OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kryptopterus lais

Kryptopterus lais és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trichomycterus fuscus

Trichomycterus fuscus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* de Pinna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Blanca Varela Gonzales

Blanca Leonor Varela Gonzales (Lima, 10 d'agost de 1926 - 12 de març de 2009), va ser una poeta peruana, considerada com una de les veus poètiques més importants del gènere a l'Amèrica Llatina.
El 1943 va entrar a la Universitat Nacional Major de San Marcos de Lima, per estudiar Lletres i Educació, i on va conèixer a Sebastián Salazar Bondy, Javier Sologuren, Jorge Eduardo Eielson i el pintor Fernando de Szyszlo, qui seria el seu espòs i amb qui va tenir dos fills.
A partir de 1947, va col·laborar en la revista Las Moradas que dirigia Westphalen. El 1949, va arribar a París, on Octavio Paz la va vincular amb el cercle d'intel·lectuals llatinoamericans i espanyols radicats a França. Després va viure a Florència i després a Washington DC, ciutats on es va dedicar a fer traduccions i eventuals treballs periodístics. El 1962, torna a Lima per establir-se definitivament i quan viatja sol fer-ho principalment als Estats Units, Espanya i França.
Ha estat condecorada amb la Medalla de Honor per l'Institut Nacional de Cultura del Perú. Va morir el 12 de març de 2009 a Lima, a l'edat de 82 anys.

## Obres

* Ese puerto existe. Próleg d'Octavio Paz. Xalapa, Veracruz (Mèxic), Universitat Veracruzana, 1959.
* Luz de día. Lima, Edicions de La Rama Florida, 1963.
* Valses y otras falsas confesiones. Lima. Instituto Nacional de Cultura, 1972.
* Canto villano. Lima, Edicions Arybalo, 1978.
* Canto villano (Poesía reunida, 1949-1983). Pròleg de Roberto Paoli. México, Fondo de Cultura Económica, 1986.
* Camino a Babel (Antología). Pròleg de Javier Sologuren. Lima, Municipalidad de Lima Metropolitana, 1986.
* Ejercicios materiales. Lima, Jaime Campodónico editor, 1993.
* El libro de barro. Madrid, Edicions del Tapìr, 1993.
* Poesía escogida 1949-1991. Pròleg de Jonio González. Barcelona, Icaria Editorial, 1993.
* Canto villano (Poesía reunida, 1949-1994). Pròlegs d'Octavio Paz, Roberto Paoli i Adolfo Castañón. Nueva edición, aumentada. México, Fondo de Cultura Económica, 1996.
* Como Dios en la nada (Antología 1949-1998). selecció i pròleg de José Méndez. Madrid, Visor Libros, 1999.
* Concierto animal. Valencia-Lima, Pre-Textos/PEISA, 1999.
* Donde todo termina abre las alas (Poesía reunida, 1949-2000). Pròleg d'Adolfo Castañón i Epíleg d'Antonio Gamoneda. Barcelona, Galaxia Gutemberrg /Círculo de Lectores, 2001. Nota: inclou el seu darrer poemari, El falso teclado (2000), que no es va publicar com a llibre independient fins al 2016.

## Premis

* Premi Octavio Paz de Poesia y Ensayo (2001).
* Premi Internacional de Poesia Federico García Lorca (2006)
* XVI edició Premi Reina Sofia de Poesia Iberoamericana (2007)

## Referències

* 1 2 Rodríguez Marcos, Javier «Blanca Varela, poetisa y antóloga peruana» (en castellà). El País [Madrid], 14-03-2009. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Portada del libro
* ↑ «Sobre la edición póstuma de "El Falso Teclado" por la Casa de la Literatura Peruana».

## Vegeu també

* Literatura llatinoamericana

## Enllaços externs

* Página con información de la poeta
* El Comercio, 11.10.2006
* 10.5.2007 Entrega del Premio Internacional de Poesía Ciudad de Granada Federico García Lorca
# Langur vermell

El langur vermell (Presbytis rubicunda) és una espècie de primat de la família dels cercopitècids. Viu a les illes de Borneo i Karimata (aquesta última, més petita), al sud-est asiàtic. Viu a Indonèsia, Malàisia i, possiblement, Brunei. El seu hàbitat natural són els boscos. Està amenaçat per la caça i la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Nijman, V. i Meijaard, E. Presbytis rubicunda. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 gener 2009.
# Homopolímer

Un homopolímer en química orgànica, és un polímer sorgit d'una sola espècie (real, implícita o hipotètica) de monòmer.
L'etimologia deriva del grec: significa moltes parts iguals
El terme homopolímer s'oposa al de copolímer.
Hi ha diferents tipus d'homopolímers: lineals, embrancats, estelats, etc.
Un exemple d'homopolímer és el polietilè format per homopolimerització de l'etilè

## En genètica

En genètica un homopolímer és un concepte diferent i es refereix a una seqüència de bases (unitats bàsiques de l'ADN) idèntiques com AAAA o TTTTTTTT.

## Notes

* ↑ 1. Nombrosos polímers s'obtenen per reacció entre monòmers mútuament reactius. Nombrosos monòmers poden donar un "monòmer implícit" i amb la homopolimerització donar un producte homopolímer. glossari Arxivat 2010-02-15 a Wayback Machine. IUPAC 1996 (pdf).
* ↑ http://www.answers.com/topic/homopolymer
# Miniopterus approximatus

Miniopterus approximatus és una espècie extinta de ratpenat del gènere Miniopterus que visqué durant el Pliocè en allò que avui en dia és Polònia. Se n'han trobat restes fòssils a Podlesice (Voivodat de Silèsia). Tenia un aspecte similar al de l'espècie vivent M. schreibersii. Fou descrit a partir de 10 maxil·lars inferiors, 12 fragments de maxil·lars superiors, més de 50 fragments de maxil·lars inferiors, 10 fragments cranials i 4 fragments humerals.

## Referències

* ↑ Wołoszyn, B. W. «Pliocene and Pleistocene bats of Poland» (PDF) (en anglès). Acta Palaeontologica Polonica, 32, 3–4, 1987, pàg. 207–325.
# Nepeta

Nepeta és un gènere de plantes de la família de les lamiàcies (Lamiaceae), conegudes pel seu efecte estimulador dels receptors per a feromones dels gats. El gènere procedeix del Vell Món, si bé la seva major diversitat és a la zona Mediterrània oriental. La majoria de les espècies posseeixen port herbaci, són perennes, tot i que n'existeixen d'anuals. Les flors són blanques, blaves, roses o liles, amb punts, i s'agrupen als àpexs caulinars.

## Taxonomia

* Nepeta agrestis Loisel. 1827
* Nepeta camphorata
* Nepeta cataria L. 1753
* Nepeta curviflora
* Nepeta xfaassenii Bergmans ex Stearn 1950
* Nepeta grandiflora M. Bieb. 1808
* Nepeta latifolia DC. 1805
* Nepeta nepetella L. 1759
* Nepeta nuda L. 1753
* Nepeta parnassica Heldr. & Sart.
* Nepeta racemosa
* Nepeta sibirica L. 1753
# Recurva postrema

Recurva postrema és una espècie de platihelmint dugèsid que habita a l'aigua dolça de l'illa de Rodes, Grècia. R. postrema és l'espècie tipus del gènere Recurva.
El nom específic fa referència a la localització de l'aparell copulador en una posició molt posterior.

## Morfologia

Els individus de R. postrema són allargats i prims. Presenten un cap arrodonit amb dos ulls. La faringe i l'òrgan copulador estan situats a l'extrem posterior del cos.

## Referències

* 1 2 3 Sluys, Ronald; Solà, Eduard; Gritzalis, Konstantinos; Vila-Farré, Miquel; Mateos, Eduardo; Riutort, Marta «Integrative delineation of species of Mediterranean freshwater planarians (Platyhelminthes: Tricladida: Dugesiidae)» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 169, 3, 2013, pàg. 523-247. DOI: 10.1111/zoj.12077.
# Kryptopterus macrocephalus

Kryptopterus macrocephalus és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia, Malàisia i Brunei.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trichomycterus giganteus

Trichomycterus giganteus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,4 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est del Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lima, S. M. Q. & W. J. E. M. Costa. 2004. Trichomycterus giganteus (Siluriformes: Loricarioidea: Trichomycteridae): a new catfish from the Rio Guandu basin, southeastern Brazil. Zootaxa Núm. 761: 1-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ian Khama

Seretse Khama Ian Khama (Surrey, Regne Unit, 27 de febrer de 1953) és el President de Botswana i el cap de la tribu africana Bamangwato. És el fill major de Sir Seretse Khama -home que li va donar la independència a Botswana- i qui va ser President de 1966 a 1980. Actualment ostenta el càrrec de Comandant General. L'abril de 2022, Ian Khama va ser citat per la justícia del seu país. L'excap d'Estat està acusat, entre altres coses, de tinença il·legal d'arma de foc. El cas es remunta al 2016.

## Referències

* ↑ «Biografía en español por Fundación CIDOB». Arxivat de l'original el 2010-12-18. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ (català) justícia/ Africanews.
# La Gràcia de Dieu

La Gràcia de Dieu (francès Lagrâce-Dieu) és un municipi francès del departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.
# VizieR

VizieR és un servei de catàlegs astronòmics proporcionat pel Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg, en francès Centre de Données astronomiques de Strasbourg (CDS).
L'origen de VizieR es remunta a 1993, quan sorgeix el European Space Information System Catalogue Browser (ESIS) de l'Agència Espacial Europea. Inicialment pretenia atendre a la comunitat científica, precedint a la World Wide Web com una base de dades de xarxa que permetés l'accés uniforme a un conjunt heterogeni de catàlegs i dades.
El Centre de Dades astronòmiques d'Estrasburg sempre ha estat un centre de referència per a la recopilació i divulgació de dades astronòmiques, per la qual cosa no és casual que el navegador ESIS original estigués radicat en el CDS. Des del seu inici en 1996, VizieR ha estat un punt de referència per a astrònoms de tot el món involucrats en la recerca, tenint accés a dades catalogades amb regularitat i publicades en diaris astronòmics. El nou servei VizieR va ser restaurat en 1997. pel CDS per servir millor la comunitat en termes de capacitat de cerca i volum de dades. A febrer de 2020 conté més de 19500 catàlegs, excedint de lluny qualsevol servei d'aquesta classe en el seu camp.
Amb l'adveniment del Astrophysical Virtual Observatory el catàleg de VizieR ha guanyat la importància a ser la font de totes les dades catalogades dins de la comunitat.

## Referències

* ↑ VizieR Description

## Altres referències

* F. Ochsenben; P. Bauer; J. Marcout «The VizieR database of astronomical catalogues». Astronomy and Astrophysics Supplement, 2000.
* Ochsenbein, F.; Genova, F.; Egret, D.; Bourekeb, I.; Sadat, R.; Ansari, S. G.; Simonsen, I., 1995, A new research tool to retrieve data from astronomical catalogues and tables, American Astronomical Society, 187th AAS Meeting, #91.03; Bulletin of the American Astronomical Society, Vol. 27, p.1418
* Ochsenbein, F., 1996, VizieR, the new catalogue interface at CDS, Bull. Inf. Centre Données Stellaires, Vol. 48, p.47

## Enllaços externs

* VizieR
# Minineptú

Un minineptú (de vegades anomenat nan de gas o planeta transicional) és un planeta més petit que Urà i Neptú i superior a 10 vegades la massa de la Terra. Aquests planetes tenen gruixudes atmosferes d'hidrogen i heli, probablement amb capes profundes de gel, roca o oceans líquids (fets d'aigua, amoníac, una barreja de tots dos, o elements més pesats i volàtils). Tenen petits nuclis fets de components de baixa densitat. Els estudis teòrics de tals planetes es basen lliurement en el coneixement sobre Urà i Neptú. Sense una atmosfera densa, que es classificarien com un planeta oceà. Una línia divisòria estimada entre un planeta rocós i un planeta gasós és de prop de dos radis de la Terra, però per a la massa, pot variar àmpliament per a diferents planetes en funció de les seves composicions. La massa pot variar des d'un mínim de dues vegades la massa terrestre fins a un màxim de 20 vegades la massa terrestre.
S'han descobert diversos exoplanetes que possiblement són nans de gas, basant-se en les masses i densitats conegudes. Per exemple, Kepler-11f té una massa de 2,3 vegades la massa terrestre, però la seva densitat és la mateixa que la de Saturn, la qual cosa implica que aquest planeta és una nan de gas amb un oceà líquid envoltat d'una espessa atmosfera d'hidrogen i heli, i només un petit nucli rocós. Tals planetes no han d'orbitar gaire a prop de la calor de les seues estrelles mare, d'aquesta manera l'espessa atmosfera seria arrossegada pels vents estel·lars. S'ha demostrat en el sistema Kepler-11 que els planetes interiors tenen densitats més altes que els planetes que orbiten més lluny.

## Vegeu també

* Gegant gasós
* Neptú calent
* Neptú fred
* Superterra

## Referències

* 1 2 «Gas Dwarf». Orion's Arm. Encyclopedia Galactica.
* ↑ Optical to near-infrared transit observations of super-Earth GJ1214b: water-world or mini-Neptune?, I.J.W. de Mooij (1), M. Brogi (1), R.J. de Kok (2), J. Koppenhoefer (3,4), S.V. Nefs (1), I.A.G. Snellen (1), J. Greiner (4), J. Hanse (1), R.C. Heinsbroek (1), C.H. Lee (3), P.P. van der Werf (1),
* ↑ Architecture of Kepler's Multi-transiting Systems: II. New investigations with twice as many candidates, Daniel C. Fabrycky, Jack J. Lissauer, Darin Ragozzine, Jason F. Rowe, Eric Agol, Thomas Barclay, Natalie Batalha, William Borucki, David R. Ciardi, Eric B. Ford, John C. Geary, Matthew J. Holman, Jon M. Jenkins, Jie Li, Robert C. Morehead, Avi Shporer, Jeffrey C. Smith, Jason H. Steffen, Martin Still
* ↑ When Does an Exoplanet?s Surface Become Earth-Like?, blogs.scientificamerican.com, 20 June 2012
* Six New Planets: Mini-Neptunes Found Around Sunlike Star, Victoria Jaggard, National Geographic News, Published February 2, 2011
* «The HD 40307 Planetary System: Super-Earths or Mini-Neptunes?». The Astrophysical Journal, 695, 13-01-2009, pàg. 1006. arXiv: 0901.1698. Bibcode: 2009ApJ...695.1006B. DOI: 10.1088/0004-637X/695/2/1006.

## Enllaços externs

* Super-Earths or Mini-Neptunes?
# Nephelomyias

Nephelomyias és un gènere d'ocells de la família dels tirànids (Tyrannidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 10.2, 2020) aquest gènere està format per 3 espècies:
* Nephelomyias pulcher - mosquer superb.
* Nephelomyias lintoni - mosquer de Linton.
* Nephelomyias ochraceiventris - mosquer de pit ocraci.
# Karelianita

La karelianita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de l'hematites. Rep el seu nom del cinturó d'esquists de Carèlia, la regió de Finlàndia on es va trobar el mineral.

## Característiques

La karelianita és un òxid de fórmula química V₂$^{3+}$O₃. És l'anàleg amb vanadi del corindó, de l'eskolaïta i l'hematites. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 8 i 9.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la karelianita pertany a «04.CB: Òxids amb proporció metall:oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitja» juntament amb els següents minerals: brizziïta, corindó, ecandrewsita, eskolaïta, geikielita, hematites, ilmenita, melanostibita, pirofanita, akimotoïta, auroantimonita, romanita, tistarita, avicennita, bixbyita, armalcolita, pseudobrookita, mongshanita, zincohögbomita-2N2S, zincohögbomita-2N6S, magnesiohögbomita-6N6S, magnesiohögbomita-2N3S, magnesiohögbomita-2N2S, ferrohögbomita-6N12S, pseudorútil, kleberita, berdesinskiita, oxivanita, olkhonskita, schreyerita, kamiokita, nolanita, rinmanita, iseïta, majindeïta, claudetita, estibioclaudetita, arsenolita, senarmontita, valentinita, bismita, esferobismoïta, sil·lenita, kyzylkumita i tietaiyangita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1963 al dipòsit de coure i zinc d'Outokumpu, al jaciment de Cu-Co-Zn-Ni-Ag-Au de la mateixa localitat, a Carèlia Septentrional, Finlàndia. Aquesta espècie també a estat descrita a les illes Fiji, Gabon, Alemanya, Itàlia, Madagascar, Rússia i Tanzània.

## Referències

* ↑ «Karelianite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 abril 2017].
# Ianski

Ianski (en rus: Янский) és un poble (possiólok) de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2018 tenia 32 habitants.

## Referències

* ↑ Расположения посёлка Янский
# Hawkins (Wisconsin)

Hawkins és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 317 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hawkins tenia 317 habitants, 138 habitatges, i 92 famílies. La densitat de població era de 55,9 habitants per km².
Dels 138 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 26,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,2% tenia menys de 18 anys, un 10,7% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 24,6% de 45 a 60 i un 20,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.286 $ i la renda mediana per família de 39.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.250 $ mentre que les dones 23.393 $. La renda per capita de la població era de 17.159 $. Aproximadament el 3,2% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hawkins» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hawkins». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.