OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Taghit

Taghit és un poble de la regió de la Saoura, a la zona del Gran Erg occidental del desert del Sàhara algerià i que es troba a uns 90Km de la ciutat de Bechar, capital de la wilaya. És un poble considerat una destinació turística de primer nivell a Algèria, atès que ofereix una diversitat de possibilitats per als visitants.
El poble està situat en una plana allargassada sobre un oasi o palmerar i circumdat a l'oest per uns pujols rocallosos i a l'est per un vast conjunt de dunes arenoses.

## Llocs d'interès

* La casbah, barri vell i laberíntic, situada al ksar, antic castell defensiu i emmurallat, que es troba adossat al fortí de les tropes franceses durant la colonització. Aquest indret és una mostra dels ksours o castells que hi ha escampats al llarg d'un corredor imaginari més o menys recte d'uns 15Km, que comprèn, de nord a sud, les poblacions de Zaouia Foukania, Taghit, Berika, Barebi, Bakhti i Zaouia Tahtania. Es tracta de restes d'antics pobladors i del pas de les caravanes que en la majoria dels casos es troben en un estat enrunat, tret del ksar de Taghit, habitat fins a principis dels anys 80. Actualment està experimentant un notable procés de rehabilitació.
* Zona de l'oasi, espai verd que corre en paral·lel a tots els pobles, aporta l'aigua i permet desenvolupar una agricultura limitada i constitueix un dels recursos econòmics més importants de la zona: els dàtils.

## Enllaços externs

* Web del Ministère des affaires étrangères d'Algèria Arxivat 2011-05-22 a Wayback Machine.
# Jacme Alaric

Jacme Alaric de Perpinyà, també conegut com a Jaume Alarich, Jaume d'Alarich o Jaume Alarig (segle xiii), va ser un ambaixador enviat pel papa Climent IV i Jaume el Conqueridor al gran kan mongol Abaqa Khan el 1267.
L'emperador romà d'Orient Miquel VIII Paleòleg havia enviat la seva filla il·legítima Maria Paleòloga per casar-se amb Hulagu Khan, el predecessor d'Abāqā, Il-kan a Pèrsia. Hulagu va morir abans que hagués completat el viatge, i va ser així que es va casar amb Abaqa. Ella va esdevenir una figura religiosa popular entre els mongols, que havien tingut anteriorment a Doquz Khatun, l'esposa d'Hulagu, com una líder religiosa. Després de la mort de Doquz, aquest sentiment es va dirigir cap a Maria, que va ser anomenada "Despina Khatun".
Climent i Jacme es van concentrar per aquest motiu, cap a la possibilitat que els mongols poguessin unir-se als europeus en una aliança Franco-Mongol contra els musulmans. Van enviar una carta el 1267 des de Viterbo, portada per Jacme Alaric de Perpinyà. Com a resposta positiva als missatges anteriors dels mongols, i van informar a Abaqa de la propera croada (la Vuitena Croada).
| « | Els reis de França i de Navarra, prenent seriosament la situació a Terra Santa i protegits amb la Santa Creu, s'estan preparant per atacar els enemics de la Creu. Vos ens escriguereu que volieu sumar-vos al vostre sogre (l'emperador grec Michael Palaiologos VIII) per ajudar els llatins. Us ho agraïm abundantment, però no us podem dir res encara, abans d'haver demanat als governants, quin camí pensen seguir. Els transmetrem el vostre consell, a fi d'il·lustrar les seves deliberacions, i informarem la vostra Magnificència, mitjançant un missatge segur, del que s'hagi acordat. | » |
| — Carta de 1267 del papa Climent IV a Abagha |||
De totes maneres, Abaqa estava ocupat amb les guerres a altres seccions de l'Imperi Mongol, i només va fer vagues promeses d'assistència.
Jacme Alaric va tornar a Europa el 1269, acompanyat d'una ambaixada mongol.

## Vegeu també

* Croada de Jaume I
* Aliança Franco-Mongol
* Giovanni da Pian de Carpini
* Preste Joan
* Rubruquis
* Hülegü
* Abaqa
* Jeroni de Çurita
* Eimeric d'Usall

### Altres viatgers medievals coneguts

* Benjamí de Tudela (1130-1173)
* Ramon Llull (1232/1233 - 1315/1316)
* Marco Polo (1254-1324)
* Ibn Battuta (1304-1368/1369)

## Referències

* ↑ Ferran Soldevila. Les quatre grans cròniques. Selecta, 1971.
* 1 2 3 Runciman, pàg. 331-332
* ↑ Citat a Grousset, p.644

## Bibliografia

* "Histoire des Croisades III", Rene Grousset
* "A history of the Crusades III", Steven Runciman
# Bozanê

Bozanê (kurd: Bozanê, àrab: عين عيسى, ʿAyn ʿĪsà) és una ciutat de Síria situada a la regió autònoma del Kurdistan occidental.
El nom kurd de la ciutat és Bozanê. El nom àrab és عين عيسى, Ain Issa, que vol dir ‘Font d'Issa’.
El juny de 2015, Bozanê va ser presa per la milícia de les Unitats de Protecció del Poble Kurd (YPG), les Unitats de Protecció de les Dones (YPJ) i la Brigada Revolucionària de Raqqa durant la seva ofensiva a Tell Abyad. Tot i que poc després fou capturada pels militants de l'Estat Islàmic, la YPG va recuperar la ciutat a principis de juliol. El 14 d'octubre de 2019, l'exèrcit sirià va entrar i va establir un control conjunt sobre Bozanê després d'un acord amb les FDS per evitar l'ofensiva turca de la regió. El setembre de 2018 es va convertir en la seu de l'Administració Autònoma del Nord i Est de Síria.

## Referències

* ↑ «Estat Islàmic "recupera el nord de Síria als kurds"». BBC, 06-07-2015.
* ↑ «Conflicte de l'Estat Islàmic: els kurds recuperen Ain Issa a Síria». BBC, 08-07-2015.
* ↑ «Pacto kurdosirio contra la ofensiva turca en el norte de Siria». Euronews, 14-10-2019.
* ↑ «Early reports of clashes between Turkish-backed militants and Syrian Army-backed SDF troops in northern Raqqa». AMN News, 15-10-2019. Arxivat de l'original el 2020-09-27. [Consulta: 6 abril 2021].
* ↑ «New administration formed for northeastern Syria». Kurdistan 24, 06-09-2018.
# Corral del Torró

El Corral del Torró era un corral de muntanya del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, pertanyent al poble de Pessonada.
Estava situada a llevant de Pessonada, al vessant nord de la Serra de Pessonada, al sud de l'extrem meridional de l'Obaga de la Gavarnera. És a prop del centre de la carena de la Serra del Banyader.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer tres passos d'aproximació
# Cristian Ugalde i García

Cristian Ugalde i García (Barcelona, 19 d'octubre de 1987) és un jugador d'handbol català. Aquest esportista de Sant Joan Despí juga a la posició d'extrem esquerre al MKB Veszprém KC de la lliga hongaresa. Mesura 1,84 metres i pesa 76 kg Va debutar amb el FCBarcelona a la lliga Asobal el 20 d'octubre de 2004, un día després del seu 17 aniversari, on s'enfrentà al BM Granollers. De mica en mica, guanyà pes dins l'equip blaugrana fins a arribar a la Selecció Espanyola absoluta el 17 de juny de 2007. Hi ha anat 83 vegades i ha fet 189 gols. En la temporada 2012-2013 va fitxar pel MKB Veszprém KC, va signar per tres temporades. Jugador especialment veloç amb una eficàcia de cara a gol tant des de la seva posició com al contraatac. Al mundial de Suècia, amb la selecció espanyola, es va consolidar defensivament com a avançat. Actualment té molta experiència i pot actuar sense cap problema de defensor i atacant.

## Equips

* FC Barcelona (2005 - 2012)
* MKB Veszprém KC (2012-)

## Palmarès

* 1 vegada campió de la Lliga ASOBAL: 2005-2006
* 2 vegades campió de la Copa del Rei: 2006-2007/ 2008-2009
* 3 vegades campió de la Supercopa d'Espanya: 2006-2007/ 2008-2009/ 2009-2010
* 4 vegades campió de la Lliga dels Pirineus: 2005-2006/ 2006-2007/ 2007-2008/ 2009-2010
(Actualitzat a 6 de setembre del 2009)

## Enllaços externs

* Web oficial de Cristian Ugalde i del Club de Fans Oficial Arxivat 2010-03-19 a Wayback Machine.
# Kōdō

El kōdō és l'art de valorar els perfums, lligat a la cerimònia de l'encens a la cultura japonesa, on els participants aspiren l'olor de varetes de fusta perfumades mentre cremen i modifiquen l'ambient d'una sala. El terme és un mot compost de "ko" (fragància) i "do" (experiència). Les regles per dur a terme els rituals associats estan fortament codificades des de finals de l'edat mitjana. Es poden celebrar concursos on els especialistes creen aromes i els jutges decideixen quina vareta o combinació de varetes exhala millor olor i qui ha executat amb més elegància els rituals per cremar-les. També s'estableix una competició entre els participants, asseguts en quadrat, perquè han d'endevinar els ingredients del perfum abans de classificar-lo.
L'origen d'aquest art es lliga amb les cerimònies d'adoració budistes i amb els arts tradicionals japonesos, en els quals intervenen tots els sentits per generar bellesa i harmonia. Els samurais aspiraven encens com a part dels rituals de purificació abans d'emprendre una batalla i els cortesans imperials sovint feien importar fustes aromàtiques per donar un toc de distinció a les seves sales privades. Durant el Període Heian fins i tot s'usaven per fumar robes i vanos, de manera que l'aroma acompanyés a la persona quan sortia de les seves habitacions. Totes aquestes arrels es van anar combinant per crear una cerimònia específica, on els convidats aspiren entre una i quatre vegades l'olor d'un encenser especialment preparat que després passen al company de la dreta. Les primeres mencions a la cerimònia completa daten del segle xvi i es combinen amb relats sobre la cerimònia del te i l'ikebana, els altres dos components de la tríada d'arts nipones tradicionals.
Existeixen sis tipus d'encens tradicional, que es barregen amb altres ingredients. Cada encens prové d'un país diferent i s'associa a una sensació olfactiva única per assegurar la màxima diversitat en l'experiència dels participants. El kyara prové del Vietnam i té una essència amarga. El rakoku, provinent de Tailàndia, es basa en la dolçor que deixa al nas i la boca. L'encens manaka vé de Malaca i és el més suau. El manaban, de Malabar, manté l'essència salada associada a la seva proximitat al mar. El sasora és indi i deixa un regust picant. Per acabar el susotara, d'Indonèsia, es lliga a olors agres.
El kōdō té deu virtuts associades: aguditza els sentits fent-los més receptius al matís, purifica el cos i la ment, elimina les substàncies contaminants de l'organisme que poden causar malalties, estimula l'ànim, funciona com a antídot per a la solitud, tranquil·litza l'ànima dels qui oloren les fragàncies, és agradable, es concentra fins i tot en petites dosis, perdura al llarg del temps i augmenta la concentració. Malgrat el seu prestigi entre els japonesos, és un art que està declinant, especialment per l'alt preu de les fustes a causa de la desforestació moderna.

## Referències

* ↑ Pybus, David. Kodo: The Way of Incense. Tuttle, 2001. (ISBN 0-8048-3286-2)
# Lluís Esteva i Cruañas

Lluís Esteva i Cruañas (Sant Feliu de Guíxols, Baix Empordà 1906 - 1994) fou un mestre i historiador català, especialitzat en prehistòria de Catalunya. Es donà a conèixer amb els seus estudis de prehistòria del Baix Empordà i el litoral de la Selva, amb una especial dedicació als monuments megalítics, que va estudiar amb el guiatge de Lluís Pericot i Garcia. El 1953 es va adherir a la Conferència Nacional Catalana de Mèxic.
Del 1955 al 1966 fou conservador, i del 1974 al 1988 director, del Museu Municipal de Sant Feliu de Guíxols. Entre 1974 i 1985, encarregat de l'arxiu municipal. El 1981 fou cofundador i primer president de l'Institut d'Estudis del Baix Empordà, funció que va omplir fins a pocs mesos abans de la seva mort el 1994.
El 1995, l'ajuntament de Begur, on va ser mestre als anys 1930-40 li va atorgar el títol honorífic de fill adoptiu.
Obres destacades
Per una bibliografia completa vegeu: «Bibliografia cronològica de Lluís Esteva i Cruañas»
* Prehistoria de la comarca guixolense (1957-58)
* Sepulcros megalíticos de las Gabarras (1964-70), 3 volums.

## Referències

* ↑ «Lluís Esteva i Cruañas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Esteva, Elena ««Lluís Esteva i Cruañas: dades per a una biografia»». Estudis del Baix Empordà, XIV, 1995, p. 8-10.
* ↑ Vivo Llorca, Jordi «Lluís Esteva, mestre, historiador i arqueòleg». L'Arjau, revista cultural. Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols, 75, 01-12-2015, pàg. 21.
* ↑ Costa, Lluís «Lluís Esteva, fill adoptiu de Begur». Revista de Girona, 170, 1995, pàg. 16–17. ISSN: 2339-8868.
* ↑ Pallí & Esteva, 1995, p. 19-35.
* ↑ Esteva i Cruañas, Lluís «Prehistoria de la comarca guixolense» (en castellà). Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, 12, 1958, pàg. 173–244. ISSN: 2339-9937.
* ↑ «Sepulcros megalíticos de la Gabarras. Noticias complementarias». Cypsela, 2, 1978, pàg. 55-89.

## Bibliografia

* Fons Lluís Esteva Cruañas, mestre, arqueòleg i historiador - Inventari. Sant Feliu de Guíxols: Arxiu Municipal de Sant Feliu de Guíxols, gener de 2016, p. 88.
* Esteva, Elena «Lluís Esteva i Cruañas (Dades per a una biografia)» (pdf). Estudis del Baix Emporda, XIV, 1995, pàg. 7-18.
* Pallí, Lluís; Esteva, Elena «Bibliografia cronològica de Lluís Esteva i Cruañas» (pdf). Estudis del Baix Empordà, XIV, 1995, pàg. 19-35.
# Apunt amagat

Un apunt amagat és aquell que s'utilitza de forma clandestina com a font d'informació en els exàmens. Les anotacions d'aquest apunt es realitzen normalment en un tros de paper o fins i tot en el mateix cos. És un frau que pot falsejar els resultats dels exàmens.

## Denominacions

Existeixen diverses denominacions per a aquest tipus d'apunt. Aquestes denominacions provenen de l'argot estudiantil. Va aparèixer per primera vegada recollit per la Reial Acadèmia Espanyola com una accepció de «xuleta», en la divuitena edició del Diccionari de la llengua (el 1956).
Les denominacions en diferents idiomes són:
* Cheat sheet, en anglès (Full-trampa)
* Chuleta, en castellà.
* Antisèche en francès
* Spickzettel en alemany
* Spiekbriefje en neerlandès
* Cábula en portuguès

## Vegeu també

* Esborrany
* Projecte
* Informe

## Referències

* ↑ «chuleta». Diccionario de la lengua española. Real Academia Española (castellà).
# Cosmochilus harmandi

Cosmochilus harmandi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: rius Chao Phraya i Mekong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cosmochilus falcifer

Cosmochilus falcifer és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 48 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* ↑ Sauvage H. E. 1878. Note sur quelques poissons d'espèces nouvelles provenant des eaux douces de l'Indo-Chine. Bull. Soc. Philomath. París (Ser. 7) v. 2. 233-242.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Riu Someșul Mic

El Someșul Mic (en català literalment Petit Someș; en hongarès: Kis-Szamos) és un riu al nord-oest de Romania (comtat de Cluj). A la seva confluència amb el Someșul Mare a Mica, es forma el Someș.
La seva longitud total és de 178 km, i la seva superfície de drenatge és de 3.773 km². Es forma a la confluència de dues capçaleres, Someșul Cald ("Somes càlid") i Someșul Rece ("Somes freds"), que tenen el seu origen a les muntanyes Apuseni. Des de la confluència, a Gilău, el Someșul Mic flueix a l'est i al nord per Cluj-Napoca, Apahida i Gherla, fins a trobar el Someșul Mare a Dej.

## Ciutats i pobles

Les següents ciutats i pobles estan situats al llarg del riu Someșul Mic, des de la seva font fins a la desembocadura: Gilău, Luna de Sus, Florești, Gârbău, Cluj-Napoca, Sânnicoară, Apahida, Jucu de Mijloc, Jucu de Sus, Răscruci, Bonțida, Fundătura, Iclozel, Livada, Hasdate, Gherla, Mintiu Gherlii, Petresti, Salatiu, Manastirea i Mica.

## Afluents

Els rius següents són afluents del riu Someșul Mic:
* Esquerra: Someșul Cald, Căpuș, Nadăș, Pârâul Chintenilor, Valea Caldă, Feiurdeni, Borșa, Lonea, Lujerdiu, Valea Mărului, Orman, Nima, Pârâul Ocnei
* Dreta: Someșul Rece, Feneș, Gârbău, Becaș, Zăpodie, Mărăloiu, Gădălin, Fizeș, Bandău

## Referències

* ↑ Somesul Mic (jud.
* ↑ 2017 Romanian Statistical Yearbook, p. 13
# Riu Spey

El riu Spey és un riu costaner del vessant del mar del Nord que discorre pel nord-est d'Escòcia. És el segon riu més llarg i el més ràpid d'Escòcia. És important per a la pesca de salmó i la producció de whisky.

## Curs del riu

Neix a uns 300 metres d'altitud, en el llac Spey, en el bosc Corrieyairack de la regió dels Highlands (Terres Altes Escoceses), 16 km al sud de Fort Augustus. Flueix per Newtonmore i Kingussie, creuant el llac Insh abans d'arribar a Aviemore a l'inici de Strathspey ('vall del Spey'). Des d'allà, flueix altres 96 km cap al nord-est fins a arribar a l'estuari major conegut com a Moray Firth.
El Spey canvia de curs amb molta freqüència, o gradualment per processos de sedimentació i erosió, o en qüestió d'hores quan està crescut. El riu creix ràpidament per les seves àmplies àrees d'aportació des de les muntanyes, per les pluges o el desglaç.

## Indústria

Tradicionalment el riu ha estat eix de moltes indústries locals, des de la pesca de salmó a la construcció naval. Fa temps, Garmouth va ser un dels centres més importants de la Gran Bretanya per a la construcció naval. La fusta dels boscos al voltant d'Aviemore i Aberlour es va portar riu avall per a la construcció de naus amb buc de fusta.
El riu és conegut per la qualitat de la pesca de salmó i truita. Les destil·leries del Speyside produeixen més whisky de malta que cap altra regió d'Escòcia.
El Spey és un riu singular perquè flueix més ràpidament quan s'apropa a la seva desembocadura. La mitjana del cabal és 16 m/s, la qual cosa converteix el riu en el més ràpid d'Escòcia i un dels més ràpids de la Gran Bretanya.

## Galeria

* El Spey al seu pas per Aberlour.
* Conca del Spey.

## Enllaços externs

* Junta de Pesca del riu Spey Arxivat 2007-02-22 a Wayback Machine. (en anglès)
* El Centre de Flora i Fauna de l'Estuari Moray, es troba en la desembocadura del riu Spey Arxivat 2001-03-02 a Wayback Machine. (en anglès)
# Riu Minnesota

El riu Minnesota (en dakota: Mnísota Wakpá) és un riu que transcorre pels estats de Minnesota, Dakota del Sud i Iowa als Estats Units d'Amèrica. És afluent del riu Mississipi, amb una llargària 534 km. Drena una conca hidrogràfica de gairebé 44.000 km² (38.200 km² a Minnesota i 5.200 km² a Dakota del Sud i Iowa).
Neix al sud-oest de Minnesota, al llac Big Stone, a la frontera entre Minnesota i Dakota del Sud, just al sud de la Laurentian Divide al port de Traverse Gap.
Flueix en direcció sud-est fins a Mankato i després gira de cop al nord-est. S'uneix al Mississipi a Mendota al sud de les "ciutats bessones" de Minneapolis i St. Paul, prop de l'històric Fort Snelling.
El nom Minnesota prové del mot en llengua dakota: "Mnisota Makoce", que es tradueix: "terra on les aigües reflecteixen el cel", en referència als molts llacs existents a Minnesota.

## Referències

* ↑ «US National map» (en anglès). USGS, 2022. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Mnisota Makoce: A Dakota Place» (en anglès). BDOT memory map, 2016. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Map of Minnesota Lakes, Rivers & Water Resources» (en anglès). Geology.com, Geoscience news and information, 2022. [Consulta: 5 gener 2022].
* ↑ «Minnesota place names» (en anglès). Minnesota Historical Society, 2007. Arxivat de l'original el 2015-03-31. [Consulta: 5 gener 2022].

## Enllaços externs

* Minnesota River virtual tour (anglès)
* Història: Confluència Minnessota-Mississipi (anglès)
* Monitoratge del riu Minnesota a Mankato, USGS (anglès)
* Estat de Minnesota. Geospatial Information Office. DNR Hydrography Dataset (anglès)
# Conzano

Conzano és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis de Camagna Monferrato, Casale Monferrato, Lu i Occimiano.
Pertany al municipi la frazione de San Maurizio.

## Galeria fotogràfica

* Església de Santa Llúcia
* Piazza Australia
* Torre i església
* Villa Vidua
# Katrin Wendland

Katrin Wendland (Berlín, Alemanya, 18 de juliol de 1970) és una física i matemàtica alemanya, professora a la Universitat de Friburg.
Wendland va obtenir un diploma en matemàtiques a la Universitat de Bonn l'any 1996, i el doctorat en física en la mateixa institució l'any 2000 sota la supervisió de Werner Nahm. Després de treballar com a professora a la Universitat de Warwick entre 2002 i 2006, va tornar a Alemanya com a professora a la Universitat d'Augsburg, on va ocupar la Càtedra d'Anàlisi i Geometria. L'any 2011, es va traslladar a la Universitat de Friburg.
L'any 2009, Wendland va rebre la Medalla als Mèrits Especials per Baviera en una Europa Unida per part del govern bavarès. Al 2010, va ser ponent convidada al Congrés Internacional de Matemàtics, amb una xerrada titulada «Sobre la geometria de les singularitats en teories quàntiques de camps». L'any 2012, es va convertir en fellow de la Societat Americana de Matemàtiques. També va ser triada membre de l'Akademie der Wissenschaften und der Literatur al 2013.

## Referències

* ↑ Información del autor para su volumen publicado con Annette Werner, Facettenreiche Mathematik: Einblicke in die moderne mathematische Forschung für alle, die mehr von Mathematik verstehen wollen (Springer, 2011), p. 461.
* 1 2 3 «Prof. Dr. Katrin Wendland». home.mathematik.uni-freiburg.de. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ «List of Fellows of the American Mathematical Society» (en anglès). American Mathematical Society. [Consulta: 8 febrer 2020].
# Roc Vaquer

El Roc Vaquer és una formació rocosa i muntanya de 371,9 m alt del límit dels termes comunals de Bulaternera i Rodès, el primer de la comarca del Rosselló, i el segon, de la del Conflent, a la Catalunya del Nord. És és a la zona sud-oriental del terme de Rodès i a la sud-occidental del de Bulaternera, a llevant del santuari de Nostra Senyora de Domanova i a ponent de la capella de Sant Nazari de Barbadell.

## Referències

* ↑ El Roc Vaquer en els ortofotomapes de l'IGN