OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Shama de Cebu

El shama de Cebu (Copsychus cebuensis; syn: Kittacincla cebuensis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) endèmic de l'illa de Cebu, a les Filipines. El seu estat de conservació es considera en perill d'extinció.
A la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021) se'l considera al gènere Copsychus. Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019) se'l classifica dins del gènere Kittacincla (K. cebuensis), juntament amb altres cinc espècies de shamas.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «shama de Cebu». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 24 desembre 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 693. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black Shama. Kittacincla cebuensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
# Shama de les Visayas

El Shama de les Visayas (Copsychus superciliaris; syn: Kittacincla superciliaris) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). És endèmic de Ticao, Masbate, Negros i Panay, a les Filipines. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
A la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.2, 2021) se'l començà a considerar una espècie pròpia del gènere Copsychus, doncs fins aquell moment se'l tenia per una subespècie del Shama de Luzon (C. luzoniensis superciliaris). Tanmateix, el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (desembre 2019) se'l classifica com una espècie pròpia dins del gènere Kittacincla (K. superciliaris), juntament amb altres cinc espècies de shamas.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «shama de les Visayas». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 24 desembre 2021].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 693. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Visayan Shama. Kittacincla superciliaris» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 24 desembre 2021].
* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «Species Updates – IOC World Bird List» (en anglès americà).
# Lièpvre

Lièpvre (en alsacià Laweröi) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2008 tenia 1.747 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.601 | 1.639 | 1.520 | 1.536 | 1.558 | 1.632 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1977-1989 | Jean-Claude Munier |
| 1989-1995 | Georges Camille Albert Coudert |
| 1995-2008 | Claude Ruff |
| 2008-2014 | Jacquy Mouginy |
| 2014-2020 | Pierrot Hestin |

## Agermanaments

* Sant Silvestre d'Òlt
# Liédena

Liédena és un municipi de Navarra, a la comarca de Sangüesa, dins la merindad de Sangüesa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 322 | 322 | 320 | 331 | 355 | 354 | 349 | 344 | 339 | 318 | 334 |
| Fonts: Liédena i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Liédson da Silva Muniz

Liédson da Silva Muniz (nascut a Cairu el 17 de desembre de 1977) és un futbolista professional brasiler, nacionalitzat portuguès i que va jugar com a davanter. Va jugar durant vuit temporades a l'Sporting CP. Amb la selecció portuguesa va jugar la Copa del Món de futbol de 2010.

## Referències

* ↑ «Liédson». Transfermarkt. [Consulta: 5 setembre 2021].
# Lièus

Lieoux és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. És un municipi nou creat el 2008 com a escissió de Sent Gaudenç.
# Lleonci de Sant Saba

Lleonci de Sant Saba (Leontius, Λεόντιος) fou un escriptor eclesiàstic grec de confosa personalitat, ja que diversos Lleoncis de la mateixa o propera època es confonen un amb l'altra. Hauria estat un monjo del monestir de Sant Saba proper a Jerusalem probablement vers el segle x.
Va escriure una vida de Sant Gregori d'Agrigent que porta el nom de Λεοντίον πρεσβυτέρου καὶ ἡγουμένου τῆς μονῆς τοῦ ἁγίου Σάβα τῆς ?ωμαίων τόλεως εἰς βίον καὶ δαύματα τοῦ ὁσίου Πατρὸς ἡμῶν Γρηγοριου τοῦ Ἀκραγαντίνου, Leontii Presbyteri et Abbatis Coenobii S. Sabae (urbis Romae, sc. Novae s. CPoleos) Liber de Vita et Miraculis S. Patris nostri Gregorii Agrigentini.
Hi ha la tendència general a considerar-lo el mateix personatge que Lleonci de Constantinoble.
# Lleonci de Beirut el Jove

Lleonci de Beirut el Jove (en llatí Leontius, en grec Λεόντιος) fou un jurista romà d'Orient fill d'Eudoxi, del segle vi, que vivia a Beirut i era probablement parent de Lleonci de Beirut el Vell. Era professor de lleis a la seva ciutat.
Va ser el pare d'Anatoli, un destacat professor de lleis a Beirut i un dels compiladors del Digest. Al Codi de Justinià es diu d'ell i de la seva família, optimam sui memoriam in legibus reliquerunt ('ha quedat molt bona memòria [de les seves aportacions] a les lleis').

## Referències

* ↑ 3.Leontius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 759
# El Bellit

El Bellit és un edifici del municipi d'Aiguafreda (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La façana principal conserva tota la seva simetria original. Segueix la tipologia clàssica de tres crugies paral·leles i tres pisos d'alçada, coberta amb teulada a dues vessants. La porta d'accés és dovellada amb un arc de mig punt que dona pas a un gran rebedor on es reparteixen les dependències de la casa i on se situa l'escala que puja a la sala, eix central de la casa on s'obren les portes de les habitacions.

## Referències

* ↑ «El Bellit». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Egèria (nimfa)

En l'antiga mitologia romana Egèria és una nimfa que originàriament era la deessa de les fonts, lligada al culte de Diana dels boscos. Tenia un temple a la ciutat de Roma prop de la porta Capena i se li rendia culte a altres indrets, sobretot a les fonts i als boscos.
Egèria era considerada la consellera del llegendari segon rei de Roma Numa Pompili. Era, o la seva dona o la seva amiga, i normalment el veia de nit, quan li dictava la seva política religiosa, i li ensenyava pregàries i conjurs eficaços. Quan aquest va morir, eren tantes les llàgrimes que vessava, que els déus la van transformar en una font de la qual sempre brollava aigua. Per això es troben sovint estàtues d'Egèria a fonts o brolladors.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 151. ISBN 9788496061972.
# Divinity

«Divinity» té aquests significats:
* Divinity (àlbum d'Altaria), àlbum d'Altaria
* Divine Divinity, videojoc de rol del 2002
* Divinity 2, seqüela del 2009
* Divinity (canal de televisió), cadena de televisió espanyola que és emesa per televisió digital terrestre
# Divinka

Divinka és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1393.
# Lletres clàudies

Les lletres clàudies són tres grafies que va intentar introduir l'emperador Claudi a l'alfabet llatí sense gaire èxit. Eren les següents:
* antisigma: una C invertida usada per simbolitzar els dígrafs bilabials (/ps/ i /bs/, com a plebs i urbs) o com a variant del numeral per a cent
* digamma inversum: una F cap per avall, ideada per desfer l'ambigüitat entre el so consonàntic i vocàlic de la U.
* sonus medius: mitja H, per indicar la vocal tancada anterior arrodonida, present a paraules com optimus/optumus i libet/lubet i al nom Sila/Sula. (aquest lloc va ser cobert amb la introducció de la Y anys més tard)

## Referències

* ↑ Frampton, Stephanie Ann. Empire of Letters: Writing in Roman Literature and Thought from Lucretius to Ovid (en anglès). Oxford University Press, 2019, p. 50-51. ISBN 0190915412.

## Bibliografia

* Oliver, Revilo P. «The Claudian Letter Ⱶ». American Journal of Archaeology, 53, 1949, pàg. 249–257. DOI: 10.2307/500662.
* Ryan, F. X. «Some Observations on the Censorship of Claudius and Vitellius, A.D. 47-48». American Journal of Philology, 114, 4, 1993, pàg. 611–618. DOI: 10.2307/295428.
# Simó de Tràcia

Simó (Simon, Σίμων) fou un príncep traci de la meitat del segle iv aC connectat per matrimoni amb Amadocos II, fill de Cotis I i germà de Cersobleptes I i Berisades.
Quan aquest darrer va morir i Cersobleptes va intentar assolir el poder als dominis de Cotis amb l'ajut de l'aventurer Caridem i excloure a Amadocos i als fills de Berisades de la seva herència, Simó va ajudar a Amadocos contra aquest intent.
Simó sembla que havia obtingut la ciutadania atenenca i per compensar els atenencs la van donar també a Caridem el 352 aC.
# Shuttarna I

Shuttarna I o Šuttarna va ser el segon rei de Mitanni. Va succeir el seu pare Kirta, mític fundador del regne. Va regnar cap al final del segle xvi aC. El va succeir Barattarna, la relació familiar amb el qual no és coneguda.

## Referències

* ↑ Bertman, Stephen. The Handbook to Life in Ancient Mesopotamia. EUA: Oxford University Press, 2005. ISBN 9780195183641.
* ↑ «Shuttarna I». Nederlandse Encyclopedie.
* ↑ Bienkowski i Millard 2000, Leick 1999, Sasson 1995; Brown 1995; Roux 1992. Biograghies; Selected kings; Historical context.

## Bibliografia

* W. Cassin, J. Bottéro, J. Vercoutter Los imperios del antiguo oriente. El fin del segundo milenio Historia universal siglo XXI 1986. ISBN 84-323-0041-1

## Enllaços externs

* Biografia (castellà)
* The biography Arxivat 2016-05-08 a Wayback Machine. (anglès)
# Shuttarna III

Shuttarna III o Šuttarna va ser probablement rei de Mitanni associat al seu pare Artatama II cap a l'any 1350 aC. És possible que només governés en nom del seu pare i no fos corregent.
Coincidint amb la presa del poder sobre tot el regne gràcies als hitites i amb la mort de Tushratta poc després, Assíria, aliada al regne d'Altxe, va envair Mitanni. Šuttarna III que es decantava per l'aliança amb Assíria, finalment la va establir, però va haver d'ordenar el retorn als assiris de les portes d'or del palau que li havien estat arrabassades pel rei Sausatatar cap a l'any 1440 aC. També va eliminar a la família de Tushratta i a la noblesa opositora. Va actuar amb mà de ferro contra els enemics però sembla que era popular entre el poble.
Cap al 1340 aC el rei hitita Subiluliuma I va enviar el seu fill Piyasilis amb un exèrcit, contra Mitanni, acompanyat del pretendent Mattiwaza, fill de l'antic rei Tushratta. Van creuar l'Eufrates a Karkemish i van marxar a Irridu, ja en territori hurrita. Mattiwaza havia enviat missatgers i esperava una rebuda calorosa del poble hurrita però en realitat Šuttarna III havia aconseguit el suport popular i els hitites no van ser ben rebuts.
Šuttarna va enviar un exèrcit contra els hitites però va ser derrotat al districte de Irridu i la regió d'Haran es va sotmetre també. A Washukanni hi va esclatar una revolta i els assiris van enviar ajut però "només un sol carro de combat" cosa que va semblar ofensiva a Šuttarna, i els va rebutjar l'entrada a la ciutat; llavors els assiris van assetjar Washukanni (la capital del regne era a Taite en aquell temps).
Els cercles dirigents de la ciutat van enganyar als hitites i els van fer creure que els assiris eren allí per lluitar contra ells. Els hitites eren a Pakarripa, que s'havia sotmès, i van marxar contra els assiris; però una vegada van ser posats en fuita es van rendir a Mattiwaza. Els hitites van enviar un missatge a Piyasilis i Mattiwaza que eren a Irrite, cridant-los a Washukanni. Les forces assíries es van retirar davant la superioritat de l'enemic, i Mattiwaza va entrar a la capital on va ser proclamat rei. Els hitites es van acostar a Taite perseguint als assiris, que es van retirar ràpidament. La sort de Šuttarna III (i d'Artatama II) és desconeguda però probablement Šuttarna III va morir en les lluites que van seguir, i Artatama II es va quedar a Taite fins a la seva mort quan probablement tenia uns 80 anys o més, reconegut pels hitites en honor de la seva antiga aliança.

## Referències

* ↑ Bryce, Trevor. El reino de los hititas. Madrid: Cátedra, 2004, p. 206. ISBN 8437619181.
# Simeó Heresiarca

Simeó Heresiarca (grec antic: Συμεών o Συμεάνης, llatí: Symeon o Simeon o Symeones Haeresiarcha) va ser un heresiarca bogomilita, euquita o messalià que formava part d'un grup on també hi havia Dadoes, Sabas, Adelfios i Hernies. Tots ells van rebre, junt amb Simeó, l'anatema, segons l'escriptor Eutimi Zigabè. Aquest anatema no va ser donat en temps d'Aleix I Comnè (1057 - 1118), quan va viure Eutimi, sinó que era molt anterior, i podria estar datat l'any 381 quan es va celebrar el Concili de Side a Pamfília.
Simeó hauria estat un dels fundadors de la secta dels messalians o euquites. Foci, que conserva les actes del concili l'anomena Σημεσώνης ('Semesones'), i Teodoret de Cir Συμεών ('Symeon'). La secta va florir en temps de Constanci II a Mesopotàmia i a l'Àsia Menor a la part propera a l'Eufrates i va rebre els noms de massalians, messalians, mesalians o euquites (Μασσαλιανοὶ o Μεσσαλιανοὶ, Μεσαλιανοί o Εὐχῖται). La primera paraula derivava del sirià i volia dir «el poble que resa». Euquita derivava del grec i tenia el mateix significat.
Hi va haver un altre Simeó Heresiarca que va ser cremat viu en temps de Justinià II juntament amb molts dels seus seguidors. Foci diu que era un maniqueu.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Symeon». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 30 setembre 2022].
# Simeó I

Simeó I és el nom dels següents personatges:
* Simeó I el Gran (? - 927), Khan dels búlgars (893-927).
* Simeó I de Jerusalem (Jerusalem ?, primera meitat del s. I - 107 o 116), segon bisbe de Jerusalem, venerat com a sant
* Simeó I de Moscou l'Arrogant (1316 -1353), Príncep de Moscou (1341-1353) i Gran Príncep de Vladimir (1341-1353).
# Simeó I de Jerusalem

Simeó I de Jerusalem (grec antic: Συμεών, llatí: Symeon o Simeon Hyerosolymitanus) (Jerusalem?, primera meitat del segle i - 107 o potser 116), fill de Clopas, i segons creença general parent de Jesucrist, era un jueu, un dels primers dirigents del cristianisme i, segons la tradició, que recull Eusebi de Cesarea, va ser el segon bisbe de Jerusalem després de Jaume, germà de Jesús de Natzaret. És venerat com a sant per tota la cristiandat.
Simeó de Jerusalem s'ha identificat amb un dels profetes i mestres d'Antioquia: Simeó, anomenat el Negre que surt citat a Fets dels Apòstols (Ac 12:1). També s'ha cregut que era Simó, el germà del Senyor (o cosí, segons la traducció) esmentat a l'Evangeli de Mateu (Mt 13:55) i a l'Evangeli de Marc (Mc 6:3). També ha estat identificat amb Simó el Zelota, l'apòstol. Les esglésies llatina i grega i celebren la seva festa el 18 de febrer i el 27 d'abril. El va succeir com a bisbe Just de Jerusalem.
Era fill de Clopas, que era germà de Josep de Natzaret i, segons aquesta genealogia, cosí de Jesús; altres autors el fan fill de Josep amb una primera esposa anterior a Maria. Eusebi de Cesarea el cita com a bisbe després de Jaume el Just. Eusebi diu que Jaume va ser assassinat a instància del summe sacerdot Anà, cap al 63, i llavors va ser bisbe Simeó.
La tradició diu que va ser executat com a cristià i perquè era descendent de David; suposadament tenia 120 anys quan va patir martiri i va morir crucificat durant el regnat de Trajà i amb Àtic com a governador de Síria, i va morir l'any 107. Alguns autors diuen que va morir l'any 116.

## Referències

* ↑ Calmet, Augustin. Dictionary of the Holy Bible (en anglès). Crocker and Brewster, 1832, p. 855.
* ↑ Smith, William (ed.). «Symeon Hierosolymitanus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r octubre 2022].
# El Superpare: l'era dels vikings

El Superpare: l'era dels vikings (títol original en danès, Far til fire og vikingerne) una pel·lícula danesa del 2020 dirigida per Martin Miehe-Renard. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Martin Brygmann com el pare
* Thomas Bo Larsen com l'oncle Anders
* Elton Rokahaim Møller com a Lille Per
* Naja Münster com a Olivia
* Laura Lavigné Bie-Olsen com a Mie
* Arthur Hjelmsø com a Ole
* Anders Lund Madsen com a Rune
* Signe Lindkvist com a Rie
* Mikkel Bay Mortensen com a Gorm
* Louise Rønhof Davidsen com a Lisa
* Klaus Søndergaard com a Træmanden

## Referències

* ↑ «El Superpare: L'Era dels Vikings». Goita què fan, ara!. [Consulta: 8 agost 2023].
# Simba Sports Club

El Simba Sports Club és un club de futbol tanzà de la ciutat de Dar es Salaam.

## Història

El club va ser fundat l'any 1936. Durant la seva vida ha tingut diversos noms. Aquests han estat Queens, Eagles, Dar Sunderland i a partir de 1971 Simba, que en idioma Swahili significa Lleó.
Disputa els seus partits a l'Estadi Nacional de Tanzania. És el club més important del país pel que fa a títols, juntament amb el seu màxim rival, el Young Africans.
El seu major èxit internacional fou quan arribà a la final de la Copa de la CAF, on fou derrotar per l'Stella Abidjan de Costa d'Ivori, el 1993.

## Palmarès

* Lliga tanzana de futbol:
** 1965, 1966 (com a Sunderland)
** 1973, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1993, 1994, 1995, 2001, 2002, 2003, 2004, 2007, 2009–10, 2011–12, 2017–18, 2018–19, 2019–20
* Copa tanzana de futbol:
** 1984, 1995, 2000
* Copa Tusker de Tanzània:
** 2001, 2002, 2003, 2005, 2005 (bis)
* Tanzania FA Cup:
** 1995, 2016–17, 2019–20
* Community Shield:
** 2002, 2003, 2005, 2011, 2012, 2017, 2018, 2019, 2020
* Mapinduzi Cup:
** 2011, 2015
* Copa de la CAF:
** Finalista el 1993
* Copa CECAFA de clubs:
** 1974, 1991, 1992, 1995, 1996, 2002

## Referències

* ↑ «Tanzania - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 4 «Tanzania - List of Cup Winners». RSSSF.
# Diphyllodes

Diphyllodes és un gènere d'ocells de la família dels paradiseids (Paradisaeidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010) aquest gènere està format per dues espècies:
* Diphyllodes magnificus - ocell del paradís magnífic.
* Diphyllodes respublica - ocell del paradís republicà.
Ambdues espècies eren incloses al gènere Cicinnurus fins fa poc, arran treballs com ara Beehler et Pratt 2016.

## Referències

* ↑ Gill, F.; Donsker, D.; Rasmussen, P. (Eds). 2023. IOC World Bird List (v13.1). doi: 10.14344/IOC.ML.13.1. https://www.worldbirdnames.org/bow/crows/
* ↑ BM Beehler i TK Pratt. 2016. Birds of New Guinea: Distribution, Taxonomy, and Systematics. Princeton University Press, Princeton and Oxford.
# Eduardo Molero Massa

Eduardo Molero Massa († València, 4 de juny de 1964) fou un advocat i polític valencià, diputat a les Corts durant la Segona República i procurador en Corts durant el franquisme.

## Biografia

Estudià al Col·legi de Sant Josep de València, regentat pels jesuïtes, i fou dirigent de l'Associació d'Estudiants Catòlics a la Facultat de Dret de la Universitat de València. Un cop llicenciat en dret va ingressar al Cos Jurídic Militar, del que n'hagué de retirar-se quan es va aprovar la Llei Azaña durant la Segona República Espanyola.
Militant de la Dreta Liberal Republicana (DRL), fou elegit diputat per la província de València a les eleccions generals espanyoles de 1933 pel Partit Republicà Conservador en coalició amb el PURA. Poc després es passà al Partit Agrari Espanyol. Després de la guerra civil espanyola va defensar en judici a alguns represaliats per les autoritats franquistes, com l'alcalde republicà de Sueca Bernardo Carbó Fuset.
El 1952 fou escollit membre de l'Acadèmia Valenciana de Jurisprudència i Legislació i de l'Institut de Dret Processal, i de 1955 a 1958 fou procurador en Corts per la seva qualitat de degà del Col·legi d'Advocats de València. Va morir en juny de 1964 després d'una llarga malaltia. Li fou atorgada la creu de l'Orde de Sant Ramon de Penyafort.

## Referències

* ↑ Defunciones, valenpedia
* ↑ Enrique Llull Martí. Jesuitas y pedagogía: el Colegio San José en la Valencia de los años veinte. Madrid: UPCO, 1997, p.249.
* ↑ Necrològica, ABC, 27 de juny de 1964
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, 1933
* ↑ Pascual Marzal Rodríguez. Una historia sin justicia: Cátedra, política y magistratura en la vida de Mariano Gómez. Universitat de València, 2009, p.135, 139 i 142.
* ↑ L'últim alcalde republicà de Sueca: Bernardo Carbó Fuset, per Joaquim Carlos Noguera, p. 38
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Edward Witten

Edward Witten (Baltimore (Maryland), 26 d'agost de 1951) és un físic teòric i professor de física matemàtica a l'Institut d'Estudis Avançats de Princeton, a Nova Jersey.
Witten és un investigador en teoria de cordes, gravetat quàntica, supersimetria i altres àrees de la física matemàtica. El 1995, amb altres investigadors indicaren que, possiblement, la teoria de cordes és, de fet, el límit d'una teoria més general -i en bona part per desenvolupar- d'11 dimensions, anomenada temptativament teoria M. La teoria de cordes seria un límit particular de la teoria M. En la teoria de cordes, es troben no solament cordes sinó també altres objectes no pertorbatius, com ara branes (superfícies de dimensions diverses). La proposta de Witten va desfermar una allau de recerca coneguda com la segona revolució de supercordes.
A més de les seves contribucions a la física, l'obra de Witten ha tingut un impacte significatiu en les matemàtiques pures. El 1990 fou el primer físic a obtenir la Medalla Fields que atorga la Unió Matemàtica Internacional. El 2004, la revista Time deia que Witten era considerat el físic teòric viu més important del món.

## Referències

* ↑ Duff, Michael «The theory formerly known as strings» (en anglès). Scientific American, 278, 2, 1998, pàg. 64–9. Bibcode: 1998SciAm.278b..64D. DOI: 10.1038/scientificamerican0298-64.
* ↑ (1990) "On the Work of Edward Witten". Proceedings of the International Congress of Mathematicians: 31-35 [Consulta: 8 agost 2013] Arxivat 2017-03-01 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-03-01. [Consulta: 8 agost 2013].(anglès)
* ↑ Lemonick, Michael. «Edward Witten». Time, 26-04-2004. Arxivat de l'original el 2011-10-31. [Consulta: 1r novembre 2011].(anglès)
# Eduardo O'Shea y Verdes Montenegro

Eduardo O'Shea y Verdes Montenegro (Madrid, 1876 - 1962) fou un advocat i polític espanyol. Fou membre del Partit Liberal Conservador (fracció de Juan de la Cierva y Peñafiel) i fou elegit diputat pel districte d'Arzúa (província de la Corunya) a les eleccions generals espanyoles de 1919 i 1920. A les eleccions generals espanyoles de 1933 fou escollit com a independent per la província de la Corunya.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
# Ma Sisi

Ma Sisi (26 de juny de 1988) és una esportista xinesa que competeix en judo, guanyadora d'una medalla d'or als Jocs Asiàtics de 2014 en la categoria de +78 kg.

## Palmarès internacional

Jocs Asiàtics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2014 | Incheon ( Corea del Sud) | 1 | +78 kg |

## Referències

* ↑ Ma Sisi en Judoinside.com (anglès)