vero Magnum, inter divos et optimos, in larario maiore consecravit.

## Bibliografia

* BOYCE, George. Corpus of the Lararia of Pompeii, Roma 1937
* HÖCKER, Christoph. "Lararium". a: Der Neue Pauly (DNP). Vol. 6, Stuttgart 1999, ISBN 3-476-01476-2, Coll. 1145.

## Enllaços externs

* El Larari a "Enciclopedia-aragonesa" Arxivat 2018-10-18 a Wayback Machine. (castellà)
* Com fer un larari a "novaroma.org" (anglès)
# Lee Rafkin

Lee Rafkin és un expert en marca i fundador i CEO de Rafkin Brand Consulting.

## Carrera

Lee Rafkin es va graduar magna cum laude a la Brown University i té un MBA en màrqueting per la Kellogg School of Management.
A principis de la seva carrera, entre 1996 i 1997, Lee va ser director de màrqueting de la divisió de productes de consum de Nickelodeon i, entre 1994 i 1996, va ser director de marca a Nabisco i entre 1991 i 1993 a Pillsbury.
Rafkin ha ocupat càrrecs de lideratge superior a Futurebrand (IPG), Siegel+Gale (Omnicom) i Consumer Dynamics (Independent).
El 2002, Lee Rafkin va fundar l'empresa Rafkin a la ciutat de Nova York.

## Referències

* ↑ «Rafkin & Company Rebrands for the Future». [Consulta: 12 juny 2023].
* ↑ «Lee Rafkin's Email & Phone - Rafkin Brand Consulting» (en anglès). [Consulta: 12 juny 2023].
* ↑ «The Great Equalizer» (en anglès americà), 15-05-2023. [Consulta: 12 juny 2023].
* ↑ «Rafkin & Company». [Consulta: 12 juny 2023].
# Choara (Marroc)

Choara (en àrab الشعراء, ax-Xuʿarāʾ; en amazic ⵛⵓⵄⴰⵕⴰ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.023 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Laura Barcons Arisa

Laura Barcons Arisa (Vic, Osona, 5 de gener de 1999) és una jugadora d'hoquei sobre patins catalana.
Es formà al Club Patí Manlleu i debutà amb quinze anys a l'OK Lliga Femenina. Es proclamà campiona de la Copa de la Reina (2015) i aconseguí un subcampionat d'Europa (2016) i tres de Lliga (2016, 2018, 2019) amb el club osonenc. Posteriorment, ha jugat amb el Club Patí Voltregà (2019-21) i el Club Patí Vila-sana (2021). Internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins, guanyà el Campionat d'Europa de 2018.

## Referències

* ↑ Monge, José Carlos. «Laura Barcons, del Voltregà, quart fitxatge del Vila-sana». Segre, 23-06-2021. [Consulta: 5 maig 2023].
* ↑ «Les jugadores del CP Manlleu Maria Díez, Laura Barcons i Anna Casarramona ja són campiones d'Europa». elter.net, 02-11-2018. [Consulta: 5 maig 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Laura Barcons Arisa - RinkHockey.net (anglès)
# Lema de l'encaixada de mans

En teoria de grafs, el lema de l'encaixada de mans afirma que cada graf no dirigit té un nombre parell de vèrtexs de grau senar (el grau d'un vèrtex és el nombre d'arestes que el toquen). El nom prové d'una versió més col·loquial del lema: si algunes de les persones d'un encontre s'encaixen la mà, un nombre parell de persones l'haurà encaixat amb un nombre senar d'altres.
El lema de l'encaixada de mans és una conseqüència de la fórmula de la suma de graus,
    $\sum _{v\in V}\deg(v)=2|E|$
per un graf amb un conjunt de vèrtexs V i un conjunt d'arestes E. Ambdós resultats els demostrà Leonhard Euler en el cèlebre problema dels set ponts de Königsberg, que inicià l'estudi de la teoria de grafs.
Els vèrtexs de grau senar d'un graf sovint s'anomenen nodes senars o vèrtexs senars; amb aquesta terminologia, el lema de l'encaixada de mans es pot formular com que cada graf té un nombre parell de vèrtexs senars.

## Bibliografia

* Cameron, Kathie; Edmonds, Jack «Some graphic uses of an even number of odd nodes». Annales de l'Institut Fourier, 49, 3, 1999, pàg. 815–827. DOI: 10.5802/aif.1694.
* Euler, L. «Solutio problematis ad geometriam situs pertinentis». A: Commentarii Academiae Scientiarum Imperialis Petropolitanae (en llatí). 8, 1736, p. 128–140 [Consulta: 30 abril 2015]. Reimpressió i traducció: Biggs, Norman L.; Lloyd, E. Keith; Wilson, Robin J. Graph Theory 1736-1936. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-853916-2.
* Papadimitriou, Christos H «On the complexity of the parity argument and other inefficient proofs of existence». Journal of Computer and System Sciences, 48, 3, 1994, pàg. 498–532. DOI: 10.1016/S0022-0000(05)80063-7..
* Thomason, A. G.. Advances in Graph Theory (Cambridge Combinatorial Conf., Trinity College, Cambridge, 1977). 3, 1978, p. 259–268. DOI 10.1016/S0167-5060(08)70511-9. «Hamiltonian cycles and uniquely edge colourable graphs» .
# Lema del bombament

En la teoria de llenguatges formals de la teoria de la computació, el lema de bombament estableix que en un llenguatge, qualsevol cadena de caràcters d'almenys una certa longitud (anomenada longitud de bombament), conté una secció que pot ser eliminada o repetida qualsevol nombre de vegades, amb la cadena resultant pertanyent a aquest llenguatge. La prova d'aquest lema requereix arguments de comptatge, com els del principi del colomar.
Els dos exemples més importants són el lema de bombament per a llenguatges regulars i el lema del bombament per gramàtiques independents del context. El lema d'Ogden és un segon lema de bombament, més fort, per llenguatges lliures de context.

## Definició formal

Si A és un llenguatge regular, llavors hi ha un natural N tal que tota la paraula del llenguatge w amb longitud ≥ N pot ser descomposta en tres parts, w = xyz, que compleixen la següent condicions:
* ∣xy∣ ≤ N
* ∣y∣ > 0
* ∀i xy$^i$z ∈ A
Si trobem una paraula del llenguatge amb una longitud ≥ N i que no es pugui descompondre en tres parts, xyz, que compleixin les tres condicions, llavors, podem dir que el llenguatge no és regular.

## Exemple

Demostra que el següent llenguatge no és regular: L = {a$^{2n}$b$^n$ | n ≥ 0}
Suposem que el llenguatge és regular, si ho és, llavors com que és infinit complirà el lema del bombament. Sigui n ∈ N la constant del lema del bombament per L. Escollim una paraula que pertanyi al llenguatge, w = a$^{2n}$b$^n$, tenim que w ∈ L i ∣w∣ > 3n, per tant ∣w∣ ≥ n.
Partim la paraula en tres parts, tenint en compte les condicions:
* w = xyz
* ∣y∣ > 0
* ∣xy∣ ≤ n
Per tant:
* x = a$^i$
* y = a$^j$, on j > 0
* z = a$^{2n-i-j}$b$^n$
La paraula w, que estava formada per xyz, ara veiem que serà: w = a$^i$a$^j$a$^{2n-i-j}$b$^n$. El següent pas consisteix a buscar una constant, per la qual la paraula ja no sigui bombajable. Si agafem la constant k = 2 i bombem les x, y i z de la paraula w tenim que:
w = xyz = a$^i$a$^{2j}$a$^{2n-i-j}$b$^n$ = a$^{2n+j}$b$^n$
I com que j > 0, tenim que w = a$^{2n+j}$b$^n$ és una paraula que no pertany al llenguatge donat que tenim més del doble de a's que de b's. Com que hem arribat a una contradicció podem afirmar que el llenguatge L no és regular

## Referències

* Michael Sipser. Introduction to the Theory of Computation. PWS Publishing, 1997. ISBN 0-534-94728-X.
# Clodia frumentaria

Clodia frumentaria va ser una llei de l'antiga Roma, establerta a proposta del tribú de la plebs Publi Clodi Pulcre l'any 696 de la fundació de Roma (58 aC) sota els cònsols Luci Calpurni Pisó Cesoni i Aule Gabini. Va establir que el gra, fins llavors venut als pobres a baix preu, seria regalat i s'encarregava a Sext Clodi de tenir proveïts els graners. Va ser una de les anomenades lleis frumentàries.

## Referències

* ↑ Cassi Dió Historia de Roma XXXVIII. 13
* ↑ Ciceró. Pro domo sua, 10
* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 34 [Consulta: 19 abril 2022].
# Clodia de comitiis

Clodia de comitiis va ser una llei romana establerta a proposta del tribú de la plebs Publi Clodi Pulcre el 696 de la fundació de Roma (58 aC) quan eren cònsols Luci Calpurni Pisó Cesoni i Aule Gabini.
La llei prohibia observar el vol de les aus i el cel els dies que es feien comicis (observar els auguris) i va derogar les lleis Aelia de jure comitiorum i Fusia que tenien com a finalitat contenir els desordres i aldarulls del poble als comicis.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco Díaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 31 [Consulta: 1r maig 2022].
# Laurence Byers

Laurence Byers (Whangarei, 3 de març de 1941 - 21 de juliol de 2024) va ser un ciclista neozelandès que competí en carretera i en pista. Va quedar 10è als Jocs Olímpics de Tòquio a la prova en ruta.

## Palmarès

* 1960
** 3r als Sis dies de Bendigo (amb Richie Thomas)
* 1962
** Campió de Nova Zelanda en ruta
* 1964
** 1r al Gran Premi de la vila de Nogent-sur-Oise

## Referències

* ↑ «Tuesday 1 May 2012: 2:30pm | The Governor-General of New Zealand» (en anglès). [Consulta: 1r agost 2024].
* ↑ «Laurie BYERS Obituary (2024) - Kaikohe, Auckland - The New Zealand Herald». [Consulta: 1r agost 2024].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a cyclebase.nl
# Codex Mosquensis I

El Codex Mosquensis (Gregory-Aland no. K$^{ap}$/018) Α$^{πρ1}$ (Soden), és un manuscrit uncial del segle ix del Nou Testament. Està escrit en grec, sobre pergamí, amb lletres uncials, i es conserva a la Museu Estatal d'Història (V. 93) a Moscou.
El còdex conté 288 fulles de pergamí (33,8 x 24,2 cm) i conté els quatre Evangelis. El text està escrit en dues columnes per pàgina, i 27 línies per columna.

## Referències

* 1 2 Kurt Aland und Barbara Aland. Der Text des Neuen Testaments. Einführung in die wissenschaftlichen Ausgaben sowie in Theorie und Praxis der modernen Textkritik. Stuttgart: Deutsche Bibelgesellschaft, 1981, p. 122. ISBN 3-438-06011-6.

## Vegeu també

* Codex Boreelianus
* Codex Seidelianus I
* Codex Cyprius

## Bibliografia

* Matthaei, C. F.. Novum Testamentum Graece et Latine, 1782-1788. (as g)
* A. Diller, A Companion to the Uspenskij Gospels, in: ByZ 49 (1956), pp. 332–335;
* J. Leroy, "Un témoin ancien des petits catéchèses de Théodore Studite", Scriptorium 15 (1961), pp. 36–60.
* Treu, Kurt. Die Griechischen Handschriften des Neuen Testaments in der UdSSR; eine systematische Auswertung des Texthandschriften in Leningrad, Moskau, Kiev, Odessa, Tbilisi und Erevan. 91, 1966, p. 280-283 (Texte und Untersuchungen).

## Enllaços externs

* R. Waltz, Codex Mosquensis I K$^{ap}$ (018) : al Encyclopedia of Textual Criticism
* Image from Codex Mosquensis Arxivat 2009-01-06 a Wayback Machine.
# Codex Runicus

El Codex Runicus o Còdex Rúnic és un manuscrit danés, de 101 fulls, compilat a la fi del s. XIII, escrit en alfabet rúnic Futhark recent en pergamí del tipus vitel·la, i redactat per tres autors desconeguts. Es troba en la col·lecció Arne Magnusson de la Universitat de Copenhaguen, amb el registre AM 28 8vo. Conté la Llei d'Escània (codi jurídic medieval de la Terra d'Escània), una llista de reis danesos, i dos documents sobre la frontera entre Dinamarca i Suècia. En el darrer full, hi ha una curta oració a la Mare de Déu i dues línies amb notes musicals i text d'una balada medieval nòrdica (Drømte mig en drøm). És, sense parió, el text en caràcters rúnics més extens dels temps antics, i reflecteix l'interés del rei danés Valdemar II per l'escriptura amb runes.

## Referències

* ↑ Romão. (Tesi) (en português), 2006.
* ↑ Haugen, Odd Einar. Håndskrift- og arkivkunskap. Bergen: Fagbokforlaget, 2013, p. 34. ISBN 978-82-450-1109-8.

## Bibliografia

* «AM 28 8vo». Biblioteca Nacional e Universitária da Islândia, 2005. Arxivat de l'original el 2019-09-22. [Consulta: 6 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Document àudio de les notes musicals de Drømde mik en drøm i nat (wav).
* «Codex Runicus». Universidade de Copenhaga. (llibre digitalitzat)
# Lantilly

Lantilly és un municipi francès, situat al departament de la Costa d'Or i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 96 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Lantilly era de 96 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills, 12 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 60 habitatges, 44 eren l'habitatge principal de la família, 11 eren segones residències i 5 estaven desocupats. 58 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 44 habitatges principals, 35 estaven ocupats pels seus propietaris, 5 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 3 en tenien dues, 3 en tenien tres, 16 en tenien quatre i 22 en tenien cinc o més. 31 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Lantilly el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 8 |
| 0 | 45 a 49 | 8 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 8 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 56 eren actives i 9 eren inactives. De les 56 persones actives 52 estaven ocupades (28 homes i 24 dones) i 4 estaven aturades (1 home i 3 dones). De les 9 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Lantilly hi havia 5 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Lantilly a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Lantilly a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Lantian

El Comtat de Lantian (en xinès: 藍田縣 (tradicional) o 蓝田县 (simplificat); Lántián Xiàn (pinyin)) es troba sota l'administració de Xi'an, la capital de la província de Shaanxi, a la Xina. És un dels tretze comtats de Xi'an, el més oriental i el segon en extensió.

## Demografia

La població del comtat era de 622.763 habitants l'any 1999.

## Transport

* Hi passa la Carretera nacional de la Xina 312

## Vegeu també

* Home de Lantian
* Jadeïta

## Referències

* ↑ (anglès) National Population Statistics Materials by County and City - 1999 Period, in China County & City Population 1999, Harvard China Historical GIS
# Claudi Labeó

Claudi Labeó (en llatí Claudius Labeo) va ser un notable batau, prefecte de l'ala batava de l'exèrcit romà que es va passar de Mummi Luperc a Juli Civilis. Civilis era el seu rival local i en va desconfiar. Com que no podia matar-lo per no incórrer en les ires dels bataus, i tement que si es quedava podria organitzar una desafecció en contra seu, el va enviar presoner a territoris dels frisis (Frisii), però Claudi es va poder escapar i es va posar al servei de Dil·li Vòcula, que li va donar el comandament d'una petita força amb la qual va fer una guerra de guerrilles. Va ser finalment derrotat per Civilis, però no el va poder capturar.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/704?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=LabeoSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 694. ]
# Laurynas Mindaugas Stankevičius

Laurynas Mindaugas Stankevičius (Aukštadvaris, 10 d'agost de 1935 - Vílnius, 17 de març de 2017) fou un polític lituà, que va ocupar el càrrec de primer ministre entre el 15 de febrer i el 27 de novembre de 1996. Stankevičius formava part del Partit Democràtic Laborista de Lituània.
Càrrecs públics :
| Precedit per: Adolfas Šleževičius | Primer Ministre de Lituània (febrer - novembre) 1999 | Succeït per: Gediminas Vagnorius (segon mandat) |