OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Piràmide G1-c

La piràmide G1-c és una de les quatre piràmides subsidiàries que hi ha al sector oriental de la necròpoli de Guiza. Les altres piràmides subsidiàries que l'acompanyen són la G1-a, la G1-b i la G1-d. Es troba emplaçada just al costat oriental de la gran piràmide, i va ser construïda durant la IV Dinastia d'Egipte.
És la que es troba més al sud de les tres piràmides de les reines i pertany la reina Henutsen. Té una amplada de 46,25 metres i una alçada de 29,62 metres. La pared sud de la cambra funerària té un nínxol excavat de quatre centímetres de profunditat. Aquesta piràmide originalment no formava part del complex piramidal de Khufu, ja que el seu costat sud no s'alinia amb el costat de la Gran Piràmide, sinó amb la tomba mastaba de Khufukhaf I. Es va pensar que en algun moment la piràmide G1-c podria ser una piràmide satèl·lit, perquè no posseïa cap pou de vaixell com les piràmides G1-a i G1-b. Més tard es va determinar que era una piràmide inacabada però construïda a correcuita. Es creu que Henutsen hi va ser finalment enterrada. El doctor Rainer Stadelmann va plantejar que Khufukhaf és la mateixa persona que Khafren i que la piràmide l'hauria construït per a la seva mare, tot i que aquesta identificació és dubtosa.
A la cara est de la piràmide hi ha adossat un temple d’Isis d’època tardana (dinastia XVIII) que es va construir incorporant elements d’una antiga capella funerària. A les restes d'aquest temple s'hi va descobrir una estela del Nou Regne que porta una inscripció epígrafa que ens permet atribuir la piràmide a la reina Henutsen:
   L'Horus vivent Medju Hor, rei de l'Alt i el Baix Egipte, Khufu, va rebre la vida. És al costat de la Casa de l'Esfinx, al nord-oest de la Casa d'Osiris, senyor de Rasetawi, que va establir la Casa d'Isis. És al costat del temple d’aquesta deessa que va construir la seva piràmide. Va ser al costat d’aquest temple que va construir una piràmide per a la filla del rei, Henutsen.
* Plànol de la piràmide G1-c.
* Passadís d'entrada.
* Cambra funerària.
* Ruïnes de el temple d'Isis, al costat de la piràmide.

## Referències

* 1 2 «G1b: Queen Meritites» (en anglès). Ancient Egypt on-line. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ «Giza» (en anglès). dudeman.net. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ Hawass, 1996, p. 379-398.
* ↑ Verner, 2001.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 60.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Hawass, Zahi. The Discovery of the Satellite Pyramid of Khufu (GI-d) (en anglès). Studies in Honor of William Kelly Simpson 1. Boston: Museum of Fine Arts. Peter Der Manuelian, ed, 1996.
* Lehner, Mark. The complete pyramids (en anglès). Thames & Hudson, 1997, p. 116. ISBN 0-500-05084-8.
* Verner, Miroslav. The Pyramids: The Mystery, Culture, and Science of Egypt's Great Monuments (en anglès). Nova York: Grove Press, 2001. ISBN 0-8021-3935-3.
# Portada/article gener 14
## Setge de Barcelona

El setge de Barcelona va ser la darrera operació militar de la Guerra de Successió Espanyola, entre el 25 de juliol del 1713 i l'11 de setembre del 1714, i va enfrontar els defensors de Barcelona, compostos per la Coronela, l'exèrcit regular català, de tropa procedent de la resta de territoris de la Corona d'Aragó, i soldats d'altres territoris que donaven suport a Carles III. Molt sobrepassats en nombre, i completament envoltats de soldats borbònics, els catalans van escollir la resistència fins a la mort.
L'execució de la defensa a la Batalla de Barcelona s'utilitza com a símbol de la resistència del poble de Catalunya en defensa del país, i el referent ha merescut la consideració de recordar-ne la data com a Diada Nacional de Catalunya.
# Els Crous (Sant Cebrià de Vallalta)

Els Crous és una muntanya de 291 metres que es troba al municipi de Sant Cebrià de Vallalta, a la comarca del Maresme.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pisut Praesangeam

Pisut Praesangeam (tailandès พิสุทธิ์ แพร่แสงเอี่ยม, també Pisuth Praesaeng-Iam) és un actor, director de cinema, productor de cinema i guionista tailandès. Entre les seves pel·lícules cal destacar Bangkok Haunted i Thai Thief.

## Filmografia
### Com a director

* Bangkok Haunted (2001)
* Thai Thief (2006)

### Com a guionista

* Koo tae song loke (No Surrender, No Matter What) (1994)
* Bangkok Haunted (2001)

### Com a productor

* Bangkok Haunted (2001)

### Com a actor

* 999-9999 (2002)

## Referències

* ↑ Pisut Praesangeam a aullidos.com,
* ↑ Bangkok Haunted, uma antologia tailandesa fantasmagórica, bocadoinferno.com
# Jean Baptiste Louis Pierre

Jean Baptiste Louis Pierre (23 d'octubre de 1833 - 30 d'octubre de 1905), també conegut com a J. B. Louis Pierre, va ser un botànic francès especialitzat en l'Àsia.
Pierre nasqué a Saint-André, Réunion, i estudià a París, treballà als jardins botànics de Calcuta, Índia. El 1864 fundà el Zoològic de Saigon, que dirigí fins a 1877, després tornà a París i el 1883 es traslladà a Charenton
Pierre va fermoltes expedicions científiques a l'Àsia tropical. Va publicar: Flore forestière de la Cochinchine (1880-1907), un article "Sur les plantes à caoutchouc de l'Indochine" (Revue des cultures coloniales, 1903) i la secció de les Sapotaceae en Notes botaniques (1890-1891).
En honor de Pierre s'ha donat nom a diversos gèneres: Heinrich Gustav Adolf Engler (1844-1930) li va dedicar Pierreodendron dins Simaroubaceae, i Pierrina dins Scytopetalaceae; Auguste Jean Baptiste Chevalier (1873-1956) li va dedicar Pierreodendron dins Sapotaceae; i Henry Fletcher Hance (1827-1886) li va dedicar Pierrea dins Flacourtiaceae. l'any 1933 a Saigon li va ser dedicat un bust.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* F. J. Breteler, "Novitates Gabonenses 55. Manuscript names and drawings of the French botanist Louis Pierre (1833-1905): a discussion about their validity with some examples of nomenclatural consequences for the Gabonese flora in particular", Herbarium Vadense, Biosystematics Group, Wageningen University, Wageningen (Netherlands).
* Umberto Quattrocchi (2000). CRC World Dictionary of Plant Names, CRC Press : 2896 p. ISBN 0-8493-2673-7.
* A. Chevalier, "J.B.-Louis Pierre, 1833-1905, botaniste français", Agric. pratiq. Pays Chauds: 1-15, 1906.
* F. Gagnepain, "J.-B.-Louis Pierre (1833-1905). Notice nécrologique", Nouv. Arch. Mus. Hist. nat. Paris, sér. 4, 8: xix-xxxi, 1906.
* F. Gagnepain, "Notice biographique sur J.-B.-Louis Pierre", Bull. Soc. bot. France 53: 54-59, 1906.
* Bulletin de la Société des études indo-chinoises de Saigon, v.13, page 179, 1939.
* Journal of the Bombay Natural History Society, v.59, page 348, 1962.
* Bulletin de la Société des études indochinoises, pages 184-185, 1974.
# Embassament de Cúber

L'embassament de Cúber és un embassament artificial d'aigua que es troba a les faldes del Puig Major i del Morro de Cúber. Rep l'aigua del Torrent de Binimorat i del Torrent de Son Torrella, i a l'altra banda de la presa neix el Torrent d'Almedrà. Juntament amb l'embassament del Gorg Blau és propietat de l'Ajuntament de Palma i abasteix d'aigua el municipi i els seus voltants.
L'aigua pròpia i provinent del Gorg Blau (bombada, perquè es troba a una cota inferior), es distribueix als municipis de la badia de Palma a través del Torrent d'Almedrà.
Abans de la construcció de la presa el 1972, la zona era una vall de muntanya sense aigua embassada. Era part de les terres de la possessió de Cúber, les cases de la qual romanen al fons de l'embassament. Damunt l'embassament guaita el Morro de Cúber, que també pren el nom de la possessió.

## Referències

* ↑ «Fitxa tècnica a SNCZI» (en castellà). Ministerio de Agricultura y Pesca. Arxivat de l'original el 2019-01-02. [Consulta: 2 gener 2019].
# Jarrettsville

Jarrettsville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 2.756 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jarrettsville tenia 2.756 habitants, 900 habitatges, i 781 famílies. La densitat de població era de 121,9 habitants/km².
Dels 900 habitatges en un 43,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 77,6% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 13,2% no eren unitats familiars. En l'11,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 9,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 69.632 $ i la renda mediana per família de 81.771 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.524 $ mentre que les dones 31.905 $. La renda per capita de la població era de 29.246 $. Cap de les famílies i l'1,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jarrettsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jarrettsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ploranera andina

La ploranera andina (Laniisoma buckleyi) és una espècie d'ocell de la família dels titírids (Tityridae). És nativa de la regió andina del nord-oest i oest d'Amèrica del Sud. El seu hàbitat són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, bé com de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «ploranera andina». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Cotingas, manakins, tityras, becards». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 455. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Andean Mourner. Laniisoma buckleyi» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Simó (motocicleta)

Simó fou una marca catalana de motocicletes, fabricades a Barcelona entre 1925 i 1933 (i també durant els anys 50) per un conegut pilot de motociclisme, Miquel Simó.

## Història

Simó arribà a ser el principal fabricant de tot l'estat espanyol durant la seva primera etapa, més que per la quantitat, per la qualitat i avantguardisme dels seus productes.
La seva primera creació fou una 150 cc a motor de dos temps que oferí a les autoritats del règim dictatorial de Primo de Rivera, aconseguint-ne una comanda oficial.
Més endavant, desenvolupà sengles models de 1.5, 2.5 i 5 HP de potència, i també un tricicle per a pujades de muntanya que després mirà d'adaptar com a vehicle de repartiment.
Cap a 1935 Miquel Simó establí relacions amb l'empresa basca de bicicletes Orbea, per aconseguir que li fabriquessin un model amb els seus motors, però no se'n sortí. En vistes del fracàs de les negociacions, decidí dedicar-se exclusivament a competir en curses de velocitat arreu d'Europa amb la marca francesa Terrot, fins que patí un accident al Tourist Trophy. D'ençà d'aleshores, Simó es dedicà a exercir d'assessor per a empreses d'automoció i a fabricar motocarros i fins i tot algun microcotxe, com ara el que desenvolupà a mitjan dècada de 1950 conjuntament amb Carrocerías Marrugat (antic col·laborador d'Eucort). Es tractava d'un microcotxe de tres rodes tipus ou amb carrosseria de fibra de vidre, dotat del conegut motor Hispano Villiers de 197 cc. El vehicle fou presentat a la Fira de Mostres de Barcelona de 1957 i no hi ha constància que fos portat a la sèrie.

## Referències

* 1 2 3 4 Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 317-318. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ Orengo, Joan Carles; Herreros, Francisco. «Simó». A: Soler, Cristina (coord.). La moto catalana. 1905-2010, Història d'una indústria capdavantera (Guia de l'exposició del Museu de la Moto de Barcelona). Bassella: Fundació Museu de la Moto Mario Soler, agost 2011, p. 12. D.L. B 29846-2011.
* ↑ «Simó (Carrocerías Marugat), Barcelona» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 24 març 2013].
* ↑ «Simó (Carrocerías Marrugat) (1.957)» (en castellà). autopasion18.com. [Consulta: 24 març 2013].
# Simònides

Simònides és el nom dels següents personatges:
* Semònides d'Amorgos, sovint mal anomenat Simònides, poeta iàmbic del segle vii aC
* Simònides de Ceos, poeta líric grec (vers 556-469 aC)
* Simònides de Ceos el Jove, poeta grec net de Simònides de Ceos
* Simònides de Carist, poeta èpic grec
* Simònides de Magnèsia, poeta èpic grec
* Simònides (historiador), historiador grec
# Plonévez-du-Faou

Plonévez-du-Faou (en bretó Plonevez-ar-Faou) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 2.106 habitants.

## Demografia

Evolució de la població Cassini :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 2 898 | 2 582 | 2 918 | 3 160 | 3 532 | 3 802 | 3 703 | 3 747 | 3 688 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 3 589 | 4 416 | 4 047 | 3 571 | 3 962 | 4 142 | 4 242 | 4 485 | 4 765 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 4 825 | 4 964 | 5 188 | 5 193 | 5 138 | 4 568 | 4 247 | 4 041 | 3 524 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 3 319 | 3 063 | 2 733 | 2 515 | 2 257 | 2 206 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Daniel Quelfeter | |
| 2008- | Guy Rannou | |

## Referències

* ↑ http://cassini.ehess.fr/ Population avant le recensement de 1962
# Iván Díaz Ruiz

Iván Díaz Ruiz (Sabadell, 10 de juliol de 1978) és un exfutbolista català, que ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria

Es va formar al planter del RCD Espanyol. La temporada 1999-2000 hi debuta amb el primer equip, tot jugant un encontre. A partir de l'any següent, es consolida en el primer planter barceloní, encara que com a suplent. Hi disputaria 23 partits amb l'Espanyol entre 2000 i 2002.
En busca d'oportunitats, en la temporada 2002-2003 marxa a l'Albacete Balompié, amb qui aconsegueix l'ascens a primera divisió. Hi jugaria dues campanyes amb els manxecs a la màxima categoria, on tampoc deixaria de ser suplent.
El 2005 fitxa pel CE Sabadell, on passaria una temporada abans de recalar a la UE Figueres, també de Segona B. Començaria en la temporada 2007-2008 al CD Logroñés, però al mercat d'hivern marxaria al Ciudad Lorquí. L'estiu del 2009 fitxa pel Terrassa FC.
El 2010 Díaz se n'anà al Sangonera, on hi jugà 18 partits marcant 2 gols. A l'estiu d'aquell any de nou fou transferit, aquest cop al CD Leganés, on hi jugà tan sols 7 partits. El 2011 a Suècia se n'anà a jugar amb el Halmstads BK.
El 2012 va ser fitxat per l'Auckland City de Nova Zelanda, equip que ha participat en diverses ocasions en el Campionat del Món de Clubs de la FIFA. El sabadellenc hi jugà en un total de 5 partits.
Uns mesos després Díaz fou transferit al Futbol Club Santboià.

## Palmarès

* Lliga de Campions de l'OFC (1): 2011-12.

## Referències

* ↑ (anglès) «Iván Díaz – Player profile». Transfermarkt.co.uk. [Consulta: 17/03/2012.]
* 1 2 3 4 «Iván Díaz Ruiz – Estadístiques». BDFutbol. [Consulta: 17/03/2012.]
* ↑ «Iván Díaz, nou reforç per al Terrassa FC Arxivat 2015-02-03 a Wayback Machine.». terrassadigital.cat. [Publicació: 25/08/2009.] [Consulta: 17/03/2012.]
* ↑ (anglès) «Iván Díaz – Performance data – 10/11». Transfermarkt.co.uk. [Consulta: 17/03/2012.]
* ↑ (anglès) «Iván Díaz – Performance data – 11/12». Transfermarkt.co.uk. [Consulta: 17/03/2012.]

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a BDFutbol
* Fitxa del jugador a transfermarkt.co.uk
# Plantation Island

Plantation Island és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 202 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plantation Island tenia 202 habitants, 92 habitatges, i 57 famílies. La densitat de població era de 132,2 habitants/km².
Dels 92 habitatges en un 18,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 3,3% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,4% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 32,7% de 45 a 60 i un 22,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 45.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.667 $ mentre que les dones 30.833 $. La renda per capita de la població era de 21.581 $. Entorn del 13,8% de les famílies i el 14,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plantation Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plantation Island». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Plantegumia

Plantegumia és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Plantegumia flavaginalis
* Plantegumia leptidalis (Hampson, 1913)
* Plantegumia venezuelensis Amsel, 1956

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 27 desembre 2018].
# Jdànovo

Jdànovo (en rus: Жданово) és un poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 250 habitants, pertany al municipi de Tenekàievo.

## Referències

* ↑ «Генеральный план муниципального образования городское поселение г. Сергач Сергачского муниципального района Нижегородской области. Том 2». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-06-14.
# Jdànivka

Jdànivka (ucraïnès: Жданівка, rus: Ждановка, Jdànovka) és una ciutat de l'óblast de Donetsk d'Ucraïna, situada a la zona separatista de l'anomenada República Popular de Donetsk des de setembre del 2014. Al voltant del 2013, la seva població era de més de 12.300 habitants.

## Referències

* ↑ «СНБО: силовики отступили от Ждановки, чтобы не попасть в окружение» (en rus), 21 setembre 2014.

## Enllaços externs

* Portal sobre Donetsk
* Lloc web oficial Arxivat 2016-01-29 a Wayback Machine.
# Jdànov

Jdànov - Жданов (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 131 habitants. Pertany al districte (raion) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «История села Бутово | Бутовское сельское поселение». www.admbutovo.ru. Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Историческая справка, Бутово — Энциклопедия Яковлевского района» (en rus). Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
# Shiranuiïta

La shiranuiïta és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany al supergrup de l'espinel·la. Rep el nom de l'antic nom de la prefectura de Kumamoto, Shiranui.

## Característiques

La shiranuiïta és un sulfur de fórmula química Cu⁺(Rh³⁺Rh⁴⁺)S₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de març de l'any 2024, i publicada poc després. Cristal·litza en el sistema isomètric. És l'anàleg amb Rh⁴⁺ de l'ezochiïta, i l'anàleg amb RhRh de la malanita.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu Nacional de la Natura i la Ciència de Tòquio (Japó), amb el número d'espècimen: NSM-M50086.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Haraigawa, a la localitat de Misato, dins el districte de Shimomashiki (prefectura de Kumamoto, Japó). Aquest indret és l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 3 «Shiranuiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 abril 2024].
* 1 2 Nishio-Hamane, Daisuke; Tanaka, Takahiro; Shinmachi, Tadashi «Shiranuiite, Cu+(Rh3+Rh4+)S4, a new mineral in the thiospinel group from Kumamoto, Japan». Journal of Mineralogical and Petrological Sciences, 119, 1, 2024, pàg. n/a. DOI: DOI:10.2465/jmps.240529 [Consulta: 25 setembre 2024].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 78». European Journal of Mineralogy, 36, 2, 05-04-2024, pàg. 361–367. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-361-2024 [Consulta: 29 abril 2024].
# Enugu Rangers International FC

L'Enugu Rangers International FC és un club de futbol nigerià de la ciutat d'Enugu.
És un dels dos clubs nigerians que mai han baixat a la segona divisió nigeriana de futbol (juntament amb el Heartland FC). Va ser fundat el 1970 i fundador de la lliga nigeriana. Rangers first international tournament ended in defeat in the quarterfinal rounds, losing 0-3 on aggregate to ASEC Mimosas.

## Palmarès

* Lliga nigeriana de futbol:
** 1974, 1975, 1977, 1981, 1982, 1984, 2016
* Copa nigeriana de futbol:
** 1974, 1975, 1976, 1981, 1983, 2018
* Supercopa nigeriana de futbol:
** 2004
* Recopa africana de futbol:
** 1977
* Finalista de la Lliga de Campions de la CAF:
** 1975

## Jugadors destacats

* Christian Chukwu
* Jay-Jay Okocha
* John Utaka
* Taribo West
* Onyekachi Apam
* Michael Emenalo
* Joseph Enakarhire
* Sam Okoye
* Okey Odita
* Sam Ledor
* Ekene Emigo
* Imadu Dooyum
* Chukwuma Akabueze
* Emmanuel Okala
* Aloysius Atuegbu
* Adokie Amiesimaka
* Davidson Owumi
* Patrick Okala
* Patrick Ekeji
* Donald Igwebuike
* Dominic Ezeani
* Daniel Olerum
* Charles Okonkwo
* Nduka Ozokwo
* Kenneth Boardman
* David Ngodigha
* Dominic Nwobodo
* Alex Nwosu
* Ifeanyi Onyedika
* Eloka Asokuh
* Otegheri Igho
* Ebenezer Ojo
* Bob Usim
* Romanus Orjinta
* Haruna Doda
* Kenneth Zeigbo
* Emeka Ezeugo
* Amaechi Otti
* Ikechukwu Ofoje
* Golden Ajeboh
* Charles Nduka
* Ogechukwu Ajah
* Dotun Alatishe
* Okwuchukwu Obiora
* Edward Ofere

## Referències

* ↑ «Nigeria - Enugu Rangers International FC - Results, fixtures, squad, statistics, photos, videos and news - Soccerway». [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ Kingsley Onye, Ndukuba launch football academy onlinenigeria.com
* ↑ «Enugu Rangers: The journey to ignominy». [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ Schöggl, Hans. «Nigeria 1970-79».
* ↑ «L'Historique du Parcours de l'ASEC». ASEC Mimosas. Arxivat de l'original el 2019-09-05. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Nigeria - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Nigeria - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].