OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Modena City Ramblers

Modena City Ramblers és un grup italià de folk combatiu format l'any 1991.
El seu estil barreja característiques del folk irlandès i del folk punk celta de The Pogues i The Waterboys, així com de les balades de la resistència italiana.
Han fet concerts arreu del món i han tocat en diversos festivals de prestigi com ara l'Independent Days Festival de Bolonya o l'Awesome Africa Festival a Sud-àfrica.
També han col·laborat amb artistes com Manu Chao, Bob Geldof o el grup irlandès The Chieftains.

## Formació

* Franco D'Aniello: flauta, tin whistle, trompeta, saxo, cors, guitarra acústica i percussió
* Massimo "Ice" Ghiacci: baix elèctric i acústic, contrabaix, baix tea-chest, saxo, veus i cors, guitarra acústica, balalaica
* Roberto "Robby" Zeno: bateria, percussió, cors, mandolina, guitarra acústica, pianoforte, baix
* Francesco "Fry" Moneti: guitarra acústica i elèctrica, guitarra baríton, buzuki, violí acústic i elèctric, banjo, ud, mandolina, saltiri, cors, veus.
* Davide "Dudu" Morandi: veu, guitarra acústica, guitarra elèctrica, banjo, glockenspiel, baix elèctric, harmònica, culleres
* Leonardo "Leo" Sgavetti: acordió, pianoforte, orgue, orgue Hammond, clavinet, vibràfon
* Gianluca Spirito: guitarra acústica, buzuki, banjo, mandolina, ukulele, cuatro, guitarra batent, llaüt, bodhrán, cors

### Ex-components

* Giovanni Rubbiani
* Alberto "Guardia Rossa" Cottica
* Alberto "Mors" Morselli
* Marco Michelini
* Chris Dennis
* Filippo Chieli
* Marco Tedeschi
* Stefano "Cisco" Bellotti
* Arcangelo "Kaba" Cavazzuti
* Vania Buzzini
* Massimo Giuntini
* Luca "Gabibbo" Giacometti
* Daniele "Contador" Contardo
* Elisabetta "Betty" Vezzani
* Luciano Gaetani
* Luca Serio Bertolini

## Discografia

* Riportando tutto a casa (1994)
* La grande famiglia (1996)
* Terra e libertà (1997)
* Raccolti (1998)
* Fuori campo (1999)
* Radio Rebelde (2002)
* Mcr (2003)
* Viva la vida, muera la muerte! (2004)
* Appunti partigiani (2005)
* Dopo il lungo inverno (2006)
* Bella Ciao (2008)
* Onda libera (2009)
* Sul tetto del mondo (2011)
* Niente di novo sul fronte occidentale (2013)
* Venti (2014)
* Tracce clandestine (2015)
* Mani come rami, ai piedi radici (2017)
* Riaccolti (2019)

## Bibliografia

* Pàgina web oficial Arxivat 2005-04-24 a Wayback Machine.

## Referències

* 1 2 3 4 «Modena City Ramblers | Biography & History» (en anglès americà). [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «Modena City Ramblers - Relationships - MusicBrainz». [Consulta: 27 octubre 2020].
* ↑ «Modena City Ramblers» (en italià). [Consulta: 27 octubre 2020].
# Josep Maria de Pallejà i de Bassa

Josep Maria de Pallejà i de Bassa (Barcelona, 4 de gener de 1864 - Barcelona, 7 de juliol de 1926) fou un advocat, financer i polític català, tercer marquès de Monsolís.

## Biografia

Fill de Guillem de Pallejà i d'Olzina i de Maria de la Concepció de Bassa i de Saleta, i en morir aquesta el 1888 heretà el títol de marquès de Monsolís. Era membre del Cercle del Liceu i el 1894 fou nomenat president del Círculo Ecuestre. A les eleccions municipals de 1895 fou escollit regidor de l'Ajuntament de Barcelona pel districte Universitat dins del Partit Liberal i el 1898.
Fou diputat del Partit Liberal Fusionista pel districte de Santa Coloma de Farners a les eleccions generals espanyoles de 1886 i senador per la província de Barcelona el 1898-1899.
Fou pare de Guillem de Pallejà i Ferrer-Vidal i era net de Pere Nolasc de Bassa i Girona, gendre de Josep Ferrer i Vidal i de Concepció Soler i Serra i cunyat de Joan Ferrer-Vidal, de Lluís Ferrer-Vidal i de Josep Ferrer-Vidal, I marquès de Ferrer-Vidal. També era concunyat d'Ignasi Girona i Vilanova.

## Referències

* ↑ «Guillem de PALLEJA y OLZINA». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Concepció de BASSA y de SALETA». geneanet. Martín Rodríguez.

## Bibliografia

* Cèlia Canyelles, Julià. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p. 222. ISBN 978-84-9850-461-3.

## Enllaços externs

* «PALLEJÁ Y DE BASSA, José María. Marqués de Monsolís». Senado de España.
# Keramsurka

Keramsurka (en rus: Керамсурка) és un poble de la República de Mordòvia, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 55 habitants, pertany al municipi de Kozlovka.

## Referències

* ↑ И. К. Инжеватов. Топонимический словарь Мордовской АССР. Мордовское книжное издательство, 1987.
# Gurguèn I d'Ibèria

«Gurguèn I d'Ibèria» té aquests significats:
* Gurguèn I d'Ibèria és el nom de dos personatges que foren príncep-primat i rei dels kartvels a Ibèria.
* Gurguèn I d'Ibèria és més conegut com a Guaram I d'Ibèria
* Gurguèn d'Ibèria, li correspondria Gurguèn II d'Ibèria i anomenat també a vegades com Gurguèn III d'Ibèria. Gurguèn II també s'anomena erròniament a Guaram II, que no va arribar a ser sobirà d'Ibèria
* Gurguèn I d'Ibèria (rei dels kartvels), en realitat Gurguèn III d'Ibèria (eventualment IV d'Ibèria) i Gurguèn I dels kartvels
# Uperoleia laevigata

Uperoleia laevigata és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M., Clarke, J. &Meyer, E. (2004). Uperoleia laevigata. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 22 d'abril del 2008 (en anglès). IUCN
# Torneig de les Cinc Nacions 1967

El Torneig de les Cinc Nacions de 1967 fou la 37a edició en el format de cinc nacions i la 73a tenint en compte les edicions del Home Nations Championship. Deu partits es van jugar entre el 14 de gener i el 15 d'abril. França dominiria i guanyaria el torneig. El XV de la Rosa s'enduria la Calcuta Cup.

## Table

| Posició | Nació | Partits | Partits | Partits | Partits | Punts | Punts | Punts | Taula de punts |
| Posició | Nació | Jugats | Guanyats | Empatats | Perduts | A Favor | En contra | Diferència | Taula de punts |
| 1 | França | 4 | 3 | 0 | 1 | 55 | 41 | +14 | 6 |
| 2 | Anglaterra | 4 | 2 | 0 | 2 | 68 | 67 | +1 | 4 |
| 2 | Irlanda | 4 | 2 | 0 | 2 | 17 | 22 | −5 | 4 |
| 2 | Escòcia | 4 | 2 | 0 | 2 | 37 | 45 | −8 | 4 |
| 5 | Gal·les | 4 | 1 | 0 | 3 | 53 | 55 | −2 | 2 |
(Font: rugbyfootballhistory.com:)

## Results

| França | 8–9 | Escòcia | 14 de gener de 1967 - París Assistència: 32.000 espectadors Àrbitre: K Kelleher (Irlanda) |
| Escòcia | 11–5 | Gal·les | 4 de febrer de 1967 - Edimburg Assistència: 70.000 espectadors Àrbitre: K Kelleher (Irlanda) |
| Irlanda | 3–8 | Anglaterra | 11 de febrer de 1967 - Dublín Àrbitre: D Hughes (Gal·les |
| Anglaterra | 12–16 | França | 25 de febrer de 1967 - Londres Assistència: 70.000 espectadors Àrbitre: D d'Arcy (Irlanda) |
| Escòcia | 3–5 | Irlanda | 25 de febrer de 1967 - Edimburg Àrbitre: D Hughes (Gal·les) |
| Gal·les | 0–3 | Irlanda | 11 de març de 1967 {{{time}}} - Cardiff Àrbitre: M Titcomb (Anglaterra) |
| Anglaterra | 27–14 | Escòcia | 18 de març de 1967 {{{time}}} - Londres Àrbitre: D d'Arcy (Irlanda) |
| França | 20–14 | Gal·les | 1 d'abril de 1967 {{{time}}} - París Assistència: 39.367 espectadors Àrbitre: D d'Arcy (Irlanda) |
| Irlanda | 6–11 | França | 15 d'abril de 1967 {{{time}}} - Dublín Assistència: 50.000 espectadors Àrbitre: R Burrell (Escòcia) |
| Gal·les | 34–21 | Anglaterra | 15 d'abril de 1967 {{{time}}} - Cardiff Àrbitre: D McMahon (Escòcia) |
Font:ESPN

## Referències

* ↑ Harrison, Miles. Grand slam : a history of the Five Nations Championship. (en anglès). Londres: Aurum, 1999. ISBN 1854106538 [Consulta: 24 febrer 2016].
* ↑ Collins, Tony. The Oval World: A Global History of Rugby (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2015. ISBN 1408843722 [Consulta: 24 febrer 2016].
* ↑ «6 Nations History». Year by Year Analysis: 1967. rugbyfootballhistory.com. [Consulta: 20 març 2011].
* ↑ «Five Nations 1967 / Results». ESPN Scrum. ESPN Emea. [Consulta: 12 desembre 2012].
# Taratata

Taratata fou un cèlebre programa musical de la televisió francesa que s'emet des de 1993, amb una aturada de l'any 2000 al 2005, i es va cancel·lar en 2013. En un principi estava dedicat principalment al rock, però actualment també inclou pop, indie, rap i altres. Hi actuaven cantants i grups de tota mena: estrelles internacionals (com Madonna o Lady Gaga, per exemple), francesos (com Indochine) i també grups i cantants mitjans, desconeguts o que fins i tot encara no han tret cap àlbum, sovint apadrinats per un artista més consagrat.

## Descripció

El format del programa, que durava noranta minuts i estava gravat d'una tirada, consta de cançons en "directe" (gravades en directe, sense playback, tot i que el programa s'emet en diferit) originals, cançons cantades en duet, cançons d'uns artistes cantades per uns altres, entrevistes curtes a alguns dels artistes que hi actuen i petits reportatges (gravats a part) sobre la seva història i trajectòria musical.
Els programes es graven de dos en dos, cosa que fa que sovint un convidat acabava apareixent a dos programes consecutius. El format fa que, mentre s'està fent una entrevista en un cantó del plató, just al costat ja estigui el grup següent preparat i escoltant, i de vegades pot fer algun comentari o participar-hi, tot i que no és freqüent. El muntatge de plans es feia en directe, i a la versió oficial només s'afegien els subtítols, quan hi havia entrevistes a convidats que no parlen francès. El presentava en Nagui, que per aquest programa vestia sempre pantalons i americana negra amb camisa vermella.

## Difusió

Taratata s'emetia a la televisió pública nacional francesa. Setmanalment es feia simultàniament al canal de televisió France 2 i a la cadena de ràdio Virgin Radio de França. La mateixa setmana es reemetia als també canals públics nacionals France 3 i France 4. També s'emetia al Canadà, a la TV5 canadenca.

## Referències

* ↑ France 2 supprime l'émission Taratata, Le Figaro, 31 May 2013.
* ↑ «La musique cherche sa place à la télévision». Le Figaro, 18-02-2009. [Consulta: 21 abril 2009].

## Vegeu també

* Les Inrockuptibles, revista setmanal francesa dedicada a la música i la cultura, també nascuda amb un esperit rock
* Tocata, un programa de televisió espanyola de la dècada de 1980 amb cançons en directe

## Enllaços externs

* Web oficial
# Los Villares de Soria

Los Villares de Soria és un municipi de la província de Sòria, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Soria (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Keramià

Keramia (grec: Κεραμιά) és un antic municipi de l'interior de l'illa grega de Creta, a la prefectura de Khanià, actualment integrat al municipi de Khanià.
# Aïn Djeloula

Aïn Djeloula (àrab: عين جلّولة, ʿAyn Jallūla), l'antiga Cululis, és una ciutat del centre de Tunísia, situada 30 km a l'oest de Kairuan i a l'est del massís del Djebel Ousselat (895 m). Una font, en àrab ayn, que neix a la muntanya li ha donat nom. Dins de la governació de Kairuan, constitueix una municipalitat que tenia 1.757 habitants en 2014.

## Economia

Afronta un desenvolupament econòmic notable arran de dos projectes d'infraestructures que s'hi han de construir: una cimentera i una central elèctrica tèrmica que funcionarà amb gas natural pres del gasoducte transtunisià que passa uns pocs quilòmetres a l'oest de la ciutat.

## Patrimoni

Als afores de la ciutat hi ha força grutes que conserven vestigis prehistòrics, especialment pintures rupestres.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 41 15 (ISO 3166-2:TN-12).
A més, forma un sector o imada, amb codi 41 55 59, de la delegació o mutamadiyya d'El Oueslatia (41 55).

## Referències

* ↑ Edipuglia. La fin de la cité antique et le début de la cité médiévale (en francès), 1996, p. 362. ISBN 978-88-7228-171-0.
* ↑ «Populations, logements et ménages par unités administratives et milieux» (pdf) (en àrab). Arxivat de l'original el 28 de gener 2018. [Consulta: 15 novembre 2017].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 155. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 97-101. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Uperoleia mjobergi

Uperoleia mjobergi és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M. & Roberts, D. 2004. Uperoleia mjobergi. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Bonner

«Bonner» té aquests significats:
* Bonner Durchmusterung, catàleg internacional d'estrelles
* Anthony Bonner, traductor i lul·lista mallorquí
* Bonner (Gósol), despoblat al terme municipal de Gòsol
# José Garrido de Oro

José Garrido de Oro, (Figueres, Catalunya 1884 . s. XX) fou un militar espanyol que participà en l'alçament militar de 1936 contra la Segona República seguint ordres dels seus superiors i condemnat a presó per negligència en la defensa de Mallorca.
Garrido pertanyia a la francmaçoneria, i era germà del coronel Robustiano Garrido de Oro que fou vocal del tribunal que jutjà el comandant José López-Amor Jiménez que s'havia sublevat a Barcelona.
El 1912 havia ascendit a capità i era excedent en la 1a regió militar i alumne de l'Escola Superior de la Guerra. El 1929 pertanyia al Cos d'Estat Major i era comandant de la de la 4a brigada de cavalleria i fou ascendit a tinent coronel. L'octubre del 1933 fou nomenat Cap d'Estat Major de la Comandància Militar de les Illes Balears. El 1935 fou un dels fundadors de la Unión Militar Española a Mallorca. Ocupava aquest destí quan s'inicià la Guerra Civil el juliol de 1936. Prengué part en totes les mesures militars, com la constitució de columnes per recórrer Mallorca (22 de juliol del 1936), la creació de milícies ciutadanes (23 d'agost) i l'organització de la defensa antiaèria. A partir del 16 d'agost, participà en la defensa de Mallorca contra el desembarcament republicà que tingué lloc a Portocristo. Fou encartat per negligència en la causa instruïda pel comandant militar Trinidad Benjumeda del Rey, el desembre del 1936. Passà a la situació de retirat el 1937 i condemnat a una pena de 10 anys de presó.

## Referències

* ↑ Ferrer Benimeli, J.A.. La masonería en la España del siglo XX (en castellà). Univ de Castilla La Mancha, 1996, p. 904. ISBN 9788489492479.
* ↑ Massot i Muntaner, J. Aportacions a la història de la guerra civil a Mallorca. L'Abadia de Montserrat, 2009, p. 37. ISBN 9788498831757.
* ↑ Diario Oficial del Ministerio de la Guerra, 265, 23-11-1912, pàg. 525.
* ↑ Diario Oficial del Ministerio de la Guerra, 53, 08-03-1929, pàg. 647.
* 1 2 «Josep Garrido de Oro». [Consulta: 27 novembre 2017].
* ↑ «Any 1935 a Mallorca». [Consulta: 27 novembre 2017].
* ↑ «Josep Massot: “Goded hubiera mandado matar a media Mallorca”» (en castellà). Ultima Hora, 03-12-2011.
# Josep Puigbert i Punset

Josep Puigbert i Punset (Figueres, 1964). Periodista llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona. Va ser de director de la Casa de la Generalitat a Perpinyà.
En el periodisme es va iniciar tractant la temàtica esportiva, en mitjans escrits i radiofònics. Des de 1986 a 1993 va retransmetre tots els partits que va jugar la Unió Esportiva Figueres, a Segona Divisió A. Ha treballat al diari El Punt (1991-2011), a on va ser cap de secció, i a l'emissora Ser-Empordà (1986-1991). També ha col·laborat en diferents mitjans com: La Vanguardia, la COPE, Televisió de Figueres, Canal Nord, Radio Vilafant i Empordà TV. Ha escrit els llibres: "Què pensa Santi Vila?" i "Què pensa l'alcalde Santi Vila?" i és coautor del llibre: "Instal·lacions Burgas : tres generacions : setanta-cinc anys d'història de l'empresa". Des de l'any 2005, és un dels organitzadors de la Mostra de Cinema de Muntanya i Aventura.
Va ser cap de gabinet a l'alcaldia de Figueres entre els anys 2011 i 2013 i assessor de comunicació a la Diputació de Girona entre els anys 2013 i 2014. Va ser director de la Casa de la Generalitat a Perpinyà (2014-2022).

## Obra

* Què pensa Santi Vila (Ebe, 2006)
* Què pensa l'alcalde Santi Vila (Ebe, 2011)
* Instal·lacions Burgas : tres generacions : setanta-cinc anys d'història de l'empresa (2014, Burgas)

## Referències

* ↑ «Perfil i trajectòria professional: Josep Puigbert i Punset». Generalitat de Catalunya, 17-11-2015. [Consulta: 8 maig 2018].
* ↑ Rivas, Mairena «"Estem gratament sorpresos perquè l'acollida a Perpinyà ha estat molt bona".». Empordà, 11/11/2014, pàg. 12 [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ «El nou director de la Casa de la Generalitat de Perpinyà vol més coordinació entre ambdós...». Arxivat de l'original el 2015-02-04. [Consulta: 4 febrer 2015].
* ↑ «El periodista figuerenc Josep Puigbert dirigirà la Casa de la Generalitat a Perpinyà». Diari de Girona, 31-10-2014.
# Aïn Harrouda

Aïn Harrouda (en àrab عين حرودة, ʿAyn Ḥarrūda; en amazic ⵄⵉⵏ ⵃⴰⵔⵓⴷⴰ) és un municipi de la prefectura de Mohammédia, a la regió de Casablanca-Settat, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 62.420 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Uperoleia littlejohni

Uperoleia littlejohni és una espècie de granota que viu a Austràlia.

## Referències

* Hero, J.-M. & Retallick, R. 2004. Uperoleia littlejohni. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 22 d'abril del 2008.
# Bonnemain

Bonnemain (en bretó Bonmaen) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 1.185 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.216 | 1.251 | 1.094 | 1.149 | 1.177 | 1.138 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Pierre Plusquellec | |
| 2008- | Loïc Lebre | |
# Jordi Monés i Carilla

Jordi Monés i Carilla, (Barcelona, 25 de juny de 1961) és un oftalmòleg català especialista en màcula, retina i vitri, dedicat a la recerca en les malalties degeneratives maculars i retinals.
Doctor Cum laude en Medicina i Cirurgia per la Universitat de Barcelona, membre de diverses societats científiques, tant nacionals com internacionals, i les seves investigacions se centren en les malalties maculars, neovascularització coroïdal, degeneració macular, teràpia antiangiogènica, teràpia anti PDGF, atròfia geogràfica, degeneració retiniana, trasplantament de retina i cèl·lules mare.
Des de l'any 2007 és el Director de l'Institut de la Màcula al Centre Mèdic Teknon de Barcelona, i director, investigador principal i un dels patrons fundadors de la Barcelona Macula Foundation: Research for Vision, des de 2011.
Ha estat membre de la Junta Directiva del Futbol Club Barcelona del 2003 al 2005 amb Joan Laporta i Estruch com a responsable dels Serveis Mèdics del club, dimitint per desavinences amb el president, i de 2010 al 2015 com a responsable del Departament de Serveis Mèdics i Rendiment i responsable de la secció d'Atletisme, i vocal fins a 2017, quan dimití per l'actitud de Josep Maria Bartomeu durant el Referèndum sobre la independència de Catalunya.
El 2017 va anar a les llistes de Junts per Catalunya per Barcelona a les Eleccions al Parlament de Catalunya de 2017.

## Referències

* 1 2 «Jordi Monés, la degeneración macular asociada a la edad» (en castellà). Para Todos la 2. RTVE, 10-11-2014. [Consulta: 30 octubre 2015].
* ↑ Mateo, Gerard. «Los negocios que se reúnen en el palco del Camp Nou (I)» (en castellà). Cronica Global, 22-06-2017. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Las células madre embrionarias llegan a los primeros pacientes». La Vanguardia, 24-01-2012.
* ↑ «Oftalmólogos advierten que los fumadores tienen 4 veces más riesgo de ceguera». La Vanguardia, 27-05-2015.
* ↑ Ontiveros, Linda. «El 10% de los diabéticos españoles sufre discapacidad visual» (en castellà). El Norte de Castilla. [Consulta: 28 octubre 2015].
* ↑ «Oftalmólogos buscan cura para la enfermedad de Stargardt» (en castellà), 28-02-2014.
* ↑ «Dimite el responsable de los servicios médicos del Barça» (en castellà). El Pais, 31-05-2005. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Un any sense fum». Xavi Soler / Ferran Correas, 16-01-2013. [Consulta: 30 octubre 2015].
* ↑ «Jordi Monés dimite como directivo del Barcelona por disconformidad a la decisión de jugar a puerta cerrada» (en castellà). La Sexta, 01-10-2017. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Junts per Catalunya, la llista del PDECat que liderarà Puigdemont». VilaWeb, 13-11-2017 [Consulta: 13 novembre 2017].
# Morata de Jiloca

Morata de Jiloca és un municipi de la província de Saragossa situat a la comarca de la Comunitat de Calataiud.

## Referències

* ↑ Moreno Rueda, Joan. Morata de Jiloca, 2021 [Consulta: 2 juny 2021].
# Josep Torra i Mundet

Josep Torra i Mundet (Granera, 1922-2016) era empresari agrícola i ramader i va ser alcalde de Granera en tres ocasions entre els anys 1979 i 2003.
Josep Torra i Mundet era pagès i ramader quan es presentà candidat a alcalde de Granera en les primeres eleccions democràtiques després de la guerra civil (el seu pare, Paulí Torra i Masplà, ja n'havia presidit l'ajuntament entre els anys 1940 i 1947). Sortí escollit i exercí d'alcalde dos mandats successius (del 20 d'abril del 1979 al 30 de juny del 1987). Perdé les eleccions del 87 per dos vots (en el global del municipi), recuperà l'alcaldia el 15 de juny del 1991, i tornà a perdre-la el 7 de juliol del 1995, aquest cop per un vot. L'any 1999 obtingué novament la vara d'alcalde, ara en representació de CiU, i ocupà el càrrec del 13 de juny al 25 de juny del 2003. No es presentà a la reelecció.
Presidí l'Associació recreativa de Granera i la Societat de Caçadors.

## Enllaços externs

* Fitxa biogràfica Arxivat 2004-09-24 a Wayback Machine.
# José López Rodríguez (futbolista)

José López Rodríguez, conegut futbolísticament com a José, (Ferrol, 22 de març de 1943) és un antic futbolista gallec de la dècada de 1960.

## Trajectòria

Després de jugar al Racing de Ferrol, fitxà pel Celta de Vigo l'estiu de 1964, quan el club de Vigo jugava a Segona Divisió. Inicialment, la seva posició al camp era de centrecampista, però posteriorment l'endarrerí a la de defensa. Després de passar per la Melilla CF fitxà pel CE Europa l'any 1966, quan el club gracienc jugava a Segona Divisió. Després d'una bona temporada i mitja fou fitxat pel RCD Espanyol durant la segona meitat de la temporada 1967-68. Amb l'Espanyol jugà temporada i mitja, debutant a primera divisió, on disputà 12 partits. El 1969 marxà al Granada CF, on disputà dues noves campanyes a Primera. L'any 1971 fitxà al Reial Múrcia, club on durant tres temporades passà de Tercera a primera divisió. La temporada 1974-75 fitxà per la UE Sant Andreu, jugant 38 partits a Segona Divisió. La temporada següent visqué una situació curiosa. Demanà la baixa del Sant Andreu per exercir com a secretari tècnic del Múrcia, però durant la temporada, a causa de la mala campanya de l'equip, acabà retornant als terrenys de joc com a futbolista.
Un cop retirat esdevingué entrenador, exercint, entre d'altres, al Deportivo de La Coruña i al Racing de Ferrol.

## Referències

* ↑ Algunes fonts parlen de 1942 com a any de naixement «José López». yojugueenelcelta.com, 31-03-2013. [Consulta: 1r febrer 2015].
* 1 2 3 4 5 6 «José, un estreno espectacular». fameceleste.blogspot.com.es, 19-02-2013. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «Lo llaman el capitán de la regularidad». Mundo Deportivo, 31-08-1973. [Consulta: 1r febrer 2015].
* ↑ «De jugador a secretario técnico ...». Mundo Deportivo, 13-02-1976. [Consulta: 1r febrer 2015].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol (futbolista)
* Perfil a BDFutbol (entrenador)