OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alonso Hernández

Alonso Hernández (Madrid) va ser un militar i benefactor castellà.
Nascut a Madrid. Va servir a les guerres d'Itàlia en temps de l'emperador Carles V. Allà va conèixer al pare Laynez, que va esdevenir el seu confessor i va fer que es tornés molt devot de la Companyia de Jesús. En tornar a la seva vila natal, va dedicar-se a fer moltes obres de caritat, per les quals va ser elogiat. Va fomentar l'Hospital dels Cavallers de Sant Genís, a la parròquia del mateix nom, portava predicadors a les presons, confessors i metges a centres hospitalaris, i va aconseguir que les parròquies tinguessin cura dels pobres per part de l'Ajuntament de Madrid. El 1560, Leonor de Mascareñas va encarregar-li cercar una casa on fundar un col·legi per als jesuïtes a Madrid, i Hernández va trobar un lloc rere el convent de la Concepció Jerònima, propietat d'un amic seu, el clergue Pedro Zeballos, pel qual es van pagar 2.200 ducats i que va esdevenir l'inici del Col·legi Imperial, que posteriorment es van convertir en els Reials Estudis de Sant Isidre.

## Referències

* 1 2 3 Álvarez y Baena, José Antonio. Hijos de Madrid, ilustres en santidad, dignidades, armas, ciencias y artes (en castellà). vol. 1. Madrid: Oficina de D. Benito Cano, 1789, p. 30-31.
* 1 2 Ríos, José Amador de los; Rada y Delgado, Juan de Dios de la. Historia de la villa y corte de Madrid (en castellà). vol. 3. Madrid: Establecimiento Tipográfico de M. López de Hoya, 1863, p. 153.
* ↑ García Soriano, Justo. El teatro universitario y humanístico en España (en castellà). Talleres tipográficos de R. Gómez, 1945, p. 390.
* 1 2 Alcázar, Bartholomé. Chrono-historia de la Compañia de Jesús, en la provincia de Toledo y elogio de sus varones illustres, fundadores, bienhechores, fautores e hijos espirituales (en castellà). Madrid: Juan Garcia Infançon, impresor de la Santa Cruzada, 1710, p. 386.
* ↑ Simón Díaz, José. Historia del Colegio Imperial de Madrid (en castellà). Madrid: Instituto de Estudios Madrileños, 1992, p. 19.
# ISO 3166-2:AU

ISO 3166-2:AU és el subconjunt per a Austràlia de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Austràlia, l'estàndard ISO 3166-2, està format per 6 estats i 2 territoris. Territoris menors que estan sota l'administració del govern federal, com el territori de Jervis Bay, Illes Ashmore i Cartier i les Illes del Mar del Corall no estan llistats.
Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és AU, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Àustralia. La segona part són dues o tres lletres, seguint l'abreviació convencional de cada estat o territori (definit al Australian Standard (estàndard australià) AS 4112-1994)

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA).
| Codi | Nom de la subdivisió (en) | Nom de la subdivisió (ca) | Tipus de subdivisió |
| AU-NSW | New South Wales | Nova Gal·les del Sud | Estat |
| AU-QLD | Queensland | Queensland | Estat |
| AU-SA | South Australia | Austràlia Meridional | Estat |
| AU-TAS | Tasmania | Tasmània | Estat |
| AU-VIC | Victoria | Victòria | Estat |
| AU-WA | Western Australia | Austràlia Occidental | Estat |
| AU-ACT | Australian Capital Territory | Territori de la Capital Australiana | Territori |
| AU-NT | Northern Territory | Territori del Nord | Territori |

### Notes

* ↑ Nom en català no inclòs a l'estàndard ISO 3166-2.
Els territoris externs de l'Illa Christmas, les Illes Cocos i l'illa Illa Norfolk tenen el seu propi codi ISO 3166-1 i no estan inclosos dins l'entrada per a Austràlia d'ISO 3166-2. No hi ha cap codi ISO 3166-2 per a:
* Illes Ashmore i Cartier
* Territori Antàrtic Australià (part de l'Antàrtida que té el AQ)
* Illes del Mar del Corall
* Territori de Jervis Bay

## Territoris externs

Quatre dels territoris externs d'Austràlia tenen el seu propi codi ISO 3166-1, amb els següents codis alfa-2:
| Codi | Nom del territori extern |
| CC | Illes Cocos |
| CX | Illa Christmas |
| HM | Illes Heard i McDonald |
| NF | Illa Norfolk |

## Vegeu també

* Organització territorial d'Austràlia

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: AU (Plataforma Online d'Exploració ISO: AU) (anglès)
* Divisions administratives d'Austràlia, Statoids.com (anglès)
# Sufragi restringit

Per sufragi censatari (o restringit) es denomina al sistema electoral que condiciona el dret a vot actiu o passiu al fet que el ciutadà compleixi determinats requisits que afecten la seva condició social.
Aquests motius són generalment econòmics (com la possessió d'un determinat nivell de rendes o ofici) o relacionats amb el nivell d'instrucció (llegir i escriure) o social (pertinença a determinat grup social) o estat civil (casat), a més del sexe, ja que era referit només als homes.
El sufragi censatari també pot comportar en alguns casos que alguns ciutadans, si compleixen certes condicions, disposin de més d'un vot. El sufragi censatari és la primera norma que s'estableix per qualificar els electors i elegits. Les revolucions nord-americana, francesa i la independència de països d'Amèrica del sud van ser les primeres a establir els esmentats mecanismes. En el cas de Sud-amèrica el sufragi censatari va existir en la majoria dels països fins a la dècada de 1910 quan es va establir com a únic requisit llegir i escriure amb el qual es va duplicar el cos d'electors.
El contrari és el sufragi universal, que no estableix condicions llevat de la majoria d'edat i la ciutadania. El sexe masculí va ser l'única restricció fins després de la Segona Guerra Mundial a Europa, si bé en països d'àmplia tradició democràtica, com Suïssa, el dret universal de vot per a ambdós sexes no es va obtenir fins als anys 1970.
# Província de les Moluques

La província de les Moluques o província de Maluku (indonesi: Provinsi Maluku) és una de les províncies d'Indonèsia. Consta les regions centre i sud de les Illes Maluku. La capital és la ciutat d'Ambon situada en l'illa del mateix nom. En el cens de 2010 aquesta província tenia 1.533.506 habitants.
Totes les illes Maluku formaven part d'una mateixa província des de 1950 fins a 1999. L'any 1999 se'n separaren la part nord de Maluku, la regència Halmahera Tengah i la ciutat de Ternate per a formar la província separada de Maluku Nord.
# Platja de Xilo

Les platja de Xilo, també coneguda com a platja de Veneiro, es troba en el concejo asturià de Muros i pertany a la localitat de El Castiello. El grau d'urbanització i d'ocupació és mitjà-alt.
Per accedir a la platja cal localitzar els nuclis de població més propers, que en aquest cas són: El Castiello, Muros i Aguilar (a l'oest de Xiló) i pot accedir-se a la platja mitjançant unes escales que estan a la base d'un mirador petit que hi ha en aquesta zona. Un altre accés per a la platja és prendre «la senda dels Miradors» que va seguint la costa des d'aquest lloc fins a les Platges de Garruncho i La Guardada que són les últimes platges del concejo de Muros cap a la zona oriental.
És una de les poques platges de la Costa Central asturiana que presenta protecció des del punt de vista mediambiental, estant catalogada com ZEPA, LIC.
Durant les hores de pleamar l'accés cal fer-ho travessant el pedrer de palets que hi ha en la part posterior de la platja. Es recomana visitar el jaciment medieval de «El Castiellu». Una altra activitat recomanada és la pesca esportiva a canya. També cal tenir en quanta que en el marge dret de la platja hi ha un conglomerat de sorra i pedres que queda aïllat en les hores de la pleamar per la qual cosa és recomanable estar atents a aquest horari.

## Referències

* ↑ http://sig.magrama.gob.es/93/ClienteWS/Guia-Playas/Default.aspx?nombre=PLAYAS_WEB&claves=DGC.PLAYAS.PLY_CO_PLAYA&valores=503 Arxivat 2015-04-03 a Wayback Machine.
* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 130. ISBN 978-84-8459-669-1.
# George Chrystal

George Chrystal (Old Meldrum, 8 de març de 1851 - Edimburg, 3 de novembre de 1911) va ser un matemàtic escocès, professor de la Universitat d'Edimburg.

## Vida i Obra

Chrystal va estudiar a les universitats d'Aberdeen i al Peterhouse de la universitat de Cambridge, on es va graduar amb les millors classificacions el 1875. Després de dos anys com a professor de matemàtiques de la Universitat de Saint Andrews, va passar el 1879 a la càtedra de matemàtiques de la Universitat d'Edimburg, càrrec que va ocupar fins a la seva mort.
Com altres professors escocesos de la seva època va actuar com inspector d'escoles i va ser el promotor dels exàmens de suficiència en l'educació secundària.
Chrystal és recordat com l'autor d'un monumental tractat d'àlgebra (unes 1200 pàgines) que va aparèixer en dos volums els anys 1886 i 1889 i que va exercir notable influència en l'ensenyament d'aquesta disciplina.
Va ser vicepresident de la Royal Society of Edinburgh des de 1887 i el seu secretari general des de 1901.

## Referències

* ↑ Mann i Craik, 2011, p. 95.
* ↑ Knott, 1911, p. 47.
* ↑ Rankin, 1983, p. 144.
* ↑ Rankin, 1983, p. 145.
* ↑ Knott, 1911, p. 48.

## Bibliografia

* Knott, Cargill Gilston «Prof. George Chrystal» (en anglès). Nature, Vol. 88, 1911, pàg. 47-49. DOI: 10.1038/088047b0. ISSN: 1476-4687.
* Mann, A.J.S; Craik, A.D.D.. «Scotland, land of opportunity but few reward». A: Raymond Flood, Adrian Rice, Robin Wilson (eds.). Mathematics in Victorian Britain (en anglès). Oxford University Press, 2011, p. 77-102. ISBN 9780191627941.
* Rankin, R.A. «The first hundred years (1883–1983)» (en anglès). Proceedings of the Edinburgh Mathematical Society, Vol. 26, Num. 2, 1983, pàg. 135-150. DOI: 10.1017/S0013091500016849. ISSN: 0013-0915.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «George Chrystal» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Schlapp, Robert. «Chrystal, George». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 16 març 2018]. (anglès)
# Baladre (desambiguació)

«Baladre» té aquests significats:
* Baladre o oleandre (Nerium oleander)
* Blada (Acer opalus)
* Matapoll o baladre bord (Daphne gnidium)
* Lloreret o baladre petit (Daphne laureola)
* Ginestell linifoli (Genista linifolia)
* Marxívol o manxiulot (Helleborus foetidus)
* Pàmpols o escampador de gel (Helleborus viridis)
* Veladre o veratre (Veratrum album)
* Matabou o orelletes (Bupleurum fruticosum)
* Canyaferla (Thapsia villosa )
* Lleterassa (Euphorbia dendroides)
* Arracadetes o segell de Salomó (Polygonatum odoratum )
* Didalets o gallinassa (Lonicera implexa)

## Referències

* ↑ «DIEC». Arxivat de l'original el 2007-04-27. [Consulta: 9 maig 2007].
Viccionari
# ISO 3166-2:BB

ISO 3166-2:BB és l'entrada per a Barbados de l'estàndard ISO 3166-2, publicat per l'Organització Internacional per Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Actualment per a Barbados, l'estàndard ISO 3166-2, està format per 11 parròquies.
Cada codi es compon de dues parts, separades per un guió. La primera part és BB, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Barbados. La segona part són dos dígits (01–11).

## Codis actuals

Els noms de les subdivisions estan llistades segons l'ISO 3166-2 publicat per la "ISO 3166 Maintenance Agency" (ISO 3166/MA)
| Codi | Nom de la subdivisió (en) |
| BB-01 | Christ Church |
| BB-02 | Saint Andrew |
| BB-03 | Saint George |
| BB-04 | Saint James |
| BB-05 | Saint John |
| BB-06 | Saint Joseph |
| BB-07 | Saint Lucy |
| BB-08 | Saint Michael |
| BB-09 | Saint Peter |
| BB-10 | Saint Philip |
| BB-11 | Saint Thomas |

## Vegeu també

* Parròquies de Barbados

## Enllaços externs

* ISO Online Browsing Platform: BB (Plataforma Online d'Exploració ISO: BB) (anglès)
* Divisions administratives de Barbados, Statoids.com (anglès)
# Armianski

«Armianski» té aquests significats:
* Armianski (Txernígovskoie), població del krai de Krasnodar, a Rússia
* Armianski (Novoukraïnski), població del krai de Krasnodar, a Rússia
# Ket

«Ket» té aquests significats:
* KET o Key English Test, nivell dels exàmens de Cambridge ESOL que reconeix la capacitat de fer servir l'anglès
* Riu Ket o Gran Ket, riu de Sibèria
* Ket, membre del poble dels kets, poble que habita la vall mitjana del Ienissei
* Ket o quet, llengua aïllada siberiana, última supervivent de la família de les llengües paleosiberianes
# Platja de l'Adolç del Me

La platja de l'Adolç del Me és una petita platja natural del municipi del Perelló (Baix Ebre), situada entre la Punta de l'Àliga i el Cap Roig, entre la cala Garretes, al nord, i la platja de Santa Llúcia, al sud. Té una longitud de 69 metres i una amplada mitjana de 10 metres, formada per grava i còdols. S'hi accedeix a peu pel camí de ronda, que coincideix amb el sender GR-92, i en vehicle. No disposa de serveis.

## Referències

* ↑ «Fitxes el Perelló - Departament de Territori». Generalitat de Catalunya, Departament de Territori i Sostenibilitat.
* ↑ «Mapa topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «El Sender del Mediterrani, una ruta única por antiguos caminos de ronda con olor a sal». Diari de Tarragona, 02-07-2024.
* ↑ «Platja l’Adolç del Me». Diputació de Tarragona.
# Antiga presó d'Olot

L'Antiga presó d'Olot és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una antiga casa formada per baixos, amb cinc arcades i dos pisos superiors. Posteriorment es va ampliar pel costat dret amb cinc arcades més i es va mantenir la mateixa tipologia constructiva. Els porxos estan coberts amb voltes d'aresta. Els baixos estan avui ocupats per locals comercials i la Llar del Pensionista. El primer pis disposa de balcons i havia albergat els jutjats. El darrer pis, amb finestres enreixades, eren els locals destinats a la presó. La façana va ser estucada i els porxos es realitzaren amb pedra. El seu estat de conservació és mitjà.

## Història

A mitjans de la segona meitat del segle xviii començà un vigorós redreçament demogràfic i econòmic a tot Catalunya. Aquesta prosperitat, que convertí Olot en la vila més poblada de la nostra comarca, inclosa Girona, es manifestà amb un creixement urbanístic molt significatiu. Es bastiren tres edificis importants a la capital de la Garrotxa de gran incidència a la vila: l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot, l'església del Tura i l'Hospici. Tots tres donaren una imatge diferent a la ciutat a partir del nou equilibri creat entre el teixit urbà i les emergències.

## Referències

* 1 2 «Antiga presó d'Olot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Territori de Washington

El Territori de Washington va ser un territori organitzat incorporat als Estats Units que va existir del 2 de març de 1853 a l'11 de novembre de 1889, quan va ser admès dins la Unió com l'Estat de Washington. Deu el seu nom a George Washington, i es va crear a partir de la porció del Territori d'Oregon; en la seva màxima extensió va arribar a incloure l'actual estat d'Idaho sencer i parts de Montana i Wyoming abans d'arribar a les seves fronteres finals el 1863.

## Enllaços externs

* Early Washington Maps : A Timeline to Statehood Arxivat 2018-06-18 a Wayback Machine., Mapes de Washington del s. XVI al 1941 (anglès)
# Ploranera elegant

La ploranera elegant (Laniisoma elegans) és una espècie d'ocell de la família dels titírids (Tityridae). És troba a les regions sud i sud-est del Brasil. El seu hàbitat són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, bé com de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «ploranera elegant». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 455. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Elegant Mourner. Laniisoma elegans» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# The Musical Times

The Musical Times, sovint abreujada com a MT, és una revista de música clàssica editada al Regne Unit. Es va fundar l'any 1844 i des de llavors s'ha publicat ininterrompudament, la qual cosa la converteix en la més veterana del país. El seu títol inicial fou The Musical Times and Singing Class Circular fins al 1903, data en la qual es va abreujar. Entre 1967 i 1987 Stanley Sadie va dirigir la publicació.

## Referències

* ↑ JSTOR: Publisher Information: Musical Times Publications Ltd. Consultado l'11 de maig de 2010.

## Enllaços externs

* The Musical Times a Blogger;
* The Musical Times from 1845 to 1854 at the Emeroteca Digitale Italiana.
# Galant de nit

* Aquest article tracta sobre el moble. Vegeu-ne altres significats a «Galant de nit (arbust)».
El galant de nit és un moble que es fa servir per penjar-hi durant la nit la roba –generalment la d'home– que es tornarà a fer servir l'endemà, així com preparar-hi la roba que es renova cada dia: camisa, roba íntima… Els galants de nit solen incloure penjadors per als pantalons i la jaqueta, barres per a les sabates i una safata per als complements com la cartera, botons de puny o les claus. N'hi ha que tenen també calaixets per a les joies. És un moble sotmés a moviments de moda, tot i que continua inspirant dissenyadors contemporanis.
Sobretot a hotels, n'hi ha d'elèctrics que es fan servir per plantxar els pantalons i donar-les un sec impecable. Porten un temporitzador per evitar que es cremi.

## Referències

* ↑ «Galant de nit». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Burch, Christian. «14. You're Starting to Look Old». A: The Manny files (en anglès). Nova York: Simon and Schuster, 2008. ISBN 978-1-4391-3618-8.
* ↑ Ferran, Guillem. «On la memòria solia seure». A: Ecodisseny a Catalunya (pdf) (en català, anglès). Barcelona: Direcció General de Qualitat Ambiental del Departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya, p. 8.
* ↑ Milá i Sagnier, Miguel «Col·lecció ‘Room’». La Capell, viure l'arquitectura 2020. Cooperativa d'Arquitectes Jordi Capell, 01-11-2019, pàg. 7 [Consulta: 24 juny 2021].

## Enllaços externs

* «UDC 001 - Plànol del galant de nit Quod». Museu del disseny de Barcelona, 1991.
# Monchio

Monchio (Münich o Münz en emilià) és un nucli de població dins del municipi de Palagano, a la província de Mòdena, al nord d'Itàlia.
El nom deriva de la contracció vulgar del nom llatí Mons (muntanya), en la seva declinació plural Plebs Montium (parròquia de muntanya), probablement perquè en el seu territori hi ha el cim de l'anomenada Muntanya de Santa Giulia, als Apenins, i perquè la zona va viure una cristianització molt primerenca.
La població de Monchio era de 257 habitants l'any 2014.

## Referències

* ↑ «Frazioni e località Palagano | Comuni e Città» (en italià). [Consulta: 1r maig 2020].
# Ibba

Ibba fou un general ostrogot al servei de Teodoric el Gran.
En 508 entra a la Provença al capdavant d'un exèrcit i es va distingir contra les tropes de Clodoveu I busquen estendre el seu domini cap a la Mediterrània, amb l'ajuda del rei borgonyons Gundebald. Ibba es va apoderar de Provença, i després va avançar fins Arle, on el seu general Tuluin va aixecar el setge franc.
El 510 Teodoric el Gran va tornar a enviar les seves forces contra borgonyons i francs, i Ibbas va derrotar altre cop a Clodoveu I prop d'Arle. Els francs foren expulsats del mediterrani, la Provença esdevingué una província ostrogoda i Teodoric el Gran es veié amb forces per derrocar Gesaleic com a rei visigot, enviant Ibba que ocupà Barcelona en 510 i deposà a Gesalic que va fugir a territori dels vàndals,
Gesaleic va retornar a Aquitània on va poder reunir un exèrcit i el 512 va entrar a la Tarraconense pels passos pirinencs orientals però va ser derrotat per Ibba a 20 km de Barcelona, va fugir cap al nord, i després de travessar la Narbonense va intentar penetrar a Borgonya, però va ser capturat i mort en travessar el riu Durance, probablement per soldats ostrogots el 514.

## Referències

* 1 2 Wolfram, Herwig; Dunlap, Thomas J. History of the Goths (en anglès). University of California Press, 1990, p. 244. ISBN 0520069838.
* ↑ Jaques, Tony. Dictionary of Battles and Sieges: A-E (en anglès). Greenwood Publishing Group, 2007, p. 67-68. ISBN 0313335370.
* ↑ Salrach i Marés, Josep M.; Termes, Josep. Diccionari d'Història de Catalunya. Ed. 62, 1992, p. 500. ISBN 8429735216.
* ↑ Livermore, Harold. Twilight of the Goths (en anglès). Intellect Books, 2006, p. 51. ISBN 1841509663.
* ↑ Arnold, Jonathan J. Theoderic and the Roman Imperial Restoration (en anglès). Cambridge University Press, 2014, p. 271. ISBN 1107729874.
# Keep Yourself Alive

Keep Yourself Alive és una cançó del grup de rock anglès Queen. Escrita pel guitarrista Brian May, la cançó obre el primer àlbum del grup, Queen. Va ser llançada com a primer senzill de Queen, juntament amb Son & Daughter al costat B, el 6 de juliol de 1973. L'àlbum va arribar al lloc 24 en les llistes britàniques, on va romandre durant 18 setmanes. El 2008, la revista Rolling Stone Magazine va considerar-la la 31ena millor cançó de guitarra de tots els temps.

## Referències

* ↑ Allmusic. «Queen, álbum» (en inglés). [Consulta: 31 enero 2013].
* ↑ «Queen, álbum debut» (en inglés). [Consulta: 31 enero 2013].
* ↑ Allmusic. «Reconocimientos de Queen» (en inglés). [Consulta: 31 enero 2013].
* ↑ "The 100 Greatest Guitar Songs of All Time: 31. 'Keep Yourself Alive' Arxivat 2010-04-04 a Wayback Machine.". Rolling Stone Magazine. 12 de juny 2008. Consultat el 3 d'octubre de 2009.