OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dreta Democràtica Espanyola

Dreta Democràtica Espanyola va ser un partit polític espanyol actiu durant els últims anys de la Transició. Va ser creat en 1979. Els seus líders eren Federico Silva Muñoz, exministre de Franco i Jesús Barros de Lis, antic opositor al franquisme. Estava integrat per diversos partits: Acción Democrática Española (Federico Silva Muñoz), Unión Nacional Española (Gonzalo Fernández de la Mora), Unión Regional Andaluza (Luis Jáudenes), Unió Demócrata Cristiana (Jesús Barros de Lis), Partido Nacional Independiente (Artemio Benevente) i Centro Popular (Juan Pérez de Alhama). Fou pretès per Fuerza Nueva per a la seva integració en Unión Nacional, però no es va arribar a un acord. Va desaparèixer en 1983.

## Enllaços externs

* Índex de institucions del Arxiu Linz de la Transició Espanyola Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine..
# Mas Pairet (Roses)

Mas Pairet és un mas del municipi de Roses (Alt Empordà). Tant la masia com el molí estan inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està situat a l'esquerra de la riera de la Trencada, al costat del camí que penetra vers la capçalera de la vall. A l'altre costat del camí, vora el marge de la riera, hi ha les ruïnes de la casa-molí.

## Masia

La masia és de planta rectangular que consta de planta baixa i una d'alçada, amb teulada de doble vessant sobre les façanes més llargues. Està construïda en un terreny amb desnivell, de manera que la primera planta per la banda sud, queda arran de terra. La façana principal, orientada a ponent, presenta dues portes d'arc rebaixat fets amb llosetes de pissarra, a sardinell. A la planta pis hi ha tres finestres amb balconades. Les portes donen als espais de la planta baixa destinats al bestiar, amb sales cobertes amb voltes rebaixades de pedra i morter, i de maó disposat a pla. Els pis s'estructura a base d'estances situades als costats de la sala menjador central, amb accés directe per la façana de llevant a causa del desnivell del terreny. D'aquesta façana destaca el rellotge de sol esgrafiat, amb data de 1879, tot i que força degradat. A l'extrem hi ha un cos afegit avui parcialment en ruïnes. La construcció està bastida en pedra sense treballar lligada amb morter de calç.

## Molí

Edifici que presenta una planta irregular formada per tres cossos quadrangulars construïts a dos nivells, atès el desnivell pronunciat del terreny. Els cossos són rectangulars i de petites dimensions, el més proper a la riera era el molí pròpiament, i l'altre la casa del moliner. A la planta baixa d'ambdues estructures hi ha voltes de pedra lligades amb morter, amb algun sector conservat. A la part exterior de l'edifici encara s'observa la bassa rectangular i alguna altra estructura relacionada amb el funcionament del molí.
La construcció està formada per uns murs de pedra de diverses mides lligats amb morter de calç, amb totes les teulades enfonsades. Les parets es mantenen encara en bona alçada, però en un estat de degradació molt avançada.

## Història

Aquest mas és documentat en un testament del 1849 com a propietat de Joaquim Pairet. L'any 1896 va passar per compra a la família Coll, propietaris del Mas d'en Coll, casa pairal propera.
L'any 1986 es van arranjar les teulades de la casa i es va consolidar el sector sud que estava enrunat. Aquestes obres foren imprescindibles per continuar essent habitat pels masovers.
És tradició que a l'esplanada del mas s'hi feia un mercat de bestiar al qual acudien els ramaders de la rodalia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Mas Pairet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
* 1 2 «Molí de Mas Pairet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# E442

La ruta europea E442 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Karlovy Vary (República Txeca) i finalitza a Žilina (Eslovàquia). Té una longitud de 583 km. Té una orientació d'est a oest.
Viccionari
# E421

La ruta europea E421 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Aix-la-Chapelle (Alemanya) i finalitza a Luxemburg passant per Bèlgica. Té una longitud de 173 km. Té una orientació de nord a sud.
Viccionari
# E441 (ruta europea)

La ruta europea 441 és una part de carretera de la Xarxa de carreteres europees.

## Ruta

** E40 Chemnitz
** E49 Plauen
** E51 Hof

## Enllaços externs

* Xarxa de carreteres europees
# El rei del vent

El rei del vent (títol original en anglès, King of the Wind) és una pel·lícula d'aventures britànica de 1990 dirigida per Peter Duffell i protagonitzada per Richard Harris, Glenda Jackson i Frank Finlay. Està basat en la novel·la King of the Wind de Marguerite Henry. La pel·lícula representa la vida del Godolphin Arabian, un poltre àrab al Regne de la Gran Bretanya del segle XVIII. S'ha doblat al català.

## Repartiment

* Richard Harris com el Rei Jordi II
* Glenda Jackson com la Reina Carolina
* Frank Finlay com a Edward Coke
* Jenny Agutter com a Hannah Coke
* Nigel Hawthorne com a Achmet
* Navin Chowdhry com a Agba
* Anthony Quayle com a lord Granville
* Peter Vaughan com a Capità
* Ian Richardson com a bei de Tunis
* Neil Dickson com el comte de Godolphin

## Referències

* ↑ BFI.org
* ↑ «El rei del vent». ésAdir. [Consulta: 26 maig 2024].
# El rei gaèlic

El rei gaèlic (títol original en anglès, The Gaelic King) és una pel·lícula de fantasia històrica britànica del 2017, ambientada a l'edat fosca escocesa durant l'alta edat mitjana. És protagonitzada per Jake McGarry en el paper principal, amb Philip Todd a la direcció. S'ha doblat al català.
El rodatge es va dur a terme a Escòcia en tres blocs entre 2015 i 2016. Els llocs principals eren Stirling i Cairngorms. Com a part de la producció, es va construir un poble de l'època a gran escala, amb l'ajuda de les comunitats locals.
El segon bloc de rodatge va ser finançat en gran part per una campanya de micromecentatge d'Indiegogo reeixida, que va recaptar més de 8.000 lliures.
El rei gaèlic es va estrenar al Regne Unit el 10 de juliol de 2017.

## Repartiment

* Jake McGarry com a Alpin
* Noah Irvine com a Finn
** Daniel Todd com a Finn d'infant
* Shona Melrose com a Edana, la princesa picta que ajuda l'Alpin
* Kerry Browne com la bruixa Nathara
* Laurence Whitley com a Lachlan, un excèntric sacerdot-druida
* Peter Cosgrove com a Fergus, el líder de la tribu picta

## Referències

* ↑ Todd, Philip (2017-07-10), The Gaelic King, Sony Pictures Home Entertainment, <https://www.amazon.co.uk/gp/product/B0713YK7MF/ref=cm_cr_dpvoterdr?ie=UTF8&thanksvoting=cr-vote-R1DT5WAQY3J2Q5#R1DT5WAQY3J2Q5.2115.Helpful.Reviews>. Consulta: 14 juny 2017
* ↑ The Gaelic King (2017), <https://www.imdb.com/title/tt5072852/fullcredits?ref_=tt_cl_sm#cast>. Consulta: 14 juny 2017
* ↑ «El rei gaèlic». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juny 2023].
* ↑ «Dark Age Village Construction - 2015 - Fellowship Film» (en anglès). . Arxivat 2019-01-02 a Wayback Machine.
* ↑ «Dalriata's King - a Scottish fantasy epic» (en anglès americà). Indiegogo. [Consulta: 14 juny 2017].
* ↑ «The Gaelic King» (en anglès). www.facebook.com. [Consulta: 14 juny 2017].
# Economia del desenvolupament

L'economia del desenvolupament és la branca de la macroeconomia que estudia les causes del creixement econòmic a llarg termini, especialment en els països en vies de desenvolupament. L'estudi inclou l'ús de mètodes matemàtics dels sistemes dinàmics, com ara les equacions diferencials i l'optimització inter-temporal, o una combinació de mètodes quantitatius i qualitatius.
L'economia del desenvolupament també estudia temes relacionats amb el deute dels països del tercer món, i les funcions i operacions d'organitzacions com ara el Fons Monetari Internacional i el Banc Mundial. Molts economistes en aquesta branca d'estudi estan interessats a analitzar els mètodes per a promoure el creixement econòmic estable i sustentable en els països pobres, incloent el millorament dels sistemes educatius dels països de renda més baixa. Els estudis del desenvolupament inclouen aspectes socials i polítics a més d'econòmics.
Les teories més noves del desenvolupament humà han començat a incloure, a més de mesures de desenvolupament humà, mesures de progrés relacionades amb la justícia de la distribució, encara que aquest concepte sigui més normatiu que no pas positiu.

## Micro-desenvolupament

Des de finals dels anys 1990, certs economistes del desenvolupament (especialment, Michael Kremer, Esther Duflo, Ted Miguel, Abhijit Banerjee, Sendhil Mullainathan) han desenvolupat eines per a aprehendre els fets de les polítiques econòmiques al nivell microscòpic i del desenvolupament d'experiències en el terreny com a mètode d'anàlisi de causalitats en economia. Aquests economistes van proposar la teoria de l'avaluació aleatòria i van insistir en projectes a escala micro com una estratègia de desenvolupament eficaç.
Revelada com a instrument empíric, l'aleatorització revitalitzar la disciplina de l'economia del desenvolupament, arribant a parlar fins i tot d'una subdisciplina de l'economia: l'economia del micro-desenvolupament.

## Vegeu també

* Decreixement
* Sostenibilitat
* Economia ambiental
* Economia feminista
* Enfocament basat en les capacitats
# Dixon (Missouri)

Dixon és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 1.570 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dixon tenia 1.570 habitants, 667 habitatges, i 414 famílies. La densitat de població era de 594,3 habitants per km².
Dels 667 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,5% hi vivien parelles casades, en un 14,1% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 22,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.821 $ i la renda mediana per família de 28.693 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 17.115 $. La renda per capita de la població era de 12.405 $. Entorn del 21,3% de les famílies i el 23,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Dixon (Montana)

Dixon (Ktunaxa: kik̓siǂuk, Salish: sčlíp) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 216 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dixon tenia 216 habitants, 89 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 12,6 habitants per km².
Dels 89 habitatges en un 29,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,1% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 39,3% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 20,4% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més. La composició racial era 75,46% blancs i 20,37% amerindis. Els hispànics de qualsevol raça són l'1,39% de la població.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 15.455 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era d'11.379 $. Aproximadament el 19,6% de les famílies i el 35,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «FirstVoices: Nature / Environment - place names: words. Ktunaxa.». [Consulta: 7 juliol 2012].
* ↑ Tachini, Pete; Louie Adams, Sophie Mays, Mary Lucy Parker, Johnny Arlee, Frances Vanderburg, Lucy Vanderburg, Diana Christopher-Cote. nyoʻnuntn q̓éymin, Flathead Nation Salish dictionary. Pablo, MT: Bilingual Education Department, Salish Kootenai College, 1998, p. 39.
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dixon (Illinois)

Dixon és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 15.941 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dixon tenia 15.941 habitants, 5.681 habitatges, i 3.488 famílies. La densitat de població era de 972,3 habitants/km².
Dels 5.681 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,7% hi vivien parelles casades, en un 11,8% dones solteres, i en un 38,6% no eren unitats familiars. En el 32,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 34,6% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.720 $ i la renda mediana per família de 45.088 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.511 $ mentre que les dones 21.777 $. La renda per capita de la població era de 16.630 $. Aproximadament el 5,7% de les famílies i el 10,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dixon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Matalàs de tota llana

Matalàs de tota llana és una obra poètica barroca de Josep Banch on el mateix autor seleccionà els millors versos per fer-ne una antologia. La diversitat de temes és la que dona títol al poemari (cada llana seria un to poètic). Així, inclou poemes mitològics humanistes, himnes religiosos i sonets amorosos i satírics, aquests últims propers a l'estil de Francesc Vicent Garcia i Ferrandis. Els sonets segueixen la mètrica italiana característica del període i estan farcits de jocs de paraules, també propis del barroc, en la línia del conceptisme castellà o els més existencials dobles sentits dels poetes metafísics anglesos. Els seus versos tenen un aire costumista, ja que apareixen retratats diferents classes socials de la Tarragona del segle xvii, la majoria d'ells presentats com arquetips. Inclou diversos poemes locals, on apareixen mencions a llocs i personatges reals, i en ells abunden les al·lusions autobiogràfiques.

## Referències

* ↑ Rossich, Albert. Panorama crític de la literatura catalana: Edat moderna. Barcelona: Vicens Vives, 2011,. ISBN 9788468201580.

## Enllaços externs

* Obra al CVC
# El patio de mi cárcel

El patio de mi cárcel és una pel·lícula espanyola de 2008 dirigida per Belén Macías. Va participar en la secció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià de l'any 2008. Es tracta d'una història de presons on els protagonistes són dones.

## Argument

És una història de cinc recluses dones. Dones preses, excloses.
És la història de Isa (Verónica Echegui), una atracadora, àcida i generosa, incapaç d'adaptar-se a la vida fora de la presó. I del seu grup d'amigues: Dolores (Ana Wagener), una gitana rossa que ha matat al marit; Rosa (Violeta Pérez), una fràgil i tendra prostituta; All (Natalia Mateo), una noia enamorada de Pilar (Ledicia Sola) que viurà el seu amor fins al límit del suportable; Luisa (Tatiana Astengo), una càndida colombiana sorpresa per un entorn que no comprèn…
L'arribada de Mar (Candela Peña), una funcionària de presons que no s'adapta a les normes de la institució, suposarà per a aquestes dones l'inici d'un vol cap a la llibertat. Amb l'ajuda d'Adela, la directora de la presó, crearan Mòdul 4, el grup de teatre que les omplirà de força per a encarar el "mal bajío" amb el que van arribar al món.

## Repartiment

* Candela Peña: Mar
* Verónica Echegui: Isa
* Ana Wagener: Dolores
* Violeta Pérez: Rosa
* Patricia Reyes Spíndola: Aurora
* Blanca Portillo: Adela
* Natalia Mateo: Ajo
* Maria Pau Pigem: Maika
* Tatiana Astengo: Luisa
* Ledicia Sola: Pilar
* Pepa Aniorte: Francisca
* Ángel Baena: Ramón
* Verónica Barberis: Presa
* Blanca Apilánez
* Raúl Arévalo

## Premis i nominacions

| Any | Esdeveniment | Categoria | Nominat | Resultat |
| 2009 | XXIII Premis Goya | Millor actriu | Verónica Echegui | Nominada |
| 2009 | XXIII Premis Goya | Millor actriu revelació | Ana Wagener | Nominada |
| 2009 | XXIII Premis Goya | Directora novell | Belén Macías | Nominada |
| 2009 | XXIII Premis Goya | Millor cançó original | Juan Pablo Compaired ("Podemos Volar juntos") | Nominada |
| 2009 | XVIII Premis de la Unión de Actores | Millor actriu secundària | Ana Wagener | Guanyadora |
| 2009 | XVIII Premis de la Unión de Actores | Millor actriu de repartiment | Natalia Mateo | Nominada |
| 2009 | XVIII Premis de la Unión de Actores | Millor actriu revelació | Violeta Pérez | Guanyadora |
| 2009 | Medalles del CEC de 2008 | Millor actriu | Verónica Echegui | Nominada |

## Referències

* ↑ 'El patio de mi cárcel': primera película española a competición en San Sebastián, 20 Minutos, 22 de setembre de 2008
* ↑ «El patio de mi cárcel» mostra una sèrie de dones empresonades amb final esperançador, Diari de Girona, 7 de novembre de 2007.
* ↑ El patio de mi cárcel a Fotogramas
* ↑ El patio de mi cárcel al web dels Goya
* ↑ La Unión de Actores celebra su gran fiesta el 9 de marzo, ABC, 22 de febrer de 2009
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 2008». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2021-02-25. [Consulta: 6 setembre 2019].
# El Aioun Sidi Mellouk

El Aioun Sidi Mellouk (en àrab العيون سيدي ملوك, al-ʿUyūn Sīdī Mallūk; en amazic ⵍⵄⵢⵓⵏ ⵙⵉⴷⵉ ⵎⵍⵍⵓⴽ) és un municipi de la província de Taourirt, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 41.832 persones. Fou fundada en 1679 per ordre del sultà Mulay Ismail.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Diàspora capverdiana

La 'diàspora capverdiana es refereix a l'emigració de capverdians tant històrica com actual emigració. Avui en dia, hi ha una població similar de capverdians vivint a l'exterior que la del propi Cap Verd. El país amb el major nombre de capverdians que viuen a l'estranger són els Estats Units. Les causes de l'emigració son diverses, entre elles les condicions climàtiques agreujades per la insularitat, la pressió demogràfica agreujada per les mancances estructurals, o la promoció social dificultada per la carència de recursos naturals.

## Persones destacades amb ascendència capverdiana

* Patrick Vieira - futbolista
* Michael Beach - actor
* Blu Cantrell - cantant
* Peter Gomes - predicador i teòleg
* Ryan Gomes - jugador de bàsquet dels Boston Celtics i Minnesota Timberwolves
* Tony Gonzalez - jugador dels Atlanta Falcons
* Henrik Larsson - antic jugador del Celtic F.C., FC Barcelona, Manchester United i Helsingborgs IF
* Davey Lopes - segon base i després entrenador a la Major League Baseball
* Lisa "Left Eye" Lopes - cantant i rapera del g rup TLC
* Luís Carlos Almeida da Cunha Nani - jugador del Fenerbahçe
* Paul Pena - cantant, compositor, guitarrista i protagonista del documental Genghis Blues
* Amber Rose - model i actriu
* Horace Silver - pianista i compositor de jazz
* Luis Medina Castro
* José Ramos Delgado - futbolista

## Comunitats capverdianes arreu del món

* Capverdians estatunidencs
* Francesos capverdians
* Capverdians de Guinea Bissau
* Capverdians dels Països Baixos
* Capverdians de São Tomé i Príncipe
* Capverdians senegalesos
* Capverdians argentins

## Referències

* ↑ de Albuquerque i Madeira Santos, 1991, p. 16.
* ↑ de Albuquerque i Madeira Santos, 1991, p. 17.

## Bibliografia

* de Albuquerque, Luís; Madeira Santos, Maria Emília. História Geral de Cabo Verde (en portuguès). vol.1. Lisboa: Centro de Estudos de História e Cartografia Antiga, Instituto de Investigação Científica Tropical, 1991. ISBN 972-672-537-2.

## Vegeu també

* Llista de diàspores