OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Iñaki Vicandi Garrido

Iñaki Vicandi Garrido (Portugalete, País Basc, 6 de febrer de 1986) és un àrbitre de futbol basc de la Segona Divisió d'Espanya. Pertany al Comitè d'Àrbitres del País Basc. Llicenciat en Dret, advocat en exercici encarregat de l'Assessoria Jurídica de l'Àrea de la Dona de l'Ajuntament de Barakaldo.

## Trajectòria

Va dirigir el partit d'anada de la promoció d'ascens a Primera Divisió de 2014 entre el Còrdova Club de Futbol i la Unió Esportiva Las Palmas (0-0).
Després de tres temporades en Segona Divisió, on va dirigir 68 partits, aconsegueix l'ascens a Primera Divisió d'Espanya conjuntament amb el col·legiat andalús Mario Melero López i el col·legiat aragonès Santiago Jaime Latre.
Va debutar el 23 d'agost de 2014 a primera divisió en un Granada CF contra el Deportivo de La Corunya (2-1).
Va ser el representant espanyol del Programa de la UEFA CORE per a joves àrbitres el 2014.
Després de només tres temporades a la Primera Divisió d'Espanya, descendeix a la Segona Divisió d'Espanya la temporada 2016-17. L'últim partit que va dirigir a primera divisió va ser el Club Atlètic Osasuna-Granada Club de Futbol (2-1) el 13 de maig de 2017.

## Premis

* Trofeu Guruceta (1): 2013

## Referències

* ↑ «Representant UEFA CORE». UEFA.
# Bathyraja fedorovi

Bathyraja fedorovi és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 73,3 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 447-2.025 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar d'Okhotsk i la costa pacífica del Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Ishiyama R., 1958. Studies on the rajid fishes (Rajidae) found in the waters around Japan. J. Shimonoseki Coll. Fish. v. 7 (núms. 2-3). 191-394.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Dolganov, V. N., 1983. Rukovodstvo po opredeleniyu khryashchevykh ryb dal'nevostochnykh morei SSSR i sopredel'nykh vod. (Manual for identification of cartilaginous fishes of Far East seas of USSR and adjacent waters.) TINRO, Vladivostok. Rukovodstvo po opredeleniyu khryashchevykh ryb dal'nevostochnykh morei SSSR i sopredel'nykh vod.: 92 pp.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Dolganov, V.N., 1985. New species of skates of the family Rajidae from the northwestern Pacific Ocean. J. Ichthyol. 25(3):121-132.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Stevenson, D.E., J.W. Orr, G.R. Hoff i J.D. McEachran, 2004. Bathyraja mariposa: a new species of skate (Rajidae: Arhynchobatinae) from the Aleutian Islands. Copeia, 2004(2):305-314.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Duffel

Duffel és un municipi belga de la província d'Anvers a la regió de Flandes.

## Evolució de la població
### Segle xix

| Any | 1806 | 1816 | 1830 | 1846 | 1856 | 1866 | 1876 | 1880 | 1890 |
| Població | 3486 | 3688 | 3940 | 4230 | 4438 | 4515 | 5017 | 5060 | 5934 |

### Segle XX (fins a 1976)

| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1947 | 1961 | 1970 | 1976 |
| Població | 7313 | 8766 | 9029 | 10.142 | 12.003 | 13.250 | 13.802 | 14.308 |

### 1977 ençà

| Any | 1977 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 |
| Població | 14.308 | 14.650 | 14.923 | 15.113 | 15.453 | 15.971 | 15.991 |
| Font: NIS ||||||||
# Josep Bastardas i Vilalta

Josep Bastardas i Vilalta (Manresa, el Bages, 1933- Vic 2015) és canonge de la catedral de Vic (1990), professor i rector. Després dels estudis al Seminari de Vic anà ampliar estudis a Comillas. S'ordenà sacerdot el 1958, el mateix any que entrà de perfecte de disciplina al seminari menor. La prefectura disciplinària també l'exercí amb els filòsofs (1963) i els teòlegs (1965). Impartí un ampli conjunt d'assignatures que anaven des de la història sagrada (1958-62), la música i el cant gregorià (1958-68), la religió (1958-62), la sociologia cristiana (1958-63), l'ètica (1962-66), la lògica i l'ontologia (1962-63) fins a la geometria (1967-68). A més d'ensenyar aquestes assignatures al Seminari de Vic, va ser professor en altres centres educatius, com ara al Col·legi de Sant Miquel dels Sants de Vic. Pel novembre de 1968 va ser nomenat ecònom arxipreste de Ripoll. Sis anys més tard assumí la direcció del Secretariat Catequístic (1974). En 1984 anà de rector a la parròquia de Santa Maria de Manlleu i en 1989 va ser nomenat vicari episcopal de la zona nord del bisbat de Vic. Des de l'octubre de 1999 és rector de la parròquia de la Sagrada Família de Manresa.

## Bibliografia

* Roviró Alemany, Ignasi. «Diccionari de filòsofs, teòlegs i mestres del Seminari de Vic». Patronat d'Estudis Osonecs. Núm. 22-23 (Febrer del 2000).
* Fonts: BIO, III, 269; BOEOV, 2515, 2551, 2564, 2589, 2600-2601; SC, 1962-1967, 1967-1968.
* Anònim, Guia de la Iglesia en España, 1960
# Bubú muntanyenc oriental

El bubú muntanyenc oriental (Laniarius holomelas) és un ocell de la família dels malaconòtids (Malaconotidae).

## Hàbitat i distribució

Viu entre la malesa del bosc, a les muntanyes del nord-est, est i sud-est de la República Democràtica del Congo, extrem sud-oest d'Uganda, Ruanda i Burundi.

## Taxonomia

Antany considerada un grup subespecífic de Laniarius poensis. Actualment són considerades espècies diferents arran estudis com ara (Voelker et al. 2010).

## Referències

* ↑ «Bubú muntanyenc oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
* ↑ G Voelker, RK Outlaw, S Reddy, M Tobler, JM Bates, SJ Hackett, C Kahindo, BD Marks, JC Kerbis Peterhans i TP Gnoske. 2010. A new species of boubou (Malaconotidae: Laniarius) from the Albertine Rift. Auk 127: 678–689.
# Telm Fernández i Janot

Telm Fernández i Janot (Barcelona 25 de gener de 1855- Barcelona, 1926) va ser un arquitecte català. Fill de Sebastià Fernàndez de Barcelona i Josefa Janot de Reus i casat amb Concepció Marrugat Castro.

## Trajectòria

Es va titular el 1879. Va desenvolupar la seva tasca a Barcelona i en l'antic municipi de Sant Gervasi de Cassoles —avui dia un barri de la Ciutat Comtal—, on va construir la façana de l'antiga Casa Consistorial (1884, destruïda el 1968).
A Barcelona va ser autor de les cases Felip, al carrer Ausiàs Marc 16-18 i 20 (1901 i 1905-1913), uns edificis entre mitgeres de planta baixa i cinc pisos cadascun, realitzats en estil modernista; es diferencien principalment en les balconades: els del nº 16-18 són de ferro i aire barroc, mentre que els del nº 20 són de pedra amb decoració de traceries de motius vegetals. Altres obres seves són: la casa Modest Andreu (C/ Alí Bey 3, 1902-1903) i l'ampliació de l'edifici de la Central Catalana d'Electricitat (avinguda de Vilanova 12 cantonada Roger de Flor 52, 1910), original de 1896-1899 de Pere Falqués.

## Vegeu també

* Arquitectura de Barcelona

## Referències

* ↑ «Naixements.1855.Llibre 1.Registres (1 a 1184). Registre 379». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 25-01-1855. Arxivat de l'original el 2019-02-20. [Consulta: 9 març 2019].
* ↑ «Hemeroteca de la Vanguardia dia 25 de juliol de 1926.pàg.2», 25-07-1926. [Consulta: 9 març 2019].
* ↑ Lacuesta i González, 1997, p. 185.
* ↑ Lacuesta i González, 1997, p. 13.
* ↑ Barral i Altet et al., Jornet, p. 176.
* ↑ Lacuesta i González, 1997, p. 177.

## Bibliografia

* Barral i Altet, Xavier; Beseran, Pere; Canalda, Sílvia; Guardià, Marta; Jornet, Núria. Guia del Patrimoni Monumental i Artístic de Catalunya, vol. 1. Barcelona: Pòrtic, 2000. ISBN 84-7306-947-1.
* Lacuesta, Raquel; González, Antoni. Guía de arquitectura modernista en Cataluña. Barcelona: Gustavo Gili, 1997. ISBN 84-252-1430-0.
# Densitat de força

La densitat de força o força volumètrica és un camp vectorial que caracteritza les forces màssiques i d'altres tipus en un mitjà continu. En mecànica de fluids la densitat de força està associada a la pressió i la viscositat.
Matemàticament la densitat de força f està relacionada amb la divergència del Tensor tensió mitjançant la relació:$\scriptstyle \mathbf {f}$
O en components:
La densitat de força també intervé en la següent equació de balanç deduïble de l'anterior relació:
$\mathbf {f} ={\mbox{div}}\ \mathbf {T} =\nabla \cdot \mathbf {T}$
La densitat de força o força volumètrica és un camp vectorial que caracteritza les forces màssiques i d'altres tipus en un mitjà continu. En mecànica de fluids la densitat de força està associada a la pressió i la viscositat.
Matemàticament la densitat de força f està relacionada amb la divergència del Tensor tensió mitjançant la relació:
$\mathbf {f} ={\mbox{div}}\ \mathbf {T} =\nabla \cdot \mathbf {T}$$\mathbf {f} ={\mbox{div}}\ \mathbf {T} =\nabla \cdot \mathbf {T}$
O en components:
$f^{i}=\sum _{k}{\frac {\partial T^{ik}}{\partial x^{k}}}$
La densitat de força també intervé en la següent equació de balanç deduïble de l'anterior relació:
$\int _{A}\mathbf {f} (x)\ dV+\int _{\partial A}\mathbf {t} (x,\mathbf {n} )\ dS=0$$\int _{A}\mathbf {f} (x)\ dV+\int _{\partial A}\mathbf {t} (x,\mathbf {n} )\ dS=0$
A on:
    $A\subset \Omega \subset \mathbb {R} ^{3}$ $A\subset \Omega \subset R^{3}$és una regió interior del domini del mitjà continu.
    $\mathbf {t} (x,\mathbf {n} )$ és el vector tensió, en el punt x.
    $\mathbf {n}$ és el vector tensió, en el punt x.

## Referències

* 1 2 Philippe G. Ciarlet, 1988, pàg. 57

### Bibliografia

* Ciarlet, Philippe G. «Chapter 2. The equations of equilibrium and the principle of virtual work». A: Mathematical Elasticity: Volume I: Three Dimensional Elasticity (en anglès). North-Holland, 1988, p. 57-84. ISBN 0-444-81776-X.
# Hunawihr

Hunawihr (en alsacià Hunewihr) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 591 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 518 | 523 | 521 | 537 | 503 | 511 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Daniel Ziegler | |
| 2008- | Gabriel Siegrist | |
# Il·luminació amb triti

La il·luminació amb triti, en anglès: Tritium illumination és l'ús del triti, com isòtop radioactiu de l'hidrogen, per a crear llum, visible. El triti met electrons a través de la desintegració beta i quan interactua amb el fòsfor crea llum per fluorescència en un procés anomenat radioluminiscència. Om que la llum de triti no requereix energia elèctrica té moltes aplicacions com per exemple en senyals d'emergència de sortida. Més recentment, moltes de les aplicacions que usen materials radioactius han estat substituïdes per materials fotoluminescents.

## Disseny

Els tubs per a les llums de triti són de vidre i amb una capa de fòsfor i triti dins els tubs. Aquest tub es coneix per la seva sigla en anglès: GTLS ("gaseous tritium light source") o beta light. El triti no és l'únic material que es pot fer servir, per exemple s'havia fet servir el radi fins al 1970,

## Seguretat

Actualment es considera que el contingut de substància radioactiva de les llums de triti no constitueixen un perill significatiu per a la salut, però hi pot haver exposició a radiacions si el tub es trenca. Tanmateix ,els tubs GTLS emeten nivells baixos de raigs X a causa del fenomen bremsstrahlung. Els perills dels llums de triti es donen si hi ha inhalació, ingestió o absorció pel cos. La vida mitjana biològica (biological half-life) del rtiti és de només 12 dies.

## Referències

* ↑ Oliveira, Pedro. The Elements: Periodic Table Reference. pediapress.com, 2012, p. 1192 [Consulta: 30 juliol 2014].
* ↑ Health Protection Agency (29 novembre 2007). "HPA Press Statement – Advice on risks from tritium". Nota de premsa. Consulta: 5 febrer 2011. Arxivat de l'original a data de 2 desembre 2007.
* ↑ "GASEOUS TRITIUM LIGHT SOURCES (GTLSs) AND GASEOUS TRITIUM LIGHT DEVICES (GTLDs)", Radiation Safety Handbook Volume 2, JSP 392, Ministry of Defence
* ↑ «www.ehso.emory.edu». Nuclide Safety Data Sheet Hydrogen-3. Arxivat de l'original el 2006-09-08. [Consulta: 9 novembre 2006].

## Enllaços externs

* Radioluminescent items
# Bartomeu Jaume i Canyelles

Bartomeu Jaume de s'Arboçar i Canyelles (Santa Maria del Camí, 1765 - Palma, 1844) va ser un historiador i prevere mallorquí.
Va néixer a s'Arboçar de Santa Maria del Camí. Realitzà els estudis superiors a l'Estudi General Lul·lià. Després de romandre (1795) a Barcelona i Madrid, el bisbe Nadal el nomenà el seu capellà d'honor. Durant tres anys exercí interinament el càrrec de professor de teologia de la Universitat Balear. El 1800 fou nomenat paborde de la Seu de Mallorca. Va ser director de la Casa d'Expòsits, institució benèfica per a la qual adquirí una casa.
Com a historiador és autor de les miscel·lànies Coanegra i Baratillo, obres que es troben a l'Arxiu del Regne de Mallorca. També recopilà Miscelánea del Archivo del Real Patrimonio que es troba a la Biblioteca Balear de la Real. Publicà un escrit sobre sobre la basílica paleocristiana a Son Fiol, a Santa Maria del Camí.
El 1964 fou proclamat fill il·lustre de Santa Maria del Camí.

## Referències

* 1 2 3 Hernández Jaume, Jaume Lluís. «Bartomeu Jaume de s'Arboçar i Canyelles». A: Diccionari d'historiografia catalana. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 21/06/2019 [Consulta: 8 novembre 2019].
* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca Promomallorca Edicions SA: Palma, 1991, vol. 7
# E841

La ruta europea E841 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Capodrise (Itàlia) i finalitza a Manocalzati (Itàlia). Té una longitud aproximada de 90 km. Té una orientació d'oest a est.
# KV24

La KV24, també anomenada anteriorment WV24 (nomenclatura originada a partir de les sigles de West Valley, Vall Occidental en anglès) és una tomba egípcia de la necròpoli popularment coneguda com a Vall dels Micos, similar en dimensions, geologia i funcions de la vall dels Reis, també situada a la riba oest del Nil, a l'altura de la moderna ciutat de Luxor. La tomba està inacabada, però es creu que va ser destinada a algun membre de la cort o de la família reial dels primers anys del faraó Amenhotep IV, abans que canviés el seu nom i traslladés la capital a l'actual Tell el-Amarna.

## Referències

* ↑ Kipfer, Barbara Ann. Encyclopedic Dictionary of Archaeology (en anglès). Springer Science & Business Media, 2000-04-30, p. 589. ISBN 978-0-306-46158-3.
* ↑ «Unknown | Theban Mapping Project» (en anglès). [Consulta: 9 maig 2021].

## Enllaços externs

* Theban Mapping Project: KV24 Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine.: Inclou descripcions, imatges i plànols de la tomba.
# Telma Santos

Telma Santos (n. 1 ago 1983) és una esportista portuguesa que competeix en bàdminton en la categoria individual. Ella va competir per a Portugal en els Jocs Olímpics de 2012. Santos és la neboda de Fernando Silva, un jugador de bàdminton que també va representar a Portugal als Jocs Olímpics de 1992.

## Referències

* ↑ «London 2012». Arxivat de l'original el 2012-07-27. [Consulta: 15 juliol 2016].
* ↑ «Fernando Silva e Telma Santos eleitos jogadores do ano» (en portuguese). [Consulta: 6 març 2016].
# Densitat electrònica

En mecànica quàntica, i en particular en química quàntica, la densitat electrònica és una mesura de la probabilitat d'un electró d'ocupar un element infinitesimal al voltant d'un punt donat. La densitat és una quantitat escalar que depèn de tres variables d'espai.
En química quàntica s'usa la nomenclatura ρ(r) i en física quàntica n(r). La densitat es defineix a partir de la funció d'ona normalitzada de N-electrons. La densitat electrònica determina la funció d'ona fins a un factor de fase. En aquesta relació es basa la formulació de l'equació de Schrödinger anomenada «teoria del funcional de la densitat».
# Hunald

Hunald és el nom dels següents personatges:
* Hunald I d'Aquitània, (? - 756, Roma) duc d'Aquitània i Gascunya
* Hunald II (s. VIII) duc d'Aquitània
# Iuri Kolomits

Iuri Sergeievitx Kolomits (Юрий Сергеевич Коломыц en rus; nascut el 30 d'abril de 1979) és un jugador de futbol professional rus, que actualment juga al FK Xakhtor Soligorsk.

## Referències

* ↑ Kolomits a transfermarkt.com
* ↑ Perfil a soccerway
# Dictiosifonal

Dictyosiphonales és un ordre de la classe Phaeophyceae o alga bruna. Els membres d'aquest ordre tenen un tal·lus 'sporphytic' amb parènquima format per una divisió cel·lular tant longitudinal com transversal amb un tal·lus sòlid, tubularment pla, sacciforme, ramificat o foliós. Com el seu nom general suggereix el seu pigment és marró. Dictyosiphonales inclouen algunes algues litorals comunes però els membres de l'ordre generalment tenen una estructura relativament indiferenciada sense la construcció convencional d'un circell, estípit i làmina.

## Referències

* ↑ Pound F.E. 1962 “The Biology of the Algae” Edward Arnold Ltd.
# Can Gultresa

Can Gultresa és una casa eclèctica d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de quatre plantes, tres crugies i terrassa cobert a doble vessant cap a la façana posterior. Està situada al racó nord-oriental de la plaça i destaca per tenir les arcades al nivell del primer pis en lloc de la planta baixa, com la resta de les cases de la plaça. Està arrebossada i decorada amb un fals encoixinat d'aparença de petits rectangles. La casa destaca per la decoració de ferro de les baranes dels balcons.
La planta baixa conté dues arcades de mig punt peraltades amb una columna octogonal amb base i capitell motllurats. La volta interior és plana i allà hi ha dues portes, emmarcades de pedra calcària i una finestra al primer pis, inclòs sota les arcades. A la llinda d'un de les portes de la planta baixa hi ha una inscripció amb el nom de PELGRÍN ALTARRIBA.
El segon pis, sobre les arcades, presenta un balcó corregut amb sis mènsules decorades amb motius vegetals i una barana de ferro de forja amb fulles de figuera, plataner i vinya. Aquesta decoració està disposada dins i fora d'uns cercles concèntrics que ressegueixen la barana. Les tres grans finestres emmarcades amb motllures tenen cadascuna un guardapols amb tres mòduls circulars als angles i al centre de la llinda amb decoració geomètrica.
Al tercer pis es repeteix la decoració de l'anterior, però els balcons són individuals, amb dues mènsules per balcó, i més reduïts. La cornisa, emergent, consta de 8 mènsules amb decoració vegetal i zoomòrfica. Sobre d'aquesta hi ha una balustrada de ferro amb els mateixos motius de fulles inserides en cercles concèntrics.

## Història

Casa reformada a finals del segle XIXI (1883). És l'única casa de la plaça que no conserva les arcades originals al nivell de la planta baixa. Durant les obres dels anys 80 del segle xix presumiblement es van substituir per les actuals, també de mig punt, però a nivell de les primeres plantes de la resta de la plaça i de la mateixa casa.
Els edificis que es conserven a la plaça són d'origen medieval, reformats durant els segles XV i XVI, i sobretot durant els segles xviii i xix. Tot i que es conserven reminiscències medievals a les façanes com ara alguna finestra geminada o trevolada, escuts en relleu, inscripcions, etc. la majoria d'edificis són dels segles XVIII-XX amb tres o quatre plantes i la particularitat d'ésser suportades parcialment pels porxos i arcades. L'origen d'aquests porxos és comercial, d'antigues parades cobertes de tendals i estructures de fusta o pedra que s'acaben cobrint i edificant a sobre. Així passà aVic, també a Girona, entre altres poblacions properes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Junquera - Can Goltresa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Brendan Rodgers

Brendan Rodgers (Carnlough, 26 de gener de 1973) és un entrenador de futbol i exfutbolista professional nord-irlandès. Actualment entrena el Celtic FC de la lliga escocesa de futbol.
Durant tres temporades i fins a l'octubre de 2015 va entrenar el Liverpool FC de la Premier League, fins que fou destituït i substituït per l'alemany Jurgen Klopp.

## Referències

* ↑ «Brendan Rodgers: una breu biografia de l'entrenador», 06-10-2015. Arxivat de l'original el 2015-10-06. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ «Jürgen Klopp serà entrenador del Liverpool les tres pròximes temporades». 324.cat, 09-10-2015. [Consulta: 15 octubre 2015].
# Faroald I

Faroald I fou el primer duc longobard de Spoleto, vers el 570. El 579 va ocupar i saquejar Classis el port de Ravenna però va haver d'evacuar el lloc després del 584 i abans del 588. A la seva mort vers el 592 els seus fills es van disputar la successió i aprofitant la lluita el noble Ariulf es va proclamar duc.

## Referències

* ↑ Ulwencreutz, Lars. Ulwencreutz's The Royal Families in Europe V (en anglès). Lulu.com, 2013-10-30. ISBN 978-1-304-58135-8.
* ↑ Diacre, Paul. Historia Langobardorum, Livre III, Ch.13. Electa, 1982.
# Rosie Aldridge

Rosie Aldridge (nascuda a Hertfordshire) és una mezzosoprano anglesa. Es va llicenciar al Benjamin Britten International Opera School del Royal College of Music i va ser Jerwood Young Artist al Festival de Glyndebourne del 2010.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en anglès). Royal Opera House. [Consulta: 12 novembre 2018].
* ↑ «Biografia» (en anglès). Pàgina oficial. [Consulta: 12 novembre 2018].
* ↑ «Biografia». Liceu. [Consulta: 12 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Rosie Aldridge - Lloc web oficial
# Iastrubkí

Iastrubkí (en (ucraïnès): Яструбки) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 254 habitants. Pertany al districte de Nijnegorski. Fins al 1948 la vila es deia Djalaïr.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 30 maig 2017].
# Iuri Levitin

Iuri Abràmovitx Levitin (en Rus: Юрий Абра́мович Левитин) (Poltava, 28 de desembre de 1912 - Moscou, 26 de juliol de 1993) fou un compositor rus soviètic de música clàssica.

## Vida primerenca

Levitin va néixer a Poltava. El 1935 va acabar els estudis al conservatori de Leningrad. El 1937, es va graduar en piano. Va acabar el conservatori amb classes de composició de Dmitri Xostakóvitx.
Va treballar com a pianista en el Teatre de l'Estat de Leningrad i a la Societat Filharmònica de Leningrad (1931-1941). Després va passar a dirigir la part musical del teatre de Taixkent (1941-1942). A partir de 1942 va viure i treballar a Moscou.

## Composicions

La seva producció inclou quatre òperes, set cantates, dues simfonies, concerts per a orquestra, per a instruments solistes i orquestra, incloent-hi trompeta, clarinet, violoncel, oboè i trompa; música per a formacions de cambra, incloent-hi prop d'una dotzena de quartets de corda; moltes cançons; i música per a pel·lícules.

## Referències

* ↑ Красная книга российской эстрады. Юрий Левитин
* ↑ Shostakovich, Dmitri; Glikman, Issak; Phillips, Anthony (ed.) (2001). Story of a Friendship: The Letters of Dmitry Shostakovich to Isaak Glikman, 1941-1975 a Google Books, pàg 331. ISBN 0-8014-3979-5