OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pega Pega

Pega Pega és una telenovela brasilera creada per Claudia Souto, produïda i emesa per Rede Globo i dirigida per Luiz Henrique Rios. Es va estrenar el 6 de juny de 2017 en substitució de Rock Story i va acabar la seva emissió el 8 de gener de 2018, sent substituïda per Deus Salve o Rei. La telenovela és protagonitzada per Mateus Solano, Camila Queiroz, Nanda Costa, Vanessa Giácomo, Thiago Martins, Marcelo Serrado, Mariana Santos, João Baldasserini, Elizabeth Savalla, Irene Ravache i Marcos Caruso.

## Referències

* ↑ Pega Pega: nova novela das sete estreia terça com romance, humor e suspense
# Premi Blanco Amor

El Premi Blanco Amor és un premi literari gallec dotat amb 12.000 euros que premia a una novel·la llarga escrita en gallec, està convocat per 52 concellos gallecs, que s'alternen cada any en qualitat d'organitzador. El premi va ser creat en 1981 en homenatge a Eduardo Blanco Amor per iniciativa del concello de Redondela. L'obra guanyadora és publicada per l'editorial Galaxia.

## Guanyadors

* 2014: Fran P. Lorenzo, Cabalos e lobos.
* 2013: Jorge Llorca Freire, O violín de Rembrandt.
* 2012: Ignacio Vidal Portabales, Dióxenes en Dolorida.
* 2011: Manuel Lourenzo González, ATL.
* 2010: Iván García Campos, O imposible de desatar.
* 2009: Luís Rei Núñez, Monte Louro.
* 2008: Inma López Silva, Memorias da cidade sen luz
* 2007: Xesús Rábade Paredes, Mentres a herba medra.
* 2006: Francisco Castro, Spam.
* 2005: Dolores Ruiz Gestoso, Dentro da illa.
* 2004: Séchu Sende, Orixe.
* 2002: Xosé Monteagudo, As voces da noticia.
* 2001: Xosé Antonio Perozo, Martázul.
* 2000: Xosé Carlos Caneiro, Ébora.
* 1999: Xosé Cid Cabido, Grupo abeliano.
* 1998: Xavier Alcalá, Alén da desventura.
* 1997: Suso de Toro, Calzados Lola.
* 1996: Xavier Lorenzo Tomé, O paxaro que canta un nome.
* 1995: Non se convocou pola negativa do concello da Coruña.
* 1994: Xosé Cid Cabido, Panificadora.
* 1993: Úrsula Heinze, Culpable de asasinato.
* 1992: Ramón Caride Ogando, Soños eléctricos.
* 1991: Fran Alonso, Tráiler.
* 1990: Valentín Carrera, Río Sil.
* 1989: Román Raña, O crime da rúa da Moeda Vella.
* 1988: Miguel Suárez Abel, Turbo.
* 1987: Isaac Otero, O sorriso de Gardel.
* 1986: Lois Diéguez, A canción do vagamundo.
* 1985: Xoán Manuel Casado, O inverno do lobo.
* 1984: Alfredo Conde, Xa vai o griffón no vento.
* 1983: Xosé Manuel Martínez Oca, Beiramar.
* 1982: Víctor Fernández Freixanes, O triángulo inscrito na circunferencia.
* 1981: Daniel Cortezón, A vila sulagada.

## Bibliografia

* A grande aventura do libro, contada por el mesmo, Diputació d'Ourense, Santiago de Compostela, 2013, ISBN 978-84-941165-1-3.

## Enllaços externs

* 30 anys de Premi Blanco Amor
# Alexandre Llobet Ferrer

Alexandre Llobet Ferrer (Eivissa 1899 - 1958) fou un escriptor i polític eivissenc. Passà part de la seva infantesa a Mèxic, on era nascuda la seua mare. Va llogar un vell molí al puig des Molins, per poder veure la ciutat d'Eivissa i la mar, des d'on va escriure la seva poesia. Va col·laborar a La Voz de Ibiza i dirigí Diario de Ibiza. Fou professor d'anglès a l'institut d'ensenyança mitjana Santa Maria i el 1933 fou un dels fundadors de la Junta Local del Turismo amb Joan Villangómez, Cèsar Puget, Bartomeu de Roselló i altres, que més tard es transformà Foment del Turisme.
Fou alcalde d'Eivissa des d'11 de març de 1941 fins al 22 de desembre de 1942. També fou un dels fundadors de l'Institut d'Estudis Eivissencs.

## Obres

* Antología Literaria, Ibiza siglo XIX

## Bibliografia

* Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Llobet Ferrer, Alexandre
# José Luis Ballester

José Luis Ballester és el nom dels següents personatges:
* José Luis Ballester Tuliesa, regatista vinarossenc campió olímpic a Atlanta 96 i posteriorment director general d'esports del Govern de les Illes Balears.
* José Luis Ballester Rubert: nedador castellonenc diversos cops campió d'Espanya i tres cops olímpic.
# Kees Hoving

Kees Hoving (Medan, 1919 - Utrecht, 1991) fou un nedador neerlandès, especialista en els 100 metres lliures, que va competir durant la dècada de 1930.
En el seu palmarès destaca una medalla d'or en els 100 metres lliures del Campionat d'Europa de natació de 1938, per davant Frederick Dove i István Kőrösi. La Segona Guerra Mundial i un conflicte amb el seu club va fer que no participés en cap altra competició internacional fins al Campionat d'Europa de 1947. Va guanyar el campionat nacional dels 100 metres lliures de 1937, 1938, 1941, 1946 i 1948, i establí set rècords nacionals entre 1937 i 1946.

## Referències

* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ «Zwemmen in de Polder - Kees Hoving», 04-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 19 juliol 2020].
# Philippe Gaudrillet

Philippe Gaudrillet (Châtenay-Malabry, 10 de gener de 1936) va ser un ciclista francès que fou professional del 1958 al 1962. Va combinar el ciclisme en pista amb la carretera. Com amateur, es proclamà campió del món en Persecució individual.

## Palmarès en ruta

* 1955
** Gran Premí de l'Humanité
* 1958
** 1r a la París-Arràs

### Resultats al Tour de França

* 1961. Abandona (6a etapa)

## Palmarès en pista

* 1957
** Campió de França amateur en persecució
* 1958
** Campió de França amateur en persecució

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a memoire-du-cyclisme.eu
# Al-Hàssan al-Hajjam ibn Muhàmmad ibn al-Qàssim

Al-Hàssan al-Hajjam ibn Muhàmmad ibn al-Qàssim fou un emir idríssida del Magrib. Era fill de Muhammad, germà de Yahya III ibn al-Kasim. Després de cinc anys de dominació fatimita sobre Fes i vuit de dominació sobre la resta del Magrib, Hasan es va revoltar vers el 925 i va derrotar el governador Musa ibn Abi l-Afiya entrant a Fes. Però dos anys després, traït pel governador de la ciutat, va caure en mans del seu rival Musa i el seu fill Abd Allah ibn Musa i va morir. Musa va governar fins al 937. El següent sobirà fou al-Kasim Gannum ibn Muhammad ibn al-Kasim, germà de Hasan I, el 937.

## Bibliografia

* H. Terrace, Histoire du Maroc
# Moviment Democràtic Federalista Oromo

Moviment Democràtic Federalista Oromo (Oromo Federalist Democratic Movement የኦሮሞ ፌደራሊስት ዴሞክራቲክ ንቅናቄ OFDM) fou un partit regional ètnic oromo d'Etiòpia que va existir fins al 13 de gener del 2009 quan es va fusionar amb el Congrés Popular Oromo (OPC) per formar el Congrés Federalista Oromo. El seu líder era Bulcha Demeksa. El novembre del 2008 el seu secretari general Bekele Jirata, i altres militants, foren empresonats pel govern acusat de col·laborar amb el Front d'Alliberament Oromo; Jirata fou alliberat sota fiança el febrer de 2009.
Als temps de la fusió els dos partits comptaven amb 53 escons en la cambra federal de 178 escons, obtinguts a les eleccions de 2005, dels que 11 eren de l'OFMD. A la cambra regional (de 534 escons) el OFDM en tenia 10 i l'OPC en tenia 105 sent el principal partit d'oposició (era membre de la Unió de Forces Democràtiques Etiòpiques/Union of Ethiopian Democratic Forces).
La fusió no fou reconeguda pel Comté Electoral Nacional d'Etiòpia el que no va impedir una actuació conjunta. Van fer aliança amb la Unió de Forces Democràtiques Etiòpiques, i l'ARENA de l'expresident Negasso Gidada i darrerament van formar part del Medrek (Fòrum pel Diàleg Democràtic).

## Referències

* Entrevista amb el líder Arxivat 2012-05-11 a Wayback Machine.
# Xalatlaco (municipi)

Xalatlaco és un municipi de l'estat de Mèxic. Xalatlaco és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb el municipi de Ocoyoacac, al sud amb Ocuilan, a l'oest amb Tianquistenco i a l'est amb Ciutat de Mèxic.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Xalatlaco Arxivat 2017-03-19 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Semna

Semna fou un establiment egipci a Núbia, a uns 50 km al sud de la segona cascada del Nil i de Buhen, i a uns 30 km de la fortalesa menor de Mirgissa o Mirguissa. Estava a la riba oest del Nil i correspon a la moderna Batn al-Hajjar, al Sudan.
Semna fou el punt més meridional de la dominació egípcia a Núbia durant l'imperi Mitjà.
La fortalesa fou construïda per Senusret III vers el 1850 aC o una mica després, però potser ja s'havia iniciat abans. Fou evacuada amb la invasió dels hicsos, vers el 1650 aC o poc abans.
A 1 km al sud, fou construïda una altra fortalesa coneguda com a Semna del sud. L'una sembla que era militar i l'altra comercial. Al davant, la cascada de Semna on es va bastir la fortalesa de Kumma, i més al sud (a uns 5 km), la cascada d'Attiri.
Avui dia, aquestes fortaleses han quedat colgades per les aigües del llac Nasser arran de la construcció de la presa d'Assuan i els temples de Dedwen i Sesostris III van ser desmuntats i reconstruïts al Museu Nacional del Sudan.

## Vegeu també

* Fortaleses de l'antic Egipte a Núbia.
* Amara
# Cichlasoma ericymba

Cichlasoma ericymba és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes present a Mèxic. Els mascles poden assolir els 12,2 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Swainson, W. 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Spottiswoode & Co., Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2: i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Cichlasoma ericymba» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (IUCN), 1990. 1990 IUCN red list of threatened animals. IUCN, Gland, Suïssa i Cambridge, Gran Bretanya.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985
# Kunihiro Iwasaki

Kunihiro Iwasaki (japonès: 岩崎邦宏) (5 d'octubre de 1944) és un nedador japonès, ja retirat, especialista en estil lliure, que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on disputà les dues proves de relleus d'estil lliure del programa de natació. Guanyà la medalla de bronze en els 4x200 metres lliures, formant equip amb Makoto Fukui, Toshio Shoji i Yujiaki Okabe, mentre en els 4x100 metres lliures fou quart. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, disputà cinc proves del programa de natació, en què destaca la cinquena posició en els 4x100 metres estils. En el seu palmarès també destaquen set medalles d'or i una de plata als Jocs Asiàtics de 1966 i 1970 i una de plata i tres de bronze a les Universíades.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Kunihiro Iwasaki». [Consulta: 8 juliol 2021].
# Al-Hàssan ibn Abi-Muhàmmad

Al-Hàssan ibn Abi-Muhàmmad Abd-Al·lah az-Zayyaní (àrab: الحسن بن عبد الله الثاني الزياني, al-Ḥasan b. ʿAbd Allāh az-Zayyānī) fou emir de la dinastia abdalwadita de Tremissèn (Tlemcen) del 1550 al 1556.
Va succeir el seu germà Abu-Zayyan III quan aquest va morir. El 1551 una incursió sadita (marroquina) s'hauria apoderat breument de Mostaganem i Tlemcen (on hauria governat un valí de nom Abado) però només retirar-se l'exèrcit sadita els otomans van recuperar Mostaganem i van restaurar al sultà de Tlemcen. La datació d'aquestos fets el 1551 és incerta. Els turcs es van mostrar arrogants i van actuar amb poca consideració amb els àrabs. El 1554 va córrer el rumor que al-Hàssan ibn Abi-Muhàmmad havia entrat en contacte amb els espanyols d'Orà per ajudar-lo a expulsar els otomans, i el beglerbegi Salah Reis (maig de 1552 - 1556) va voler tallar qualsevol intent de manera fulminant i va instigar una revolta; l'assemblea d'ulemes fou forçada a declarar-lo traïdor i indigne del tron. A començament del 1555 al-Hàssan ibn Abi-Muhàmmad va haver d'abandonar Tlemcen i es va retirar a Orà on el comte d'Alcaudete Martín Alonso Fernández de Córdoba Montemayor y Velasco (que fou governador del 1538 al 1558, sent succeït per Alonso de Córdoba y Fernández de Velasco, també comte d'Alcaudete) el va acollir i el va tractar amb consideració. Des de 1555 Tlemcen fou governada per un agha turc.
Va morir allí de la pesta el 1558. Va deixar un fill que es va batejar amb el nom de Carles sent apadrinat pel mateix emperador Carles V que li va donar unes terres a Castella.

## Referències

* Abat J.J. L. Bargès, Complément de l'histoire des Beni-Zeiyan, rois de Tlemcen, ouvrage du cheikh Mohammed Abd'al-Djalil al-Tenesy, París 1887.
# Mother's Milk

Mother's Milk (en anglès «Llet de la mare») és el quart àlbum d'estudi de la banda de rock nord-americana Red Hot Chili Peppers, publicat el 16 d'agost de 1989 baix el segell discogràfic EMI America Records. Després de la mort del guitarrista fundador Hillel Slovak i tot seguit l'expulsió del bateria Jack Irons, el vocalista Anthony Kiedis i el baixista Flea van fitxar John Frusciante com a guitarrista i Chad Smith com a bateria per substituir-los. Les influències de Frusciante varen fer canviar l'estil del conjunt, que donà més èmfasi a la melodia que al ritme i no pas a l'inrevés com havia fet anteriorment.
Comercialment l'àlbum va ser molt més reeixit que qualsevol dels anteriors. Mother's Milk va assolir la posició 52 a la Billboard 200 i va rebre reconeixement i crítiques positives pels senzills «Knock Me Down» i el cover de Stevie Wonder «Higher Ground». L'enregistrament va esdevenir el seu primer disc d'or a principis dels anys 90 i va servir com a punt d'inflexió del seu posterior èxit internacional. Malgrat la seva major influència, en un principi les crítiques sobre l'àlbum no foren tan bones com les del seu predecessor The Uplift Mofo Party Plan (1987). A la llarga, el disc va esdevenir de platí.

## Llista de pistes

Totes les cançons foren escrites i compostes per els Red Hot Chili Peppers (Anthony Kiedis, John Frusciante, Flea i Chad Smith) excepte on s'indiqui el contrari.

## Referències

* Apter, Jeff. Fornication: The Red Hot Chili Peppers Story. Omnibus Press. ISBN 1-84449-381-4.
* Kiedis, Anthony; Sloman, Larry. Scar Tissue. Hyperion. ISBN 1-4013-0101-0.
# Primera circumscripció dels Pirineus Orientals

La primera circumscripció dels Pirineus Orientals és una de les 4 circumscripcions electorals per a l'Assemblea Nacional Francesa que componen el departament dels Pirineus Orientals (66) situat a la regió d'Occitània.

## Composició

El primer districte dels Pirineus Orientals és limitada per les fronteres electorals de la llei núm 86-1197 de 24 de novembre de 1986, que inclou:
* cantó de Perpinyà-3,
* cantó de Perpinyà-4,
* cantó de Perpinyà-5,
* cantó de Perpinyà-7,
* cantó de Perpinyà-9,
* cantó de Toluges.

## Diputats elegits

Llista dels diputats elegits :
| Període | Identitat | Partit |
| 1988-1993 | Claude Barate | RPR |
| 1993-1997 | Claude Barate | RPR |
| 1997-2002 | Jean Vila | PCF |
| 2002-2007 | Daniel Mach | UMP |
| 2007-2017 | Daniel Mach | UMP |
| 2017- | Romain Grau | LREM |
| les dades anteriors no són pas conegudes |||

## Enllaços externs

* Mapa de les circumscripcions legislatives de França
* Resultats Arxivat 2011-12-20 a Wayback Machine. a les eleccions legislatives franceses de 2007
# Semnornis

Semnornis és un petit gènere d'ocells coneguts en anglès com "toucan-barbets" (barbuts tucans), inclou dues espècies.

## Distribució i hàbitat

Habiten en boscos humits de la zona neotropical. A més del bosc primari poden ocupar les vores dels boscos i vegetació secundària. No són espècies migratòries, i ni tan sols els joves s'allunyen molt del lloc de naixement.

## Descripció

* Són ocells grans, arribant als 21 cm de llargària l'espècie major: Semnornis ramphastinus.
* Grans i forts becs.
* Plomatge vistós, sense un evident dimorfisme sexual.

## Hàbits

Són aus molt sociables, i se'ls pot veure, bé en grups petits de fins a cinc o sis elements, o en solitari. Desenvolupen la seva activitat durant el dia i es mostren actius des de molt enjorn.

## Alimentació

La dieta d'aquestes dues espècies es compon de fruits i insectes. La preponderància de la fruita sembla major que en els tucans o els barbuts. Els insectes són més comuns en la dieta dels pollets. També poden alimentar les seves cries amb un petit nombre de vertebrats. S'han observat menjant flors.

## Reproducció

Ambdues espècies són criadors monògams.

## Taxonomia

S'incloïen amb els barbuts africans, asiàtics i americans a una gran família parafilètica, però més tard es van separar en la seva pròpia família, els semnornítids (Semnornithidae). Tenen avantpassats comuns amb els tucans i els barbuts americans, el que fa que modernament se'ls pugui tractar com una subfamília (Semnornithinae) de la família dels tucans. De fet en la classificació del Congrés Ornitològic Internacional apareixen dins la família Ramphastidae.
Conté dues espècies.
* cabut de Frantzius (Semnornis frantzii).
* cabut tucà (Semnornis ramphastinus).

## Referències

* ↑ Rueda, Cristina; Pardo, Ana María; Buitrago, Aura Viviana «Toucan Barbet (Semnornis ramphastinus), version 1.0» (en anglès). Birds of the World. Cornell Lab of Ornithology, 2020. DOI: 10.2173/bow.toubar1.01species_shared.bow.project_name. ISSN: 2771-3105.
* 1 2 Handbook of the birds of the world. Barcelona : Lynx Edicions, 1992, p. 218-219. ISBN 978-84-87334-10-8.
* 1 2 Ripley, S. Dillon «The Barbets». The Auk, 62, 4, 1945, pàg. 542–563. DOI: 10.2307/4079804. ISSN: 0004-8038.
* ↑ Skutch, Alexander F. «The Life-History of the Prong-Billed Barbet». The Auk, 61, 1, 1944, pàg. 61–88. DOI: 10.2307/4079597. ISSN: 0004-8038.
* ↑ IUCN «Semnornis frantzii» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2022:, 14-07-2022. DOI: 10.2305/iucn.uk.2022-2.rlts.t22681953a163575148.en.
* ↑ IUCN «Semnornis ramphastinus» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2023, 26-10-2022. DOI: 10.2305/iucn.uk.2023-1.rlts.t22681956a223103117.en.
# Cichlasoma orientale

Cichlasoma orientale és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius costaners de Ceará, Pernambuco, Rio Grande do Norte i Paraíba (Brasil).

## Referències

* ↑ Swainson, W. 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Spottiswoode & Co., Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2: i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Cichlasoma orientale» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Kunishige Kamamoto

Kunishige Kamamoto (Kyoto, Japó, 15 d'abril de 1944), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Kunishige Kamamoto va disputar 76 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Zeledònia

La zeledònia (Zeledonia coronata) és un ocell de l'ordre dels Passeriformes. La seua taxonomia va trigar molt de temps en ser resolta, considerat de família Incertae sedis. Avui es considera l'única espècie del gènere Zeledonia Ridgway, 1889 i de la monotípica família dels Zeledònids (Zeledoniidae, Ridgway 1907), arran Barker et al, 2013.

## Hàbitat i distribució

Habita matolls, bambú i selva humida de les muntanyes de Costa Rica i oest de Panamà.

## Referències

* ↑ «Zeledònia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 09/10/2022(català)
* ↑ FK Barker, KJ Burns, J Klicka, SM Lanyon et IJ Lovette. 2013. Going to extremes: Contrasting rates of diversification in a recent radiation of New World passerine birds. Systematic Biology 62: 298–320.
# Mother Father Brother Sister

Mother Father Brother Sister és l'àlbum de debut de la cantant japonesa Misia, editat el 24 de juny de 1998. Va debutar en la tercera posoció a la llista setmanal d'àlbums amb 330.660 còpies venudes. L'àlbum es va mantenir en el top 3 les dues següents setmanes, i a la quarta setmana es va col·locar en la primera posició de la llista amb 277.990 còpies venudes. L'àlbum va mantenir-se en el top 5 durant 11 setmanes consecutives i va arribar a vendre, només al Japó, més de 2,58 milions de còpies. Va guantar el premi al millor àlbum en la 40a Japan Record Award.
A més de ser l'àlbum més venut de Misia, Mother Father Brother Sister és també el setè millor àlbum debut més venut i el 37è àlbum més venut de tots els temps al Japó.

## Llistes
### Llista de vendes Oricon

| Llançament | Llista | Posició | Vendes debut | Vendes totals | Duració |
| June 24, 1998 | Llista diària Oricon de senzills | 1 | | 2.580.150 | 77 setmanes |
| June 24, 1998 | Llista setmanal Oricon de senzills | 1 | 331.660 | 2.580.150 | 77 setmanes |
| June 24, 1998 | Llista mensual Oricon de senzills | 2 | | 2.580.150 | 77 setmanes |
| June 24, 1998 | Llista anual Oricon de senzills | 8 (1998) 82 (1999) | | 2.580.150 | 77 setmanes |

## Referències

* ↑ «オリコン アルバム 1998.7.6» (en japonès). [Consulta: 12 maig 2009].
* ↑ «オリコン アルバム 1998.7.27» (en japonès). [Consulta: 12 maig 2009].
* ↑ «歴代アルバムランキング» (en japonès). [Consulta: 12 maig 2009].

## Enllaços externs

* «Lloc web oficial de Misia».
# Xalet Canadenc

Xalet Canadenc és una casa de Lleida protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Habitatge unifamiliar aïllat, compacte de planta baixa, una planta pis i una planta de golfes. Façana senzilla amb tractament de pell de composició correcta i joc de cobertes d'estil nòrdic, és a dir, amb fort pendent. Murs de càrrega, obra arrebossada, maó vist, coberta de fusta i ceràmica plana. Situada en situació dominant del canal de Serós i de l'horta i ciutat de Lleida.

## Història

La companyia del canal de Serós portà a l'horta de Lleida aquest element arquitectònic totalment aliè a la tradició autòctona. La companyia "La Canadenca" (Recs i Forces de l'Ebre) construí la col·lectora general que travessa tota l'urbs i les comportes del Segre sobre Lleida. Foren afegides les balconades.
Després de la seva rehabilitació, l'any 2004 es va convertir en la seu principal del Museu de l'Aigua de Lleida.

## Referències

* 1 2 3 «Xalet Canadenc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].