OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# How to Have Sex

How to Have Sex és una pel·lícula dramàtica de coming-of-age del 2023 escrita i dirigida per Molly Manning Walker, en el seu debut com a directora. La pel·lícula és protagonitzada per Mia McKenna-Bruce, Lara Peake i Enva Lewis com a tres millors amigues de setze anys que es troben amb noves amistats, pressions sexuals i autodescobriment durant unes vacances. El repartiment també inclou Samuel Bottomley, Shaun Thomas i Laura Ambler. S'ha subtitulat al català.
Es va exhibir per primer cop al Festival de Canes el 19 de maig de 2023, on va guanyar el premi Un certain regard, i es va estrenar al Regne Unit el 3 de novembre de 2023 a càrrec de Mubi.

## Repartiment

* Mia Mckenna-Bruce com a Tara
* Lara Peake com a Skye
* Samuel Bottomley com a Paddy
* Shaun Thomas com a Badger
* Enva Lewis com a Em
* Laura Ambler com a Paige
* Eilidh Loan com a Fi
* Daisy Jelley com a Gemma

## Producció

Mia McKenna-Bruce, Lara Peake, Shaun Thomas, Samuel Bottomley, Enva Lewis i Laura Ambler es van unir al repartiment de la pel·lícula, amb Molly Manning Walker a la direcció a partir d'un guió que ella va escriure. Es va rodar a Grècia l'octubre de 2022, segons Deadline Hollywood, mentre que segons The Guardian en concret es va rodar al poble cretenc de Màlia, durant dos mesos a partir de setembre de 2021.

## Estrena

How to Have Sex es va projectar per primer cop a la secció Un certain regard del Festival de Canes el 19 de maig de 2023. Abans del seu debut, Mubi va adquirir els drets de distribució de la pel·lícula per a Amèrica del Nord, Regne Unit, Irlanda, Itàlia, Amèrica Llatina, Turquia i el Benelux. També es va projectar com a film convidat a la secció Flash Forward del 28è Festival Internacional de Cinema de Busan el 7 d'octubre de 2023.
La pel·lícula es va estrenar als cinemes dels Estats Units el 2 de febrer de 2024.

## Referències

* ↑ «How to have sex». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 agost 2024].
* ↑ Wiseman, Andreas. «MK2 Boards Film4 & BFI-Backed 'How To Have Sex'; 'Vampire Academy' & 'Persuasion' Actress Mia McKenna-Bruce Among Cast». Deadline Hollywood, 21-10-2022.
* ↑ «'I sobbed my heart out': How to Have Sex star Mia McKenna-Bruce on consent, girlhood, and talking to teens». , 27-10-2023.
* ↑ «The Screenings Guide of the 76th Festival de Cannes». Cannes Film Festival, 10-05-2023. Arxivat de l'original el 11 May 2023. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Tartaglione, Nancy. «Cannes Film Festival Lineup: Haynes, Anderson, Glazer, Kore-Eda, Wenders In Competition – Full List». Deadline Hollywood, April 13, 2023. [Consulta: April 27, 2023].
* ↑ Ntim, Zac. «Mubi Picks Up Molly Manning Walker's Feature 'How To Have Sex' Ahead Of Cannes Debut». Deadline Hollywood, April 27, 2023. [Consulta: April 27, 2023].
* ↑ «The 28th Busan International Film Festival: Selection List». Busan International Film Festival, September 5, 2023. Arxivat de l'original el 15 September 2023. [Consulta: September 12, 2023].
* ↑ Erbland, Kate. «The 16 Best Films of 2024 We've Already Seen». IndieWire, 01-01-2024. [Consulta: 10 gener 2024].
# How Wings Are Attached to the Backs of Angels

How Wings Are Attached to the Backs of Angels és un curtmetratge d'animació de 1996 de l'animador canadenc Craig Welch, produït per la National Film Board of Canada (NFB).
Tot i que la primera pel·lícula de Welch amb l'NFB, No Problem de 1992, va estar influenciada per l'estil còmic dels animadors de l'NFB Cordell Barker i Richard Condie, How Wings Are Attached to the Backs of Angels va marcar un canvi clar en la direcció artística, explorant temes tan foscos com la mort i el desig, en un estil que s'ha anomenat "surrealista". Welch ha afirmat que una de les influències originals de la pel·lícula va ser la pintura d'Arnold Böcklin Isle of the Dead així com el curt d'animació de l'NFB de 1946 A Little Phantasy on a 19th-century Painting de Norman McLaren, que incorpora l'obra de Böcklin.
La pel·lícula va rebre distribució comercial al Canadà com a pel·lícula d'obertura de les projeccions de la pel·lícula de David Cronenberg Crash.

## Premis

La pel·lícula va rebre diversos premis, com ara un premi especial al Festival Internacional d'Animació d'Hiroshima, el millor de l'animació internacional al Festival Internacional de Cinema de Jerusalem, un reconeixement especial al disseny al Festival Mundial de Pel·lícules d'Animació de Zagreb, el premi a la millor pel·lícula d'animació al Dresden Filmfest, el premi Sparkasse al Festival Internacional de Leipzig de pel·lícula documental i d'animació i un Hugo d'or en la categoria d'animació al Festival Internacional de Cinema de Chicago.També va guanyar el premi al millor curtmetratge al XXX Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya.

## Referències

* ↑ William Beard and Jerry White. North of Everything: English-Canadian cinema since 1980. University of Alberta Press, June 2002, p. 62. ISBN 0-88864-390-X. «How Wings Are Attached to the Backs of Angels.»
* ↑ «On Craig Welch's How Wings Are Attached to the Backs of Angels». A: Jayne Pilling. Animating the Unconscious: Desire, Sexuality, and Animation. Wallflower Press, 29 May 2012. ISBN 978-0231161992.
* ↑ "National Film Board short will be shown with Crash". Ottawa Citizen, October 4, 1996.
* ↑ «How Wings Are Attached to the Backs of Angels». Collection. National Film Board of Canada. [Consulta: 17 maig 2011].
* ↑ La película “Gáttaca”, ganadora del festival de Sitges, La Vanguardia, 20 d'octubre de 1997

## Enllaços externs

* How Wings Are Attached to the Backs of Angels a YouTube
# How to Deter a Robber

How to Deter a Robber és una pel·lícula de comèdia policial estatunidenca del 2020 escrita i dirigida per Maria Bissell i protagonitzada per Vanessa Marano, Benjamin Papac, Abbie Cobb, Sonny Valicenti, Gabrielle Carteris i Chris Mulkey. Representa el debut de Bissell com a directora. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula es va rodar en disset dies. Es va estrenar al Fantastic Fest, d'Austin, el 29 de setembre de 2020.

## Repartiment

* Vanessa Marano com a Madison Williams
* Benjamin Papac com a Jimmy
* Chris Mulkey com a Andy Reynolds
* Gabrielle Carteris com a Charlotte
* Leah Lewis com a Heather
* Arnold Y. Kim com a Scott
* Abbie Cobb com a Christine Schroeder
* Sonny Valicenti com a Patrick Lindner

## Referències

* ↑ Miska, Brad. «'How to Deter a Robber' Clip: Robbers Sleep Through a Robbery [Video]». Bloody Disgusting, 24-09-2020. [Consulta: 28 desembre 2020].
* ↑ Mirabal, Marisa. «'How to Deter a Robber' Review: Mirth and Mischief Join Forces in This Holiday Home Invasion Thriller [Fantastic Fest 2020]». Slash Film, 07-10-2020. [Consulta: 28 desembre 2020].
* ↑ «Cómo disuadir a un ladrón». Goita què fan ara. [Consulta: 18 juliol 2022].
* 1 2 Valentin, Mel. «Fantastic Fest 2020 Review: HOW TO DETER A ROBBER, Smart Holiday Crime Comedy». Screen Anarchy, 30-09-2020. [Consulta: 28 desembre 2020].
# Oxyurichthys guibei

Oxyurichthys guibei és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Reunió.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1857. Index descriptionum specierum piscium bleekerianarum in voluminibus I ad XIV diarii societatis scientiarum indo-Batavae. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 14. 447-486.
* ↑ «Oxyurichthys guibei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Oxyurichthys lemayi

Oxyurichthys lemayi és una espècie de peix marí de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
Els adults poden assolir els 16 cm de longitud total. Es troba a l'Oceà Índi occidental i a Moçambic.

## Referències

* ↑ Hoese, D.F.. «Gobiidae». A: Smiths' Sea Fishes (en anglès). Berlin, Heidelberg: Springer Berlin Heidelberg, 1986, p. 774-807. DOI 10.1007/978-3-642-82858-4. ISBN 978-3-642-82860-7.
* ↑ Sa-a, Pascualita; Bailly, Nicolas. «Oxyurichthys lemayi (Smith, 1947) Lace goby». FishBase.
# Palmyra (Missouri)

Palmyra és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 3.467 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Palmyra tenia 3.467 habitants, 1.372 habitatges, i 923 famílies. La densitat de població era de 603 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.284 $ i la renda mediana per família de 42.946 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.829 $ mentre que les dones 19.631 $. La renda per capita de la població era de 15.625 $. Entorn del 5,5% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Palmyra». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Palmyra». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Hancock (Nova York)

Hancock és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.189 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hancock tenia 1.189 habitants, 505 habitatges, i 311 famílies. La densitat de població era de 292,4 habitants/km².
Dels 505 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 38,4% no eren unitats familiars. En el 34,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 24,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.419 $ i la renda mediana per família de 36.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.455 $ mentre que les dones 17.188 $. La renda per capita de la població era de 16.616 $. Entorn del 7,9% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hancock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hancock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Habitatge al carrer de Sant Josep, 6 (Tortosa)

L'Habitatge al carrer de Sant Josep, 6 és una obra del municipi de Tortosa (Baix Ebre) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Fa cantó amb el carrer Major de St. Jaume, però la façana principal es troba en el carrer de St. Josep. Habitatge de planta i dos pisos. Com a material apareix la maçoneria a la planta i maó de pla en els pisos. A la planta, tres portes simples allindanades d'accés als pisos, a les dues extrems corresponen un balcó per cada pis, mentre que en el sector central hi ha dues finestres petites. Gran part de la coberta correspon a un terrat, que mira a la façana mitjançant una simple cornisa sostinguda per permòdols decoratius. La façana està arrebossada, encara que resta molt deteriorada. En els angles de la mateixa es dibuixen, en vermell, quadres amb motius decoratius d'inspiració vegetal.

## Història

El carrer forma part de l'antic barri jueu de la ciutat, urbanitzat entre els segles XII i XIV. Malgrat les transformacions posteriors, el seu traçat recorda el d'època medieval. Les construccions, per l'estructura i materials pertany a les darreries del s. XIX i principis del XX, centúria en que tot el barri sofrí una forta renovació.

## Referències

* 1 2 «Habitatge al carrer de Sant Josep, 6». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Pataqueta

La pataqueta és una mena de pa tradicional de la gastronomia valenciana, típic de l'Horta de València, conegut almenys des del segle xvii. La pataqueta, és el diminutiu de "pataca". Té forma de mitja lluna. És el pa que solien menjar els llauradors de l'Horta de València. El feien en els forns moruns que solien tenir les barraques i després en forns de llenya. Normalment, sol omplir-se amb faves i alls tendres, amb blanc i negre (llonganisses i botifarra) o amb llom, ambdós acompanyats per les faves. Avui en dia, també sol omplir-se amb tomata i pernil. Admet qualsevol farcit com qualsevol altre pa. En l'actualitat s'elabora molt menys, només en ocasions especials.

## Referències

* ↑ «Diccionari Normatiu AVL: Pataqueta». Acadèmia Valenciana de la Llengua, 26-07-2014.
* ↑ «Diccionari català-valencià-balear IEC: Pataqueta». Institut d'Estudis Catalans, 26-07-2014.
# Patareixnes

Patareixnes (llegit antigament i de manera errònia Penreixnes) va ser una reina egípcia de la XXII Dinastia. Va ser l'esposa del faraó Xoixenq I.
Patareixnes en jeroglífic :
No es coneixen els noms dels seus pares. Aidan Mark Dodson i Dyan Hilton suggereixen que el seu pare ocupava el càrrec de Gran Cap d'Estrangers, cosa que indicaria que era libi.
Pentreshmes és coneguda per un cert nombre de documents, en particular una estàtua del seu fill Nimlot B avui a Viena (AOS 5791). Sembla que només va donar un fill a Xoixenq I: Nimlot B (o Namit), que va ser nomenat pel seu pare rei d'Heracleòpolis, perquè gestionés els afers del centre d'Egipte.

## Referències

* 1 2 Kitchen, 1996, p. 290 i 575.
* ↑ Tyldesley, 2006.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Kitchen, Kenneth A. The Third Intermediate Period in Egypt: 1100-650 BC (en anglès). Liverpool University Press, 1996. ISBN 978-0856682988.
* Tyldesley, Joyce. Chronicle of the Queens of Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2006. ISBN 0-500-05145-3.
# Beaurevoir

Beaurevoir és un municipi francès, situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França, prop del naixement de l'Escalda. L'any 1999 tenia 1.498 habitants.
Forma part de la Communauté de communes du Pays du Vermandois.

## Situació

Beaurevoir es troba al límit septentrional de l'Aisne. Per tant, està a menys de quatre quilòmetres del departament del Nord. Està a 17 quilòmetres al nord-est de Saint-Quentin, la ciutat important més propera.

## Administració

Esclainvillers forma part del cantó de Le Catelet, que al seu torn forma part del Districte de Saint-Quentin. Des del 2001, l'alcalde de la ciutat és Gérard Potterie.

## Història

Joana d'Arc, a punt de passar a mans dels anglesos, intentà fugir del castell de Beaurevoir.
Josquin Desprez va néixer a Beaurevoir.

## Llocs d'interès

* Castell. Del segle xiv). Torre de guaita anomenada Joana d'Arc. Edifici classificat monument històric des de 1937. El Castell fou construït vers el 1310. Està a la frontera de l'Escaut. La torre Jeanne d'Arc és l'únic vestigi que es conserva visible del castell, que fou demolit per l'ordre de Lluís XIV de França. Una part dels subterranis estan conservats.

## Vegeu també

* Llista de municipis de l'Aisne

## Enllaços externs

* Beaurevoir al lloc web de l'INSEE Arxivat 2007-07-05 a Wayback Machine.
* Poblacions més properes a Beaurevoir Arxivat 2006-01-13 a Wayback Machine.
# Beausite

Beausite és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 287 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Beausite era de 287 persones. Hi havia 124 famílies, de les quals 40 eren unipersonals (16 homes vivint sols i 24 dones vivint soles), 40 parelles sense fills, 36 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 162 habitatges, 127 eren l'habitatge principal de la família, 13 eren segones residències i 22 estaven desocupats. 151 eren cases i 9 eren apartaments. Dels 127 habitatges principals, 105 estaven ocupats pels seus propietaris, 18 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 4 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 4 en tenien dues, 7 en tenien tres, 31 en tenien quatre i 83 en tenien cinc o més. 98 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 74 habitatges hi havia un automòbil i a 42 n'hi havia dos o més.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 177 persones, 129 eren actives i 48 eren inactives. De les 129 persones actives 111 estaven ocupades (66 homes i 45 dones) i 18 estaven aturades (10 homes i 8 dones). De les 48 persones inactives 23 estaven jubilades, 13 estaven estudiant i 12 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Beausite hi havia 124 unitats fiscals que integraven 276 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.511 €.

### Activitats econòmiques

Dels 13 establiments que hi havia el 2007, 5 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 3 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses de transport i 2 d'empreses de serveis.
Dels 2 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 1 era una oficina d'administració d'Hisenda pública i 1 oficina de correu.
L'any 2000 a Beausite hi havia 22 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 2.318 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Beausite a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Beausite a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Jachymovita

La jachymovita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom de la localitat termal de Jáchymov (República Txeca).
La jachymovita és un sulfat amb fórmula (UO₂)₈(SO₄)(OH)$_{14}$·13H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic formant habitualment crostes de cristalls aciculars de fins a 0,1 mm. La seva duresa no està determinada i la seva ratlla és de color groc clar. Es tracta d'un mineral radioactiu degut al seu contingut en urani. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la jachymovita pertany a «07.EA: Uranil sulfats, sense cations» juntament amb la metauranopilita i la uranopilita.
S'ha trobat en peces fortament oxidades d'uns filons de dolomita rics en uraninita. Sol trobar-se associada amb la mateixa uraninita, o amb altres minerals com la uranopilita o el guix.

## Referències

* ↑ «Jáchymovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 agost 2015].
* ↑ «Jáchymovite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 13 agost 2015].

## Enllaços externs

* Imatges de jachymovites (anglès)
# Pa de Tramuntana

El pa de la tramuntana és un tipus de pa elaborat pels Flequers Artesans de les Comarques Gironines amb varietats antigues del Parc Natural dels Aiguamolls. La crosta de color bru amb olor de pasta mare.

## Referències

* ↑ «Piràmide d'aliments de l'Empordà». web. Consell Comarcal del Baix Empordà. Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 30 març 2015].
# Pangasius humeralis

Pangasius humeralis és una espècie de peix de la família dels pangàsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 38,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: oest de Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Roberts, T.R. i C. Vidthayanon 1991. Systematic revision of the Asian catfish family Pangasiidae, with biological observations and descriptions of three new species. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 143:97-144.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Castro d'Elviña

El castro d'Elviña és un castre galaic, posteriorment romanitzat, que pertany a la coneguda com cultura dels castres del nord-oest peninsular. Es troba a la parròquia de San Vicenzo d'Elviña, al municipi de la Corunya, a prop de l'actual campus d'Elviña de la Universitat de la Corunya, en un petit turó que domina les terres de les valls d'Elviña i Mesoiro. Es calcula que va ser habitat a partir del segle iii aC.
Les primeres excavacions daten de finals de la dècada de 1940. L'Ajuntament de la Corunya va subvencionar les excavacions amb 10.000 pessetes. Va ser declarat Monument Històric Artístic el 1962.

## Referències

* ↑ Unes arrels que s'enfonsen el 1947. La Voz de Galicia

## Enllaços externs

* Informació a la pàgina de turisme de la Corunya (castellà).