OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# János Dömölky

János Dömölky (Budapest, 30 d'octubre de 1938 – 26 de març de 2015) va ser un director de cinema hongarès guanyador del premi Béla Balázs i professor universitari.

## Biografia

Entre 1953 i 1957 va estudiar a l'Institut Ferenc Kölcsey. Entre 1960 i 1962, va treballar com a assistent administratiu a la Magyar Televízió, on desenvoluparia una important carrera: director del 1966 al 1999 i assessor del president de l'emissora del 1997 al 1998.
Entre 1960 i 1965, va estudiar direcció de televisió i cinema a l'Acadèmia de les Arts del Teatre i del Cinema, on va ser professor de Félix Máriássy i Károly Makk. Des de 1978, és professor de la Facultat de Teatre i Cinema; Entre el 1985 i el 1992 va ser professor auxiliar de Miklós Szinetár. Des de 1981, va ser el secretari general de l'Associació d'Artistes de Cinema i Televisió Hongaresos. El 1989, va ser el cap d'un dels estudis de teatre de la televisió hongaresa.
Entre les seves obres, la versió cinematogràfica de la novel·la curta de Vercors A tenger csendje (El silenci del mar, 1965) va guanyar el premi Telespectateur al Festival de Televisió de Montecarlo l'any 1966 com un dels membres de la delegació hongaresa. També es va estrenar als cinemes la seva comèdia Jaguár (1967), basada en la novel·la de Jenő Heltai. Després va filmar una versió de Romeu i Julieta de Ferenc Örsi incrustada en l'entorn de Mohács (1968).

## Filmografia

* A tenger csendje (1965)
* Michelangelo (1965)
* Mélyrétegben (1967)
* Jaguár (1967)
* Tök az adu (1967)
* Malva (1967)
* Aranyszoba (1968)
* Holtág (1968)
* Kezdet (1968)
* A kormányzó (1969)
* Az utolsó ítélet (1970)
* Don Quijote vagy Don Quijote (1970)
* Álkatonák (1970)
* Mindannyiotok lelkiismerete megnyugodhat… (1970)
* A vendég (1971)
* Régi idők mozija (1971)
* Médeia (1971)
* Az utolsó tekercs (1971)
* Zaharíj ikonfestő (1971)
* A feltámadás elmarad (1972)
* Alvilági játékok (1973)
* Áruló (1974)
* A gyilkosok
* Feje fölött holló (1974)
* Kisember születik (1975)
* Az áruló (1975)
* Kiterítve (1976)
* Miért? (1976)
* A Glembay család (1977)
* A kard, avagy én vagyok a falu rossza egyedül (1977)
* Magyar Médeia (1977)
* Bovári úr (1977)
* Amerikai cigaretta (1977)
* 6-os számú kórterem (1977)
* Ki lesz a bálanya? (1979)
* Egésznapos riport (1979)
* Optimisták (1981)
* Forog a film (1985)
* Hajnali háztetők (1986)
* Hét akasztott (1989)
* Audiencia (1989)
* Dunasirató (1989)
* Különbözöm, tehát vagyok! (1989)
* Nem érsz a halálodig (1990)
* Területrendezés (1991)
* Mándy Iván (1992)
* A Valencia-rejtély (1996)
* Halál a hálaadás napján (1998)

## Referències

* ↑ Elhunyt Dömölky János

## Enllaços externs

* Filmkatalógus.hu
* Adatlapja a Soproni Petőfi Színház honlapján
# Cameron (Texas)

Cameron és una ciutat i seu del Comtat de Milam a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 5.634 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cameron tenia 5.634 habitants, 2.090 habitatges, i 1.404 famílies. La densitat de població era de 513 habitants per km².
Dels 2.090 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 17,2% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.878 $ i la renda mediana per família de 30.927 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.988 $ mentre que les dones 18.497 $. La renda per capita de la població era de 14.122 $. Aproximadament el 20,8% de les famílies i el 22% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cameron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cameron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Campionat d'Europa de 500 metres contrarellotge

El Campionat d'Europa de 500 metres contrarellotge és el campionat d'Europa de 500 metres contrarellotge, organitzat anualment per la UEC. Es porten disputant des del 2014 dins els Campionats d'Europa de ciclisme en pista.

## Pòdiums dels Guanyadors

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| 2014 | Anastassia Vóinova (RUS) | Elis Ligtlee (NED) | Miriam Welte (GER) |
| 2015 | Anastassia Vóinova (RUS) | Elis Ligtlee (NED) | Dària Xmeliova (RUS) |
| 2016 | Dària Xmeliova (RUS) | Pauline Grabosch (GER) | Anastassia Vóinova (RUS) |
| 2017 | Miriam Welte (GER) | Pauline Grabosch (GER) | Dària Xmeliova (RUS) |

## Vegeu també

* Campionat del món de 500 metres contrarellotge

## Enllaços externs

* Web de l'UEC Arxivat 2016-10-24 a Wayback Machine.
* Palmarès a cyclebase.nl
# José de Aldecoa y Villasante

José de Aldecoa y Villasante; (Madrid, 24 de febrer de 1838 – 19 de juny de 1917) fou un Jurista, polític i acadèmic espanyol que va ocupar la presidència del Tribunal Suprem entre 1910 i 1917.

## Biografia

Després d'exercir com a jutge i magistrat es va convertir en membre del Tribunal Suprem arribant a president de sala. El 17 de gener de 1910 va ser nomenat president de l'òrgan esmentat, càrrec que va ocupar durant set anys.
José de Aldecoa y Villasante també va ser senador per la província de Múrcia en les legislatures de 1886, 1887, 1887-1888, 1888-1889 i 1889-1890 per la província de Conca en 1893 i 1894-1895, per la província de Còrdova en 1896 i senador vitalici des de 1905 fins a 1917. Uns mesos abans de la seva mort, el 6 de març de 1917, fou nomenat membre de la Reial Acadèmia de Ciències Morals i Polítiques amb la medalla número dotze. Va morir el juny de 1917.

## Referències

* ↑ Firma del Rei al diari ABC
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Medalla 12 Arxivat 2017-08-16 a Wayback Machine. de la RACMYP
* ↑ Notícia del nomenament a Blanco y Negro
* ↑ Foto de la comitiva fúnebre al diari ABC
# Can Duc (Maçanet de Cabrenys)

Can Duc és un mas del municipi de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
El mas està format per la juxtaposició de tres cossos ben definits i s'orienta a migdia. El cos central, de planta baixa i pis, té planta rectangular i coberta a dues aigües. Presenta dues crugies paral·leles a la façana, cobertes amb cairats la meitat de ponent i amb voltes de pedra la de llevant. Adossada a la banda de ponent de la façana principal hi ha una terrassa amb un porxo, la qual cobreix l'accés en planta baixa al segon pis cos. Aquest amb coberta a dues aigües, presenta tres crugies cobertes per voltes paral·leles a les anteriors que es comuniquen mitjançant arcs de mig punt recolzats en pilars.
El tercer cos, a llevant del conjunt, és de planta quadrada amb planta baixa i dos pisos, però a diferència dels altres dos volums dels més amb coberta d'un vessant. La planta baixa es cobreix amb cairats de fusta. Aquest cos presenta les obertures-finestres, portes, etc. Emmarcades per pedres ben tallades, el qual marca una cesura respecte a l'aparell de maçoneria i carreuons que domina tot l'edifici. La seva tipologia que l'apropa a una torre, independitza visualment aquest volum del mas, fet que també es reforça per la presència d'una escala exterior, orientada a llevant, que permeten l'accés directe al seu primer pis.

## Notes

* 1 2 Text importat de: «Can Duc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 25 agost 2014] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Cantó de Saint-Jean-Soleymieux

El cantó de Saint-Jean-Soleymieux és un cantó francès del departament del Loira, situat al districte de Montbrison. Té 13 municipis i el cap és Saint-Jean-Soleymieux.

## Municipis

* Chazelles-sur-Lavieu
* Boisset-Saint-Priest
* La Chapelle-en-Lafaye
* Chenereilles
* Gumières
* Lavieu
* Luriecq
* Margerie-Chantagret
* Marols
* Montarcher
* Saint-Georges-Haute-Ville
* Saint-Jean-Soleymieux
* Soleymieux

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Courtial | SFIO |
| 1951-1958 | M. Royet | Divers droite |
| 1958-1964 | M. Brignon | MRP |
| 1964-1970 | M. de Chavagnac | MRP |
| 1970-1982 | Claudius Granger | Radical, després MRG |
| 1982-1994 | Robert Barale | Divers droite, després UDF |
| 1994-2001 | Marie-Édith Tomasini | RPR |
| 2001- | Serge Vray | app. PCF |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2008 |
| 3.967 | 4.397 | 4.127 | 4.525 | 5.112 | 5.807 | 7.062 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Saint-Jean-de-Monts

El cantó de Saint-Jean-de-Monts és una divisió administrativa francesa del departament de la Vendée, situat al districte de Les Sables-d'Olonne. Té 14 municipis i el cap es Saint-Jean-de-Monts.

## Municipis
### 1805-2015

* La Barre-de-Monts
* Notre-Dame-de-Monts
* Le Perrier
* Saint-Jean-de-Monts
* Soullans

### 2015-

* Barbâtre
* La Barre-de-Monts
* Beauvoir-sur-Mer
* Bouin
* L'Épine
* La Guérinière
* Noirmoutier-en-l'Île
* Notre-Dame-de-Monts
* Notre-Dame-de-Riez
* Le Perrier
* Saint-Gervais
* Saint-Jean-de-Monts
* Saint-Urbain
* Soullans

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1958 | Théodule Chartier | Divers droite |
| 1958-1970 | Pierre Farcy | MPR, després CD |
| 1970-1994 | Jean-Jacques Viguié | UDR, després RPR |
| 1994-2001 | Jean Crochet | RPR |
| 2001-2015 | André Ricolleau | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 10.976 | 11.486 | 12.080 | 12.475 | 13.596 | 15.155 | 17.954 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Cantó de Saint-Jean-Brévelay

El cantó de Saint-Jean-Brévelay (bretó Kanton Sant-Yann-Brevele) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 7 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Bignan | Begnen | 2.546 | 45,84 | 56500 | 56017 |
| Billio | Bilioù | 351 | 12,03 | 56420 | 56019 |
| Buléon | Buelion | 424 | 12,27 | 56420 | 56027 |
| Guéhenno | Gwezhennoù | 730 | 23,33 | 56420 | 56071 |
| Plumelec | Pluveleg | 2.337 | 58,36 | 56420 | 56172 |
| Saint-Allouestre | Sant-Aleustr | 532 | 16,48 | 56500 | 56204 |
| Saint-Jean-Brévelay | Sant-Yann-Brevele | 2.368 | 41,83 | 56660 | 56222 |
| Cantó | Sant-Yann-Brevele | 9.288 | 210,14 | - | 5634 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 9.036 | 8.927 | 9.151 | 9.395 | 9.464 | 9.288 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Henri-Michel Kersuzan | Divers droite | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cap d'ase

«Cap d'ase o caps d'ase» té aquests significats:
* Cap d'ase o Eutrigla gurnardus, espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids i
* Caps d'ase o Lavandula stoechas, planta de la família de les lamiàcies
* Caps d'ase o Cirsium eriophorum, planta amb flor de la família de les asteràcies
* Caps d'ase o Lavandula pedunculata, planta de la família de les lamiàcies llargament considerada una subespècie de L. stoechas
# Cap d'Ona

El Cap d'Ona, és un cap de la costa de la Marenda del terme comunal de Banyuls de la Marenda, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Està situat a la zona nord-est del terme de Banyuls de la Marenda, a llevant del poble de Banyuls de la Marenda, a la costa de la meitat nord del nucli urbà. El cap, pròpiament dit, està format també per la Punta de l'Andreu i la Punta dels Guills. És al sud de la Punta del Mig.
Tot el Cap d'Ona és conegut per les petites platges pedregoses procedents de petits rierols que davallen de la zona muntanyosa de ponent del cap. És una zona perillosa per la caiguda de pedres, però molt apreciada pels que busquen un bany en solitari.
Pel Cap d'Ona passa la ruta excursionista que va de Banyuls de la Marenda a Portvendres resseguint el Camí de Ronda.
El lloc va inspirar en el seu moment els fabricants de cervesa artesanal d'Argelers que elaboren la cervesa Cap d'Ona.

## Referències

* ↑ El Cap d'Ona en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ Pàgina web sobre el Cap d'Ona.
* ↑ «Ruta excursionista.». Arxivat de l'original el 2017-03-28. [Consulta: 28 març 2017].
* ↑ R., A. «Les cerveses Cap d’Ona de Catalunya Nord guanyen World beer challenge». El Punt Avui, 04-07-2018. [Consulta: 3 agost 2021].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «12-Banyuls de la Marenda». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Banyuls de la Marenda». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.
# Can Ferrers (Fogars de Montclús)

Can Ferrers és una masia de Fogars de Montclús (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de tipus rural amb annexes pels animals. Té una planta rectangular amb planta baixa i un pis, coberta a dues vessants. La façana és un paredat lateral, en la que hi ha una porta d'entrada en forma d'arc de mig punt revestida en pedra. Sobre d'aquesta hi ha un rellotge de sol recentment pintat amb una inscripció. La distribució de l'interior és la típica d'aquest tipus de masies rurals.

## Història

Aquest mas és bastant antic. No es coneix amb exactitud la seva data de construcció, però l'actual és un edifici que ha sofert algunes reformes i transformacions, sobretot a l'exterior, l'arrebossat de les parets i d'altres coses.

## Referències

* 1 2 «Can Ferrers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
# Can Ferrer del Puig

Can Ferrer del Puig és una antiga masia del municipi de Blanes (Selva) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una antiga masia amb diverses estances per a masovers i propietaris. És un edifici de planta rectangular de dues plantes amb altres cases adossades aïllat dalt un turó sobre el riu Valldeburg. Els elements més interessants de la façana són la porta principal de mig punt i adovellada, la llinda de la finestra superior amb la data i el rellotge de sol. L'antiga masia està formada per dos cossos d'edificis i només un d'ells està actualment habitat. La resta està més o menys enrunat, encara que conserva els teulats. Es van dur a terme unes reformes les data de les quals van ser recollides en la llinda de la finestra indicant “1796”.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Ferrer del Puig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 gener 2016].
# Carcharhinus amblyrhynchoides

Carcharhinus amblyrhynchoides és una espècie de peix de la família dels carcarínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 161 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf d'Aden, el sud-oest de l'Índia, Sri Lanka, el Golf de Tailàndia, les Filipines, Vietnam, Indonèsia, Papua Nova Guinea i Austràlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Carcerand

Un carcerand és una estructura macrocíclica que funciona com amfitrió o hoste d'una molècula convidada que queda atrapada al seu interior sense possibilitat de fugir ni a altes temperatures.
El terme «carcerand» prové del llatí carcer, -ĕris, ‘càrcer’, ‘presó’. Fou un terme encunyat el 1983 pel químic estatunidenc Donald J. Cram (1919–2001) de la Universitat de Califòrnia a Los Angeles, guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1987.
Els sistemes hoste-convidat de carcerands, anomenats carceplexes, es formen durant la seva síntesi; una vegada que es forma un carceplex, el convidat queda atrapat com si està dins d'un càrcer o presó, i no pot sortir sense trencar els enllaços covalents de l'hoste. Cram definí una quantitat anomenada unió constrictiva, derivada de la força mecànica que impedeix l'escapada dels convidats. La unió constrictiva en carceplexes és alta.

## Referències

* ↑ Salavati-Niasari, M.; Mohandes, F. «From Zeolite to Host-Guest Nanocomposite Materials». A: Boreddy Reddy. Advances in Diverse Industrial Applications of Nanocomposites.. Rijeka, Croàcia: InTech. ISBN 953-307-202-4.
* ↑ Liu, Fang; Helgeson, Roger C.; Houk, K. N. «Building on Cram’s Legacy: Stimulated Gating in Hemicarcerands» (en anglès). Accounts of Chemical Research, 47, 7, 15-07-2014, pàg. 2168–2176. DOI: 10.1021/ar5001296. ISSN: 0001-4842. PMC: PMC4215849. PMID: 24802979.
# Cantó de Meaux-Nord

El cantó de Meaux-Nord és un antic cantó francès del departament del Sena i Marne, que estava situat al districte de Meaux. Comptava amb 8 municipis i part del de Meaux.
Va desaparèixer al 2015 i el seu territori es va dividir entre el cantó de Claye-Souilly, el cantó de La Ferté-sous-Jouarre i el cantó de Meaux.

## Municipis

* Barcy
* Chambry
* Chauconin-Neufmontiers
* Crégy-lès-Meaux
* Germigny-l'Évêque
* Meaux (part)
* Penchard
* Poincy
* Varreddes

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Bouvin | SFIO |
| 1949-1955 | Louis Bégouin | Radical |
| 1955-1961 | Paul Barennes | CNIP |
| 1961-1973 | René Mocquiaux | Divers droite |
| 1973-1985 | Robert Le Foll | PS |
| 1985-2004 | Pierre Quillet | RPR |
| 2004- | Olivier Morin | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Can Sis Dits (Vidreres)

Can Sis Dits és una obra de Vidreres (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici d'estructura rectangular format per dues plantes i cobert a dos vessants a laterals. A tocar del mas hi ha una torre d'uns deu metres d'alçada per cinc de diàmetre que també està habilitada com a habitatge.
Les obertures de la casa són rectangulars i emmarcades de pedra, la major part dels quals amb llindes en forma d'arc depressiu convex. Les obertures de la torre són rectangulars i fetes d'obra.
Als voltants de la casa hi ha establiments varis pel bestiar i una masoveria o casa nova del segle xx.

## Història

A la part lateral dreta de la casa existeix una finestra amb el marc de granit la llinda de la qual porta inscrita la data de 1783, potser reaprofitada de l'estructura anterior, ja que les pedres que emmarquen les obertures de la façana actual no són de granit.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Sis Dits». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 juliol 2018].
# Cantó de Millau-Oest

El cantó de Millau-Oest és un cantó francès del departament de l'Avairon, situat al districte de Millau. Té 4 municipis i el cap cantonal és Millau.

## Municipis

* Comprenhac
* Creissèls
* Milhau
* Sent Jòrdi

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1985-1998 | Gilbert Lagarde | RPR |
| 1998-2004 | Guy Durant | PS |
| 2004- | Jean-Dominique Gonzales | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| | | | | | 16.595 | 17.884 |
# Kiryū

Kiryū (jap. 桐生市) és una ciutat de la prefectura de Gunma, al centre de Honshū, l'illa principal del Japó. Es troba a uns 110 km al nord de Tòquio.
Tradicionalment, la principal indústria de la ciutat durant el segle xx era la fabricació de teixits de seda per a l'exportació. La industria dedicada a la fabricació de raió es va desenvolupar després de la Segona Guerra Mundial, durant el període de reconstrucció industrial. A la ciutat també hi ha la seu de la Mitsuba Corporation, la principal fabricant de peces d'automoció del país.

## Ciutats adjacents

* Prefectura de Gunma
** Maebashi
** Isesaki
** Numata
** Ota
** Midori
** Fujimi
* Prefectura de Tochigi
** Ashikaga
** Sano

## Referències

* 1 2 «Kiryū». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Kiryū». Encyclopædia Britannica. [Consulta: 1r març 2019].
* ↑ «Head Quarter, Offices and Plants». Mitsuba Corp.. [Consulta: 1r març 2019].