OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acılı ezme

Acılı ezme, Antep ezmesi o simplement ezme és un tipus d'amuse-bouche o meze de la cuina turca, originari d'Antep. En té moltes varietats, però bàsicament es fa amb tomàquet, ceba i julivert picats, suc de llimona, nar ekşisi (i/o vinagre), sal, i alguna varietat de pebre roig (generalment pul biber o isot) i altres espècies. En turc acı/acılı significa 'picant/amb picant', i ezme aixafat 'paté'. El plat se sembla una mica al pebre xilè i al chimichurri argentí. Moltes vegades es fa servir com una salsa en fer un dürüm amb Adana kebap, şiş kebap o ciğer kebap.

## Referències

* ↑ Lonely Planet; Anthony Ham; Sofia Barbarani Lonely Planet Middle East. Lonely Planet Publications, 1 agost 2015, p. 1117–. ISBN 978-1-74360-963-7.
* ↑ Fırat Efsa. Yönetici. Cinius Yayınları, 1 octubre 2014, p. 53–. ISBN 978-605-323-083-0.
* ↑ «Acılı Ezme Tarifi» (en turc). Arxivat de l'original el 2021-06-18. [Consulta: 27 març 2017]. (recepta)
* ↑ «Antep ezmesi» (en anglès). Turkish food.

## Enllaços externs

* «Recepta d'ezme» (en anglès). Özlem's Turkish Table.
# Acústica (desambiguació)

«Acústic o Acústica» té aquests significats:
* Física:
** Acústica, branca de la física que estudia el so, els infrasons i l'ultrasò
** Acústica arquitectònica, branca de l'acústica aplicada a l'arquitectura
** Acústica musical, branca de l'acústica especialitzada en la física de la música i l'audició musical
* Música:
** Música acústica, música que solament o primordialment utilitza instruments que produeixen sons d'una manera acústica
** Guitarra acústica, tipus de guitarra
** Baix acústic, tipus de baix
** Festival Acústica Figueres, un festival de música de Figueres
# Acó (gal)

Acó (en llatí Acco) va ser un cap dels gals sènons de la Gàl·lia.
Va dirigir la revolta del seu poble contra Juli Cèsar l'any 53 aC durant la guerra de les Gàl·lies. Derrotats els rebels va ser encadenat, condemnat a mort i decapitat per ordre de Cèsar com a advertiment als pobles de la Gàl·lia.

## Referències

* ↑ Cèsar, Juli. «Llibre VI, IV.1». A: Guerra de les Gàl·lies (en llatí i català). Traducció: Icart, Joaquim. 3 vol. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1974, p. 92. DL B. 48252-1974. ISBN 8472250938.
* ↑ Juli Cèsar, De bello gallico VI, 2-4
# Adipat

Adipat, en anglès: adipate, ($^-$OOC-(CH₂)₄-COO$^-$) és la forma ionitzada de l'àcid adípic.
Com a additiu alimentari, els adipats es fan servir per a regulador d'acidesa.

## Exemples

* Adipat de sodi (Codi E356)
* Adipat de potassi (E357).

## Vegeu també

* Regulador d'acidesa
# Gaig blau de raquetes

El gaig blau de raquetes (Coracias spatulatus) és una espècie d'ocell de la família dels coràcids (Coraciidae) que habita zones amb arbres del sud de Tanzània, Zàmbia i zona limítrofa de la República Democràtica del Congo, centre d'Angola, Zimbàbue, Moçambic i Malawi.
# Turó del Rull

El Turó del Rull és una muntanya de 319,1 metres a l'àmbit de Bigues (poble del Vallès) al nord-oest de Vallroja i el Pla, al nord del Pla del Vermell, al nord-est de Can Perera i a migdia de Can Prat de la Riba. S'hi han trobat traces importants d'un jaciment ibèric.

## Referències

* ↑ El Turó del Rull en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Panosa, Isabel «Els ibers del Vallès Oriental una síntesi». Ponències. Revista del Centre d'Estudis de Granollers, 2010.
# Adelaida de Carcassona

Adelaida de Carcassona, o Carcassona-Rasès, (Carcassona, segle xi ?) fou la filla de Pere II de Carcassona i Rangarda de La Marca. Es va casar amb Guillem I de Cerdanya, però no van tenir descendència. A la seva mort va deixar en dot al seu marit els drets del comtat de Carcassona i Rasès. Aquest hi va renunciar i els va vendre a Ramon Berenguer I, el 1067, per 4.000 mancusos d'or, quan es va casar en segones núpcies amb la seva filla Sança de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Adelaida de Carcassona». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Sobrequés Vidal, Santiago. Els barons de Catalunya. Barcelona: Vicens-Vives, 1961, p. 11. ISBN 9788431618063 [Consulta: 1r octubre 2010].
# Tècniques de supervivència

Les tècniques de supervivència designen al conjunt de coneixements que permeten alimentar-se, escalfar-se, protegir-se del mal temps i fins i tot aplicar coneixements mèdics quan un es troba aïllat en la naturalesa.
Aquestes tècniques principalment es fonamenten en la utilització d'objectes que poden trobar-se en el medi ambient, reduint en tant que sigui possible l'ús d'objectes artificials (com encenedors, ganivets...). No obstant això, algunes d'aquestes tècniques es basen en el principi que es disposa d'un mínim d'instruments, generalment reunits en un kit de supervivència. Els mètodes de supervivència són diferents segons el lloc on es troba.
Se'ls ensenyen en particular als militars, a les persones que pretenen fer estades llargues o trajectes per zones poc habitades (boscs, deserts), a persones que desitgen aïllar-se de la societat, desitjant preparar-se per a una eventual desaparició brusca de la seua manera de vida, o que desitgen poder plantar-li cara a situacions catastròfiques.

## Vegeu també

* Survivalisme
* Primers auxilis
* Navegació

## Galeria

* Construcció d'un refugi improvisat al bosc
* Petit kit de supervivència.
* Encenent un foc amb fustes i arc.
* Raquetes de neu improvisades

## Enllaços externs

* Mestre a l'aire lliure - Aprendre l'art de la supervivència en la natura, llegir sobre tècniques bushcraft eficaces que el mantindrà viu en una situació de supervivència. (anglès)
* Skilled Survivor
* Supervivència Arxivat 2010-12-12 a Wayback Machine. a Andinia.com (anglès)
# Tècnica normativa

La tècnica normativa o tècnica legislativa és la disciplina que estudia la composició i redacció de les lleis i altres disposicions normatives, amb la finalitat d'aconseguir un ordenament jurídic coherent i que garanteixi la seguretat jurídica.

## Catalunya

El Departament de Presidència de la Generalitat de Catalunya, mitjançant l' Àrea de Millora de la Regulació, és l'encarregat de vetllar per la qualitat normativa, d'elaborar i difondre directrius i d'analitzar l'impacte de les normes catalanes.
D'altra banda, a l'actualment desapareguda Oficina de Qualitat Normativa del Parlament de Catalunya li corresponien funcions relacionades amb la qualitat de les lleis aprovades pel Parlament.

## Espanya

A nivell estatal, el Consell de Ministres va aprovar el 2005 una resolució amb les directrius de tècnica normativa que hauran d'aplicar els òrgans de l'Administració General de l'Estat.
Algunes comunitats autònomes, també, han desenvolupat els seus propis criteris i directrius: Andalusia, Aragó, Astúries, Balears, Canàries, Castella i Lleó, País Basc i País Valencià; mentre que d'altres han adoptat les directrius de l'Administració general de l'Estat.

## Unió Europea

La Unió Europea, per la seva part, mitjançant el pla d'acció Legislar Mejor i el programa Smart Regulation s'afegeix a la voluntat de millorar la qualitat de les normes i convida al conjunt de les institucions i dels Estats membres a actuar per simplificar el marc regulatori.

## Altres

En general, bona part de governs i parlaments tenen cura de la qualitat de la normativa que aproven i publiquen les seves pròpies directrius de tècnica normativa. En alguns casos, com ara les regions italianes han adoptat un manual conjunt per a totes les administracions implicades.
Així mateix, d'altres organitzacions internacionals, com ara l'OCDE realitzen i publiquen informes relacionats amb les polítiques de millora de la regulació i fan recomanacions per aconseguir millor resultats econòmics i socials mitjançant una bona política regulatòria.

## Referències

* ↑ DECRET 118/2013, de 26 de febrer, de reestructuració del Departament de la Presidència. Art. 27
* ↑ RESOLUCIÓN de 28 de julio de 2005, de la Subsecretaría, por la que se da publicidad al Acuerdo del Consejo de Ministros, de 22 de julio de 2005, por el que se aprueban las Directrices de técnica normativa
* ↑ Accés al recull de normativa autonòmica
* ↑ Legislar Mejor
* ↑ Relació de manuals de tècnica normativa per països
* ↑ Regole e suggerimenti per la redazione dei testi normativi
* ↑ Better Regulation in Europe

## Bibliografia

* Bibliografia temàtica sobre tècnica legislativa editada pel Parlament de Catalunya

## Enllaços externs

* Tècnica i qualitat normativa (Portal jurídic de la Generalitat)
* Guia de bones pràctiques (Departament de la Presidència) Arxivat 2019-11-11 a Wayback Machine.
* Criteris de tècnica normativa del Parlament de Catalunya
* Dossier temàtic sobre tècnica legislativa
* Regulatory policy (OCDE)
# George Tchobanoglous

George Tchobanoglous és un enginyer civil i ambiental, escriptor i professor estatunidenc. Va néixer als Estats Units, fill d'immigrants grecs. És doctor en enginyeria ambiental per la Universitat Stanford i professor emèrit del departament d'enginyeria civil i ambiental de la Universitat de Califòrnia, Davis, on va exercir de docent durant 35 anys, començant l'any 1970. Les seves principals línies de recerca són el tractament d'aigües residuals, la reutilització de l'aigua i la gestió de residus. És autor o coautor de més de 375 publicacions, entre els quals es destaquen catorze llibres de text i cinc llibres de referència. Els seus llibres es fan servir a centenars d'institucions educatives als Estats Units.

## Referències

* 1 2 Facultat d'Enginyeria de la Universitat de Califòrnia, Davis. «UC Davis Engineering - 50th Anniversary - George Tchobanoglous», 2012. Arxivat de l'original el 2012-04-13. [Consulta: 2 maig 2012].

## Enllaços externs

* «Dr. George Tchobanoglous Is Awarded the 2003 Clarke Prize» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-04-25. [Consulta: 17 desembre 2013].
* «The 2003 Clarke Prize Honoree George Tchobanoglous,Ph.D.,p.E.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-04-25. [Consulta: 17 desembre 2013].
# UTC−08:00

UTC−08:00 és una zona horària d'UTC amb 8 hores de retard de l'UTC. El seu codi DTG és U -Uniform.

## Zones horàries

* Pacific Standard Time (PST)
* Pitcairn Standard Time (PST)
* Clipperton Island Standard Time (CIST)
* Alaska Daylight Time (AKDT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Canadà
** Territoris del Nord-oest
*** Tungsten (associat a la mina de Cantung)
* Mèxic
** L'Illa de Clarión, en les Illes Revillagigedo
* França
** Illa Clipperton (illa deshabitada)
* Regne Unit
** Illes Pitcairn

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi nord)
#### Pacific Standard Time

Aquestes zones utilitzen el UTC-08:00 a l'hivern i el UTC-07:00 a l'estiu.
* Canadà
** Colúmbia Britànica (la majoria de la província)
** Yukon
* Mèxic
** Baixa Califòrnia
* Estats Units
** Califòrnia
** Idaho (al nord de l'estat)
** Nevada (la majoria de l'estat)
** Oregon (la majoria de l'estat)
** Washington

### Temps d'estiu (estiu a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC-09:00 a l'hivern i el UTC-08:00 a l'estiu.
* Estats Units
** Alaska (Excepte Illes Aleutianes a l'oest de 169° 30′ O i l'Illa de Sant Llorenç)

## Geografia

UTC-08 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 112,5°O i 127,5°O de longitud. En el temps solar aquest fus horari és el corresponent el meridià 120° oest.
# UTC−06:00

UTC−06:00 és una zona horària d'UTC amb 6 hores de retard de l'UTC. El seu codi DTG és S -Sierra.

## Zones horàries

* Central Standard Time (CST)
* Galapagos Time (GALT)
* Easter Island Standard Time (EAST)
* Peter Island Time (PIT)
Horaris d'estiu
* Mountain Daylight Time (MDT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Belize
* Costa Rica
* El Salvador
* Guatemala
* Hondures
* Nicaragua
* Equador
** Illes Galàpagos
* Canadà
** Saskatchewan (excepte Lloydminster)

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC-06:00 a l'hivern i el UTC-05:00 a l'estiu.

#### Central Standard Time

* Canadà
** Manitoba
** Nunavut ((est) la major part de la Regió de Kivalliq i part de la Regió de Qikiqtaaluk)
** Ontario (part nord-oest)
* Estats Units
** Alabama
** Arkansas
** Illinois
** Iowa
** Louisiana
** Minnesota
** Mississipi
** Missouri
** Wisconsin
** Oklahoma
** Kansas (excepte als comtats de Sherman, Wallace, Greeley i Hamilton, situats a la frontera de Colorado)
** Nebraska (dos terços oriental)
** Dakota del Sud (meitat oriental)
** Dakota del Nord (excepte quadrant sud-oest)
** Texas (la majoria de l'estat)
** Florida (a l'oest del Panhandle Apalachicola River)
** Indiana cantonades sud-oest i el nord-oest
** Kentucky (la meitat occidental)
** Michigan (Península superior-oest)
** Tennessee (dos terços occidentals)
* Mèxic (excepte Baixa Califòrnia, Baixa Califòrnia Sud, Chihuahua, Nayarit, Sinaloa i Sonora)

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi sud)

* Xile
** Illa de Pasqua

### Temps d'estiu (estiu a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC-07:00 a l'hivern i el UTC-06:00 a l'estiu.

#### Mountain Standard Time

* Canadà
** Alberta
** Colúmbia Britànica (zona sud-est)
** Territoris del Nord-oest (excepte Tungsten)
** Nunavut (a l'oest de la regió)
** Saskatchewan
*** Lloydminster i voltants.
* Estats Units
** Colorado
** Montana
** Nou Mèxic
** Utah
** Wyoming
** Arizona
*** Nació Navaho
** Idaho (el sud del Riu Salmón)
** Oregon (tres quartes parts nord del Comtat de Malheur, a la frontera d'Idaho)
** Kansas (només als comtats de Sherman, Wallace, Greeley i Hamilton, situats a la frontera de Colorado)
** Nebraska (el terç occidental)
** Dakota del Sud (meitat occidental)
** Dakota del Nord (el quadrant sud-oest)
** Texas (els dos comtats més occidentals (Hudspeth, El Paso) i una porció del Comtat de Culberson)
** Nevada (les ciutats frontereres de West Wendover (prop de Utah) i Jackpot (prop d'Idaho))
* Mèxic
** Baixa Califòrnia Sud
** Chihuahua (des de 1998)
** Nayarit (excepte el municipi Bahía de Banderas)
** Sinaloa

## Geografia

UTC-06 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 97,5°O i 82,5°O de longitud. En el temps solar aquest fus horari és el corresponent el meridià 90° oest.
# Agèloc

Agèloc (en grec antic Αγέλοχος) va ser un endeví grec del segle v aC, que pertanyia a la branca espartana de la família dels Iàmides.
Era fill del famós endeví Tisamen d'Elis i pare d'Àgies, i potser també de Tisamen el Jove, segons recorda Pausànias. No es coneix la seva activitat com a endeví.

## Notes

* ↑ Segons la forma del nom que proposen el Diccionari Grec-Català, p. 1329, i les obres de la Fundació Bernat Metge

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 47. ISBN 8481641618.
# Galeot Manfredi

Galeot Manfredi (Galeotto Manfredi, Faenza, 1440 - Faenza, 31 de maig de 1488) va ser fill d'Astorgi II Manfredi. Va ser armat cavaller per l'emperador el 26 de gener de 1452.
El 16 de novembre de 1477 va succeir a son germà Carles II Manfredi com a senyor sobirà i viari pontifici de Faenza, comte de Brisighella i Val Lemone, senyor i vicari pontifici de Fusignano, Donigaglia, i senyor de Savignano, Oriolo, Gesso, Cesate, Quarneto, Fognano, Cavina, Fornazzano, San Cassiano, Montalbergo, Santa Maria in Montalto, San Procolo, Castel Laderchio, Casola, Rio Secco, Fontanamoneta, Baffadi i Montebattaglia fins al 1488.
Va ser capità de l'exèrcit de Florència.
L'abril de 1478 va ser senyor de Granarolo. El 1481 es va casar a Bolonya amb Francesca Bentivoglio, filla de Joan II Bentivoglio, senyor de Bolonya, que per gelosia el va matar a Faenza el 31 de maig de 1488. Foren els pares d'Astorgi III Manfredi. També va deixar tres fills naturals: Francesc Manfredi (legitimat amb el nom d'Astorgi IV Manfredi; Scipione (nascut el 1473, natural de Cassandra Pavoni, legitimat, va ser abat comendatari de San Giovanni Evangelista dei Camaldolesi de Faenza el 1489 i va morir l'octubre de 1493); i Giovanni Evangelista anomenat Ottavio (natural de Cassandra Pavoni, legitimat, castellà de Faenza el novembre del 1500, estrangulat a Castel Sant'Angelo, a Roma, el 9 de juny de 1502).
# Acestrocephalus nigrifasciatus

Acestrocephalus nigrifasciatus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,3 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 37-38.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Arinos i Juruena (conca del riu Tapajós, Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1910. Catalogue of the fresh-water fishes of tropical and south temperate America. A Reports of the Princeton University expeditions to Patagonia 1896-1899. Zoology. Catalogue v. 3 (pt 4): 375-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Menezes N. A. 2006. Description of five new species of Acestrocephalus Eigenmann and redescription of Acestrocephalus sardina and Acestrocephalus boehlkei (Characiformes: Characidae). Neotropical Ichthyology, 4(4): 385-400, 2006.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Valle de Valdelaguna

Valle de Valdelaguna és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la Comarca de la Sierra de la Demanda. Inclou les pedanies de Bezares, Quintanilla de Urrilla, Huerta de Abajo, Tolbaños de Abajo, Tolbaños de Arriba, i Vallejimeno.
# Valle de las Navas

Valle de las Navas és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos. Inclou els nuclis de Rioseras, Tobes y Rahedo, Melgosa, Robredo-Temiño, Riocerezo, Temiño i Celada de la Torre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 673 | 635 | 626 | 620 |
# Tàngara alablanca

La tàngara alablanca (Lanio versicolor) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, a les terres baixes a l'est del Perú, nord de Bolívia i Brasil amazònic, al sud del riu Amazones, cap a l'est fins l'est de Pará i, més cap al sud, al nord-oest de Mato Grosso.

## Referències

* ↑ «Tàngara alablanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Téra

Téra és un municipi del Níger, la capital del departament de Téra a la regió de Tillabéri. És a 175 km al nord-oest de la capital Niamey, propera a la frontera amb Burkina Faso.
# Tésnoie

Tésnoie - Тесное (rus) - és un poble de l'óblast de Smolensk, a Rússia, que el 2007 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ Bespiatov, T. «Смоленская область» (en rus). [Consulta: 14 febrer 2021].
# Ténétou

Ténétou (també N'Tentou) és una població i capital de la comuna o municipi de Kouroulamini, al cercle de Bougouni a la regió de Sikasso a Mali.
A finals de novembre de 1893 Samori Turé es va presentar davant els murs de Ténétou i de Bougouni, que va assetjar; les dues poblacions es van defensar amb coratge i van rebutjar els seus atacs demanant el suport francès. Bonnier va sortir de Kayes (17 de novembre) i es va dirigir a Bamako. Allí va reunir diverses guarnicions locals per baixar cap al sud a la vall del riu Milo per defensar, si fos necessari, les posicions de Kérouané i Kissidougou; després, responent a la petició d'ajut del faama (rei) Babemba de Sikasso o Kénédougou, va formar una columna de socors. El pla de Bonnier era avançar directament cap a Ténétou i rebutjar a Samori cap al sud mentre el comandant Ricard amb una segona columna tallaria la retirada als sofes i netejaria el país a l'est del Milo de bandes enemigues. El 30 de novembre Bonnier va creuar el riu Níger i va marxar cap a Ténétou a set etapes al sud-est. Ténétou i Bougouni, desesperades, ja s'havien rendit i l'almamy que va concentrar totes les poblacions a Faragaré i Koloni més a l'est de Bougouni, per evacuar-les més lluny; llavors Bonnier va decidir acudir a Faragaré, va sorprendre pel camí als sofes als que va derrotar (5 de desembre) i va entrar a la població abans que fos cremada. Va deixar allí el gruix del destacament i va organitzar una columna volant per perseguir als sofes. Va arribar fins a Koloni on va caure d'imprevist sobre els enemics sense donar-los temps d'organitzar-se, i els va dispersar; els spahis van perseguir als fugitius i en va atrapar molts, entre ells Amara Diafi, conseller molt proper de Samori; però aquest va aconseguir fugir. Només 1 tinent i dos soldats van resultar ferits per part francesa, mentre els sofes van perdre més de 200 homes així com els seus ostatges i botí.

## Referències

* Histoire de la conquête du Soudan français (1878-1899)" pel Tinent Gatelet
# Gageïta

La gageïta és un mineral de la classe dels silicats. Va ser anomenada en honor de Robert Burns Gage (1875-1946), químic del New Jersey Highway Department.

## Característiques

La gageïta és un inosilicat de fórmula química Mn$_{21}$(Si₄O₁₂)₂O₃(OH)$_{20}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic. Els cristalls acostumen a contenir també els dos politipus que existeixen de gageïta: gageïta-1A i gageïta-2M. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És l'anàleg mineral amb manganès (II) de la balangeroïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al: Museu Nacional d'Història Natural de la Smithsonian Institution (Washington DC), (r6444, 86845).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la gageïta pertany a «09.DH - Inosilicats amb 4 cadenes senzilles periòdiques, Si₄O₁₂» juntament amb els següents minerals: leucofanita, ohmilita, haradaïta, suzukiïta, batisita, shcherbakovita, taikanita, krauskopfita, balangeroïta, enigmatita, dorrita, høgtuvaïta, krinovita, makarochkinita, rhönita, serendibita, welshita, wilkinsonita, safirina, khmaralita, surinamita, deerita, howieïta, taneyamalita, johninnesita i agrel·lita.

## Formació i jaciments

La gageïta és un mineral d'etapes tardanes que es forma a baixes i mitjanes temperatures. Va ser descobert a la mina Franklin, Franklin (Comtat de Sussex, Nova Jersey, Estats Units) implantat en altres espècies en fissures i cavitats de solució, en una mena de zinc estratiforme metamorfosada. També ha estat descrits a Corea del Sud, els Estats Units, Itàlia, el Japó, Rússia, Sud-àfrica i Suècia.

## Referències

* 1 2 «Gageite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ «Gageite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2020. [Consulta: 19 gener 2020].
# Gagliano Castelferrato

Gagliano Castelferrato (sicilià Gagghianu) és un municipi italià, dins de la província d'Enna. L'any 2008 tenia 3.774 habitants. Limita amb els municipis d'Agira, Cerami, Nicosia, Nissoria, Regalbuto i Troina.

## Història

En 1300, durant la Guerra de Sicília hi tingué lloc la batalla de Gagliano, en la que les tropes catalanes de Guillem Galceran de Cartellà i Blasco d'Alagó el vell derrotaren les angevines de Gualter V de Brienne

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Salvatore Prinzi | Llista cívica |

## Galeria d'imatges

* restesdel castell di Gagliano.
* Església de San Cataldo

## Referències

* ↑ Diccionari biogràfic: A-C. Albertí, 1996, p. 484.
# Gagny

Gagny és un municipi francès, situat al departament de Sena Saint-Denis i a la regió d'Illa de França. L'any 1999 tenia 36.715 habitants.
Forma part del cantó de Gagny i del districte de Le Raincy. I des del 2016, de la divisió Grand Paris - Grand Est de la Metròpoli del Gran París.