OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Caixa Manlleu

Caixa Manlleu (denominació social Caixa d'Estalvis Comarcal de Manlleu) va ser una caixa d'estalvis de Catalunya que es va fundar a Manlleu el 1896 per un grup d'industrials i el bisbe Josep Morgades i Gili com Caixa d'Estalvis de Manlleu. La seu social es trobava a Manlleu i els seus serveis centrals dividits entre Manlleu i Vic.
En el moment de màxim apogeu tenia 100 sucursals, de les quals 42 es trobaven en la comarca d'Osona, la seva zona d'implantació més forta, 27 al Vallès Oriental i la resta en altres comarques de la Catalunya Central i la regió de Barcelona.

## Història

L'entitat va néixer l'any 1896 amb el propòsit de pal·liar les dificultats econòmiques i socials de la població. El 1966 va canviar el nom per l'actual, Caixa d'Estalvis Comarcal de Manlleu, i no va ser fins a l'any 1974 que la caixa va obrir oficines fora d'Osona.

### Fusió

El juny de l'any 2009, amb l'aprovació del Fons de Reestructuració Ordenada Bancària (FROB), es van fer contundents els rumors de possibles fusions entre algunes caixes catalanes. Finalment l'entitat entrà en procés de fusió amb Caixa Sabadell i Caixa Terrassa, tal com ho van fer saber les tres entitats en un comunicat, fusió a la qual Caixa Girona es va acordar que s'hi sumaria posteriorment, en comptes d'unir-se a Caixa Catalunya i Caixa Tarragona, com s'havia rumorejat. La fusió permetria a les quatre caixes mantenir la seva identitat al territori.
El nom social de la caixa resultant va ser Caixa d'Estalvis Unió de Caixes de Girona, Manlleu, Sabadell i Terrassa, amb seu social a Barcelona i amb quatre subseus a Girona, Manlleu, Sabadell i Terrassa. I el nom comercial va ser Unnim, per a les oficines d'aquest grup a Manlleu s'utilitzà la marca Unnim Manlleu.

## Referències

* ↑ «Caixa Manlleu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Caixa Manlleu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ 3cat24: Caixa Sabadell, Caixa Terrassa i Caixa Manlleu acorden anar cap a la fusió.
* ↑ 3cat24: Caixa Girona aprova avui sumar-se a la fusió de les de Manlleu, Terrassa i Sabadell.
* ↑ Caixa Sabadell: Arxivat 2010-01-27 a Wayback Machine. Els Consells d'Administració de les Caixes de Girona, Manlleu, Sabadell i Terrassa convoquen les Assemblees Generals per al proper 8 de febrer.
* ↑ «Unnim és el nom de l'entitat resultant de la fusió de Caixa Girona, Manlleu, Sabadell i Terrassa». 3cat24.

## Enllaços externs

* Caixa Manlleu Arxivat 2009-12-23 a Wayback Machine.
# Campionats del món de ciclisme de muntanya de 1997

Els Campionats del món de ciclisme de muntanya de 1997 van ser la 8a edició dels Campionats del món de ciclisme de muntanya organitzats per la Unió Ciclista Internacional. Les proves tingueren lloc del 18 al 21 de setembre de 1997 a Château-d'Oex (Vaud) a Suïssa.

## Resultats
### Camp a través

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Hubert Pallhuber (ITA) | Henrik Djernis (DEN) | Luca Bramati (ITA) |
| Femení | Paola Pezzo (ITA) | Nadia De Negri (ITA) | Margalida Fullana (ESP) |
| Masculí sub-23 | Miguel Martinez (FRA) | Cadel Evans (AUS) | Dario Acquaroli (ITA) |
| Masculí júnior | Franz Kehl (SUI) | Mathias Mende (GER) | Marian Masny (SVK) |
| Femení júnior | Cecilia Potts (USA) | Helena Eriksson (SWE) | Anna Szafraniec (POL) |

### Descens

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Nicolas Vouilloz (FRA) | John Tomac (USA) | Cédric Gracia (FRA) |
| Femení | Anne-Caroline Chausson (FRA) | Marielle Saner (SUI) | Katja Repo (FIN) |
| Masculí júnior | Mickael Pascal (FRA) | David Vázquez (ESP) | Tobias Westman (SWE) |
| Femení júnior | Sara Stieger (SUI) | Tracy Moseley (GBR) | Sabrina Jonnier (FRA) |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 4 | 0 | 1 | 5 |
| 2 | Itàlia | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 3 | Suïssa | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 4 | Estats Units | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5 | Regne Unit | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Espanya | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 5 | Suècia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 8 | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Dinamarca | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 8 | Alemanya | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Finlàndia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Polònia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Eslovàquia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 9 | 9 | 9 | 27 |

## Referències

* Web oficial UCI
* Resultats masculins a les-sports.info
* Resultats femenins a les-sports.info
# Pieter Hendrik Schoute

Pieter Hendrik Schoute (1846-1913) va ser un matemàtic neerlandès conegut pels seus treballs sobre els polítops regulars.

## Vida i Obra

Fill d'una família d'industrials de la xocolata, Schoute va estudiar al Politècnic de Delft en el qual es va graduar com enginyer el 1867. Després va anar a la universitat de Leiden per estudiar matemàtiques i s'hi va doctorar el 1870. A partir de 1871 va donar classes en instituts de secundària de Nimega i La Haia, fins que el 1881 va ser nomenat professor de geometria de la universitat de Groningen en la que va romandre fins a la seva mort. També va ser editor del Nieuw Archief voor Wiskunde a partir de 1898.
A partir de 1886 va ser membre de la Reial Acadèmia Neerlandesa d'Arts i Ciències.
El 1894, Schoute va descriure per mètodes analítics les seccions centrals tridimensionals de quatre polítops regulars quadridimensionals. Aquest treball va rebre l'atenció de la filla de George Boole, Alicia Boole Stott, amb qui va iniciar una col·laboració que va durar fins a la seva mort, combinant l'habilitat de Boole Stott en visualitzar la geometria en quatre dimensiones amb els mètodes analítics de Schoute.
Els seus llibres de 1902 i 1905, Mehrdimensionale Geometrie (Geometria Multidimensional) (en dos volums) ja contenien una exposició sistemàtica, tan de la geometria analítica com de la sintètica, de l'espai euclidià n-dimensional.

## Referències

* ↑ Polo-Blanco, 2007, p. 12.
* ↑ Polo-Blanco, 2008, p. 128.
* ↑ Chang, 2011, p. 305.
* ↑ «Pieter Hendrik Schoute (1846 - 1913)». Koninklijke Nederlandsche Akademie van Wetenschappen. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ Polo-Blanco, 2007, p. 138-139.
* ↑ Polo-Blanco, 2008, p. 129.
* ↑ Laptev i Rozenfel'd, 1996, p. 96.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Laptev, B.L.; Rozenfel'd, B.A.. «Geometry». A: A.N. Kolgomorov, A.P. Yushkevitch. Mathematics of the 19th Century: Geometry, Analytic Function Theory (en anglès). Birkäuser, 1996, p. 1-118. ISBN 3-7643-5048-2.
* Polo-Blanco, Irene. Theory and history of geometric models (en anglès). Tesi doctoral: University of Groningen, 2007. ISBN 978-90-78927-01-3.
* Polo-Blanco, Irene «Alicia Boole Stott, a geometer in higher dimension» (en anglès). Historia Mathematica, Vol. 35, Num. 2, 2008, pàg. 123-139. DOI: 10.1016/j.hm.2007.10.008. ISSN: 0315-0860.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Pieter Hendrik Schoute» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Struik, S.J. «Schoute, Pieter Hendrik». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 10 desembre 2017]. (anglès)
# Pieter Lastman

Pieter Lastman (1583 - 1633) va ser un pintor neerlandès. Lastman és considerat un pintor important per les seves pintures de tema històric i perquè uns dels seus deixebles van ser Rembrandt i Jan Lievens. En les seves pintures Lastman prestava molta atenció a les cares, les mans i els peus.
Pieter Lastman nasqué a Amsterdam, va fer el seu aprenentatge amb Gerrit Pietersz Sweelinck, que era germà de Jan Pieterszoon Sweelinck. Lastman entre els anys 1604 i 1607 va romandre a Itàlia on va ser influenciat per Caravaggio i per Adam Elsheimer. A la seva tornada a Amsterdam es traslladà a Sint Antoniesbreestraat. Lastman mai es va arribar a casar encara que va ser promès de la germana de Gerbrand Adriaensz Bredero. Morí l'any 1634 i va ser enterrat a Oude Kerk el 4 d'abril de 1633.
Com que Rembrandt mai va visitar Itàlia va ser a través de Lastman que quedà influït pel chiaroscuro. Altres alumnes de Lastman van ser Bartholomeus Breenbergh, Nicolaes Lastman, Pieter Pieterz Nedek i Jan Albertsz Rotius.
* Juno descobrint Jupiter amb Io
* Jonàs i la balena
* L'adéu de Hagar (1612).
* Orestes i Pylades .
* l'Àngel i Tobies (1625)
* Resurrecció 1612, Getty Center

## Referències

* 1 2 «pieter-lastman-the-angel Raphael-takes-leave-of-old-tobit-and-his-son-tobias». www.smk.dk. Arxivat de l'original el 2015-03-29.
* ↑ Pieter Lastman in the RKD
* ^ Murray, P. & L. (1997). Penguin dictionary of art and artists (7th edition), p. 287, 436–438. London: Penguin Books. ISBN 0-14-051300-0.

## Enllaços externs

* Artcyclopedia on Pieter Lastman
* The Rijksmuseum on Pieter Lastman Arxivat 2012-02-11 a Wayback Machine.
* Works and literature on Pieter Lastman at PubHist
* Works at WGA
* Dutch and Flemish paintings from the Hermitage, an exhibition catalog from The Metropolitan Museum of Art (fully available online as PDF), which contains material on Lastman (cat. no. 17)
# Portaveu (desambiguació)

«Portaveu» té aquests significats:
* Portaveu, persona autoritzada per una col·lectivitat per a parlar en nom del grup
* Portaveu (instrument musical)
# Ignacio Gil de Pareja Vicent

Ignacio Gil de Pareja Vicent (València, 9 de setembre de 1995), més conegut com a Nacho Gil, és un futbolista valencià que juga com migcampista al New England Revolution. És germà del també futbolista Carles Gil.

## Trajectòria

Va entrar amb set anys a formar part de l'acadèmia del València CF. En la seua etapa de juvenils va ser distingit amb el reconeixement al millor futbolista del Torneig Internacional de Dubai en el seu primer any com a juvenil i fins i tot el xeic, maravillat per les seues condicions tècniques, li va demanar en un sopar que abandonara el València i es quedara en la seua acadèmia. Més tard, es consolidaria en les files del València Mestalla en Segona Divisió B.
Durant la temporada 2016-17 va ser una de les sensacions en les files del València Mestalla després d'anotar set dianes i convertir-se en una peça clau per a Curro Torres, amb el qual va estar a punt de pujar a Segona Divisió després de jugar el play off d'ascens. Nacho va debutar esta mateixa temporada amb el primer equip enfront de l'Alavés i CD Leganés.
El maig de 2017 va renovar el seu contracte amb el club valencianista fins a 2020. El gener de 2018 va ser cedit a la UD Las Palmas fins a final de temporada. El 10 de setembre va marxar cedit a l'Elx CF de la Segona Divisió.
Gil va acabar el contracte amb el València el 19 de juliol de 2019, i llavors va signar per la SD Ponferradina poques hores després.

## Referències

* ↑ «El debut con el Valencia hace justicia con Nacho Gil» (en castellà). Superdeporte, 26-02-2017.
* ↑ «El Valencia renueva a Nacho Gil y a Nacho Vidal hasta 2020» (en castellà). As, 04-05-2017.
* ↑ «Nacho Gil realizó el reconocimiento médico». [Consulta: 28 gener 2018].
* ↑ «Official statement Nacho Gil». Valencia CF, 10-09-2018. [Consulta: 21 setembre 2018].
* ↑ «Nacho Gil se desvincula del Valencia» (en castellà). Levante-EMV, 19-07-2019 [Consulta: 19 juliol 2019].
* ↑ «La SD Ponferradina ficha al extremo Nacho Gil» (en castellà). SD Ponferradina, 19-07-2019. [Consulta: 21 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Ignacio Gil de Pareja Vicent a BDFutbol
* Ignacio Gil de Pareja Vicent, Fitxa a Soccerway
# Pont Vell (Vallclara)

El Pont Vell és una obra de Vallclara (Conca de Barberà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Pont pla a la sortida del poble, sobre el torrent o barranc de Vallclara. Es troba al costat de la font de Sant Antoni. Està realitzat en pedra i té dos ulls en forma d'arc de mig punt. Té una inscripció amb la data 1867.

## Història

Hom li atribueix un origen romànic del segle xii, però en tot cas és molt modificat, com mostra la inscripció amb la data 1867, fruit d'alguna modificació important.

## Referències

* 1 2 «Pont Vell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Pont Vell». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Campionats mundials de Scrabble

L'Scrabble és un joc de taula lingüístic, això fa que els campionats s'organitzin segons comunitats lingüístiques i existeixin diferents Campionats Mundials de Scrabble, segons la llengua que es faci servir.
Actualment s'organitzen quatre campionats mundials:
* El Campionat Mundial de Scrabble en Anglès, que té lloc cada dos anys des de 1991.
* El Campionat Mundial de Scrabble en Castellà, que té lloc cada any des de 1997.
* El Campionat Mundial de Scrabble en Català, que té lloc cada dos anys des de 2005.
* El Campionat Mundial de Scrabble en Francès, que té lloc cada dos anys des de 1972.

## Referències

* ↑ http://www.wscgames.com/2009/venue.html WSC 2009: The Venue
* ↑ «¡A jugar Scrabble!» (en castellà). Revista dominical de Últimas Notícias, 09-03-2011. [Consulta: 26 març 2011].
* ↑ «El IV Mundial de Scrabble en català ofereix dos places als participants d'Andorra» (en 9 de març del 2011). Revista dominical de Últimas Notícias. [Consulta: 26 març 2011].
* ↑ «Bienvenue sur le site de Montpellier 2010» (en francès). Montpellier 2010. [Consulta: 26 març 2011].
# Hujra Shah Muqeem

Hujra Shah Muqeem és una ciutat del Panjab (Pakistan) al districte de Sahiwal, anteriorment districte de Montgomery, situada a poca distància a l'oest del canal de Khanwa (que uneix el Ravi amb el Sutlej) i a uns 25 km de l'estació de Wan Radha Ram. És a mig camí entre Sahiwal i la frontera amb l'Índia, i al sud-oest de Lahore. Població estimada 16.000 habitants.
Fou seu d'un important jagir (feu) regit per jagirdars de la família sikh dels Bedis, descendents del guru Baba Nanak. Originalment pertanyia a un Sayyid, però fou conquerit per Bedi Sahib durant el regnat de Ranjit Singh, que li va cedir com a feu.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Huizingita-(Al)

La huizingita-(Al) és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom de Terry E. Huizing (nascut el 1938), conservador adjunt de mineralogia del Cincinnati Museum Center, i de Marie E. Huizing (nascuda el 1939), editora de Rocks & Minerals des de 1978.

## Característiques

La huizingita-(Al) és un sulfat* de fórmula química [(NH₄)$_9$(SO₄)₂][(Al,Fe$^{3+}$)₃(OH)₂(H₂O)₄(SO₄)₆]. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2015. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la huizingita-(Al) pertany a «07.DF - Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: uklonskovita, caïnita, natrocalcita, metasideronatrita, sideronatrita, despujolsita, fleischerita, schaurteïta, mallestigita, slavikita, metavoltina, lannonita, vlodavetsita, peretaïta, gordaïta, clairita, arzrunita, elyita, yecoraïta, riomarinaïta, dukeïta i xocolatlita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 65576.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al riu Huron, dins el comtat de Huron, a Ohio (Estats Units). També ha estat descrita a la fumarola Bocca Grande, a la Solfatara di Pozzuoli (Campània, Itàlia). Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Huizingite-(Al)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 novembre 2021].
# Can Geli (Pau)

Can Geli és un mas del municipi de Pau (Alt Empordà) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia situada al centre del nucli urbà de Pau, a l'oest de la plaça Major i amb accés des del carrer del Rei, 7.
Es tracta d'una gran masia formada per quatre grans cossos adossats que li proporcionen una planta rectangular. L'edifici principal presenta coberta a dues vessants de teula, amb el carener paral·lel als murs més llargs i el vessant nord força més llarga que la sud. Format per planta baixa, pis i altell, la façana principal està orientada al sud i presenta un petit cos adossat a l'extrem oest, corresponent a una eixida amb accés des del pis, on les obertures es corresponen amb finestrals rectangulars emmarcats amb carreus de pedra i llinda plana. De la mateixa manera, les obertures de la façana nord també es troben emmarcades en pedra. L'accés a l'interior de l'edifici es fa a través d'una escala exterior que dona pas a la primera planta. Per la banda sud, aquest edifici es troba tancat per un mur de pedra, que delimita un pati davanter.
Adossat a l'oest de l'edifici principal hi ha un altre cos de planta rectangular, amb coberta a una vessant, distribuït en planta baixa i pis. La façana nord presenta la porta d'accés a l'interior, d'obertura rectangular i amb la llinda formada per pedres disposades a sardinell. En canvi, la façana sud presenta, al nivell del primer pis, una gran arcada d'arc de mig punt que també dona accés a l'eixida. A la façana oest hi ha quatre grans contraforts de perfil atalussat, amb alçada fins al nivell del primer pis. En origen, aquest cos es correspondria amb les quadres i la pallissa del mas.
A la banda est de l'edifici principal se li adossa un altre gran cos de planta rectangular, amb coberta a dues vessants i d'una sola planta amb altell, el qual presenta dos contraforts adossats a la façana nord. La façana principal es troba orientada a l'est i presenta dos grans portals d'arc rebaixat d'accés a l'interior, el del centre bastit amb maons. Actualment, aquest edifici s'utilitza com magatzem destinat a les tasques vinícoles.
Al sector oest de la finca, separat alguns metres del conjunt principal, hi ha un altre cos de planta rectangular, destinat als usos agrícoles del mas. La resta de la finca és jardí i també hi ha una zona de vinyes.
Malgrat el mas es troba molt restaurat, la construcció està bastida amb pedra desbastada lligada amb morter de calç, sense crear filades. Només hi ha carreus ben treballats a les cantonades.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Geli». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 gener 2014].
# Piplia

Piplia fou un estat tributari protegit a l'agència de Malwa, Índia central.
La superfície era de 21 km² i la població de 600 habitants el 1901. Els ingressos s'estimaven el mateix any en 4.000 rúpies. El sobirà portava el títol de rawat i era un rajput khichi. Rebia tankahs de Gwalior i Indore.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908. , article Malwa Agency
# Coptocycla undecimpunctata

Coptocycla undecimpunctata és una espècie de coleòpter de la família dels crisomèlids. Viu a Sud-amèrica. Va ser descrit per primera vegada el 1781 per Fabricius.
# Senyor de Las Limas

El Senyor de Las Limas és una escultura tallada amb pedra verda corresponent al període preclàssic mesomericà, és a dir, a la civilització olmeca. Representa un jove home en posició sedent que sosté amb els braços un nen jaguar, i és el jaguar un dels personatges mitològics d'aquesta civilització. L'estàtua és cèlebre per les representacions d'éssers sobrenaturals de la mitologia olmeca, cosa que fa que se la consideri com una important referència en el coneixement de la religió dels olmeques.

## Bibliografia

* Coe, Michael D. (1968) Discovering the Olmec, American Heritage.
* http://swadesh.unam.mx/actualidades/Actualidades/10/texto10/limas.html Arxivat 2007-03-17 a Wayback Machine.
* http://www.famsi.org/reports/94031/index.html
# Exedra

Una exedra (del grec εξέδρα, 'seient a l'exterior') és un espai semicircular, cobert per una semicúpula, que acostuma a sobresortir del mur d'un edifici, a la manera d'un absis, si bé també pot ser una obertura en una paret interna.
Originàriament, a l'antiga Grècia era una sala oberta a una stoà o pòrtic, adient per trobar-se i conversar, amb un banc tot a l'entorn de la part baixa, o diversos seients, per facilitar el contacte entre els interlocutors. També podia tractar-se d'una obertura al llarg d'una columnata, potser amb un seient semicircular.
L'exedra fou adoptada pels romans, on fou una forma arquitectònica molt popular, per afermar-se en èpoques històriques successives, a partir de l'arquitectura romànica i romana d'Orient, en què va evolucionar en els absis cristians i els mihrabs musulmans. Fou utilitzat també durant el barroc i el neoclassicisme.
A les basíliques cristianes, específicament, s'anomena exedra el banc de pedra semicircular al fons de l'absis.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.213. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
Viccionari
# Fairy

Fairy és un detergent per a plats líquid concentrat per rentar a mà produït per Procter & Gamble i distribuït a Espanya, Orient Mitjà i Regne Unit, a Llatinoamèrica es diu "Down".
Disposa d'una gran concentració de tensioactius que ajuden en la neteja. A més, són molts els que denuncien que Fairy conté ftalats i mesc sintètics, productes químics dels quals la innocuïtat no ha estat demostrada i que podrien penetrar a l'organisme humà per la pell.
L'Advertising Standards Authority va constatar el 2013, davant un judici contra P&G, que el líquid Fairy dura el doble que altres productes de la competència.

## Curiositats

En els seus anuncis publicitaris utilitzen l'eslògan: "Fairy, el miracle antigreix".
Fairy ha patrocinat diversos rècords Guinnes entre els quals destaca la paella més gran del món amb 21 metres de diàmetre per a 110.000 persones, netejada amb un sol litre del rentaplats Fairy. Aquest rècord es va dur a terme el 2 d'octubre del 2001 a Madrid.
El 5 de març de 2019, el Fairy es va convertir tema del moment mundial a Twitter gràcies a la menció que en va fer el delegat del govern espanyol a Catalunya Enric Millo, durant el judici del procés. Millo va descriure com els favorables al referèndum vessaven detergent Fairy a terra, suposadament per a fer relliscar els agents de les forces policials que volien impedir les votacions. Millo va referir-se a això com a la trampa del Fairy. Fins avui, no hi ha cap prova científica que ho demostri.

## Efectes sobre la salut

Ingerir Fairy pot provocar nàusees, vòmits, diarrea i fallada en múltiples òrgans.

## Referències

* 1 2 Bickley, James «Fairy Liquid® consumption: squeaky clean or deadly serious?». Journal of the Intensive Care Society, 17, 1, 08-07-2015, pàg. 76–78. DOI: 10.1177/1751143715595053.
* ↑ Mercurius-Taylor, L A; Jayaraj, A P; Clark, C G «Is chronic detergent ingestion harmful to the gut?». Occupational and Environmental Medicine, 41, 2, 01-05-1984, pàg. 279–281. DOI: 10.1136/oem.41.2.279.
* ↑ Hawkes, Steve «Fairy Liquid really does last longer, advertising chiefs rule». The Telegraph, 18-09-2013 [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ «Anuncio Fairy Ultra» (en castellà). Mindundis. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ «“La trampa del Fairy”: ‘trending topic’, mems a dojo i una marca que millora la seva imatge». rac1.cat. [Consulta: 12 març 2019].

## Enllaços externs

* Anàlisi de rentavaixelles líquids concentrats
# Farlete

Farlete és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarcar de la Comarca dels Monegres.