OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thomas Fabbiano

Thomas Fabbiano (Grottaglie, 26 de maig de 1989) és un tennista italià. L'11 de setembre de 2017 va assolir la seva millor posició al rànquing de l'ATP arribant al número 70 del llistat individual. La seva millor posició en dobles és el número 208, que va aconseguir el 20 de juliol de 2009. Ha desenvolupat la major part de la seva carrera en el circuit Challenger.
En categoria júnior va guanyar el torneig de Roland Garros l'any 2007 en dobles junt a Andrei Karatchenia.

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | Q2 | Q1 | Q1 | Q2 | 1R | 1R | 3R | | 0 / 3 | 2 − 3 |
| Roland Garros | A | Q1 | Q2 | 1R | Q1 | 2R | 1R | | 0 / 3 | 1 − 3 |
| Wimbledon | A | Q1 | Q1 | Q3 | 1R | 3R | 3R | NC | 0 / 3 | 4 − 3 |
| US Open | 1R | Q1 | Q3 | 1R | 3R | Q2 | 2R | | 0 / 4 | 3 − 4 |
| Jocs Olímpics | No celebrat | No celebrat | No celebrat | 1R | No celebrat | No celebrat | No celebrat | | 0 / 1 | 0 – 1 |
| Total Victòries–Derrotes | 0–1 | 0–0 | 0–3 | 5–10 | 4–12 | 8–12 | 10–18 | | 27 – 59 | 27 – 59 |
| Rànquing a final d'any | 180 | 256 | 157 | 124 | 73 | 101 | 114 | | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||||

## Referències

* ↑ «Thomas Fabbiano biography». ATP World Tour, 20-12-2010.

## Enllaços externs

* Thomas Fabbiano a l'ATP (anglès)
* Thomas Fabbiano a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Tines de la Masia Sant Esteve

Les tines de la Masia Sant Esteve són una obra del municipi de Talamanca (Bages) protegida com a bé cultural d'interès local. La construcció se situa pròxima a Sant Esteve de Vila-rasa.

## Descripció

És un conjunt format per un grup de dues tines amb dipòsit de planta circular i planta exterior en forma de vuit. La part inferior és feta amb pedra i morter de calç i l'interior dels dipòsits està recobert de rajoles de ceràmica envernissada lleugerament corbades. La part superior dels murs és feta amb pedra sense material d'unió. Aquí hi trobem l'accés a la tina format per dos muntants i una llinda. Sobre els murs s'estén el voladís fet de pedres més planes. Les dues cobertes, mig enrunades, se sobreposen i són fetes mitjançant el mètode d'aproximació de filades, al damunt tenen una capa de sorra i pedruscall.
Els dos brocs, que no s'han trobat, deuen estar tapats per la runa i la vegetació. Les dues tines presenten grans esquerdes verticals i l'interior és ple de deixalles. No tenen cap edificació auxiliar

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Tines de la Masia Sant Esteve». Mapa de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Tossal d'Astell

El Tossal d'Astell o Tossal de Calma és una muntanya de 2.620,5 m. alt. del terme municipal de la Torre de Cabdella, en el municipi primigeni d'aquest nom, pertanyent a la comarca del Pallars Jussà.
És a l'extrem oriental de la Serra dels Estanyets, i al nord-occidental del Serrat de Plan de Toralla. A prop del límit amb el terme actual de Sarroca de Bellera (antic municipi de Benés, de l'Alta Ribagorça), és just a llevant del Tossal de les Tres Muntanyes, i a ponent del Tossal de la Costa.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Tossal d'Estivella

El Tossal d'Estivella o, simplement l'Estivella, és el cim més oriental de la Serra de Port del Comte. Assoleix els 2.338,3 m d'altitud.
Juntament amb el Vulturó, és el cim de la serralada amb més aparença de pic. Tot i això, la superfície que supera els 2.330 m d'altitud és de 3,4 ha.
És la part de tota la serralada que més ha patit l'acció de l'home, ja que l'estació d'esquí del Port del Comte hi ha instal·lat 2 tele-arrossegaments i 3 telecadires, hi ha construït una cafeteria i hi ha obert diverses pistes de als seus vessants nord, oest i sud.

## Fonts

* Totes les dades han estat extretes de l'edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya

## Enllaços externs

* Fragment del mapa de l'Institut Cartogràfic de Catalunya que inclou aquesta serra Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ Aquest és el topònim emprat habitualment per la gent de la contrada
* ↑ Vegeu plànol de l'Estació Arxivat 2008-08-21 a Wayback Machine.
# Fortunato Chelleri

Fortunato Chelleri (Parma, c. 1690 - Kassel, 11 de desembre de 1757) fou un compositor i mestre de capella del Barroc italià.

## Biografia

El pare de Chelleri havia emigrat d'Alemanya a Itàlia; la seva mare era de la família italiana de músics Bazzani (o Bassani, vegeu també Giovanni Battista Bassani). Després de la mort primerenca dels seus pares, va créixer amb el seu oncle Francesco Maria Bazzani a Piacenza, que el va formar com a músic. Chelleri va començar a compondre òperes per a diferents companyies d'òpera del nord d'Itàlia el 1708. Va exercir en famílies nobles a Barcelona, Florència i Venècia, entre d'altres, incloent-hi un càrrec de mestre de capella d'Anna Maria Lluïsa de Mèdici.
El 1722 el príncep-bisbe Johann Philipp Franz von Schönborn el va contractar com a Hofkapellmeister a Würzburg, juntament amb Giovanni Benedetto Platti. Després de la mort del príncep-bisbe el 1724, Chelleri es trobava a Kassel com a mestre de capella de la cort del landgravi Carles I de Hessen-Kassel. Entre el 1732 i el 1734, va seguir al fill i al successor de Frederic I de Suècia a la cort reial d'Estocolm. Va tornar a Alemanya amb el títol i el càrrec de Hofrat (conseller de la cort) i va dirigir l'orquestra privada del germà de Guillem VIII de Hessen-Kassel fins a la seva mort.

## Obres

Durant la seva activitat a Itàlia va compondre sobretot òperes, com L'Innocenza giustificata, estrenada a Venècia el 1711, La caccia a Etòlia, estrenada a Ferrara el 1715, en un llibret de Belisario Valeriano que va ser utilitzat per George Frideric Handel per a Atalanta, i Amalasunta.
Durant el seu temps a Alemanya i Suècia, Chelleri va compondre música instrumental i d'església, incloent oratoris en italià. Es van publicar composicions per a instruments de teclat, com sis Sonate di galanteria (Kassel) i sis Simfonies per a cordes. El seu oratori en dues parts Beatæ Mariæ Virginis (Würzburg, 1723) va ser reimprès per Garri Editions, Mühlheim, el 2003.

## Enregistraments seleccionats

* Don Quijote (úsattage du moulin, La Doulcinée, La galop de Rosinante, Sanco Panche, Le couche de Don Quijote), organista Kalevi Kiviniemi a l'Organe de bambú Las Piñas el 2003.
* Orquestra Six Simphonies Nouvelles, Atalanta Fugiens, dir. Vanni Moretto. Deutsche Harmonia Mundi 2009

## Bibliografia

* Arrey von Dommer: Chellery, Fortunato. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 4. Duncker & Humblot, Leipzig 1876, p. 114 (en alemany).
* A.Della Cortenel e G.M.Gatti: Dizionario di musica, ed. Paravia & C., Torino, 1956, p. 130 (in Italian)

## Referències

* Russell, Tom; Churgin, B.; Moore, D. (June 1985). Johnson, J. (ed.). Antonio Brioschi 1725-50/Fortunato Chelleri 1690-1757/Antonio Sacchini 1730-86/Gaetano Pugnani 1731-1798 (Series A, Volume 3 ed.). Taylor & Francis. ISBN 0-8240-3858-4.
* 1 2 Vassilis Vavoulis (2010). "Chelleri [Kelleri, Keller, Cheler], Fortunato". hemingways-studio.org. Retrieved 15 September 2010.
* ↑ Organ Era Vol. 2 / Kalevi Kiviniemi / Bamboo Organ FUGA 9161" (in Finnish). fuga.fi. 2010. Retrieved 15 September 2010.
# Fredrik Strand Galta

Fredrik Strand Galta (Stavanger, 19 d'octubre de 1992) és un ciclista noruec, professional des del 2012 i actualment a l'equip Team Coop.

## Palmarès

* 2013
** 1r al Hadeland GP
* 2015
** Vencedor de 2 etapes al Kreiz Breizh Elites

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Tombs Creatius

Tombs Creatius és una companyia d'arts de carrer que realitza intervencions artístiques efímeres a l'espai públic en forma de jocs d'habilitat que desafien l'enginy i la curiositat del públic. Una de les seves creacions més conegudes és la PUK Cinema Caravana, un projecte desenvolupat conjuntament amb l'artista gràfic Carles Porta, que consisteix en un cinema itinerant instal·lat en una petita caravana on poder veure pel·lícules úniques, amb només set places en cada sessió.

## Referències

* ↑ «L'art d'encuriosir, crear i compartir! Juguem?», 22-12-2015. [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ «Tombs Creatius, de gira per set països de tot Europa». Segre, 03-06-2023. [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ Regolf, Roser. «Hem corroborat que tot a la vida pot ser un joc». Surtdecasa.cat, 04-09-2020. [Consulta: 17 agost 2023].
# Tomboy Bessie

Tomboy Bessie és una curtmetratge mut de la Biograph dirigit per Mack Sennett i protagonitzat per ell mateix i Mabel Normand. La pel·lícula, de mitja bobina, es va estrenar el 3 de juny de 1912. Alguns autors l’han considerada una de les millors actuacions de Normand per a la Biograph.

## Argument

La tia Cissie viu amb el seu germà i la seva filla Bessie que és un terratrèmol. Tot el dia fa malifetes molestant la tieta i el seu pretendent, l’Andrew. Al final, el pare de Bessie li diu a Andrew que deixarà que festegin si ell és capaç d’entretenir la seva filla. Aquesta se n’aprofita i en fa passar de mil colors al pobre Andrew fins que al final, per intentar recuperar una gallina acaba essent perseguit amb una escopeta pel granger i per un policia. Bessie acaba aclarint que tot és culpa seva i Cissie i Andrew poden festejar amb tranquil·litat.

## Repartiment

* Mabel Normand (Tomboy Bessie)
* Mack Sennett (Andrew, el pretendent de la tia Cissie)
* William J. Butler (pare de Bessie)
* Kate Toncray (tia Cissie)
* Charles Gorman (policia)
* Frank Opperman (granger de pollastres)
* W.C. Robinson

## Referències

* ↑ Walker, Brent E. Mack Sennett's Fun Factory: A History and Filmography of His Studio and His Keystone and Mack Sennett Comedies, with Biographies of Players and Personnel (en anglès). McFarland, 2010-01-13, p. 262. ISBN 978-0-7864-5707-6.
* ↑ «Data from manufacturers’ list of releases». Moving Picture News V, 23, 08-06-1912, pàg. 36.
* ↑ Walker, Brent E. Mack Sennett's Fun Factory: A History and Filmography of His Studio and His Keystone and Mack Sennett Comedies, with Biographies of Players and Personnel (en anglès). McFarland, 2010-01-13, p. 21. ISBN 978-0-7864-5707-6.

## Enllaços externs

* Pel·lícula completa a YouTube https://www.youtube.com/watch?v=Z6QL5s6LFDg
* Tomboy Bessie a Silent Era
# Tobias Steinhauser

Tobias Steinhauser (Lindenberg im Allgäu, Baviera, 27 de gener de 1972) va ser un ciclista alemany que fou professional entre 1996 i 2005.

## Palmarès

* 1994
** 1r a la Volta a Eslovènia
* 1995
** 1r al Giro de les Regions i vencedor d'una etapa
* 1997
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Saxònia
* 2000
** 1r al Giro del Llac Maggiore
** 1r a la Volta a Hessen
** 1r al Rapport Toer i vencedor d'una etapa
* 2002
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Suïssa

### Resultats al Tour de França

* 1996. 113è de la classificació general
* 2003. Abandona (11a etapa)
* 2005. 81è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1997. Abandona

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Tobias Michael Carel Asser

Tobias Michael Carel Asser (Amsterdam, 1838 - La Haia, 1913) fou un advocat neerlandès, premiat el 1911 amb el Premi Nobel de la Pau juntament amb el periodista Alfred Hermann Fried.

## Biografia

Va néixer el 28 d'abril de 1838 a la ciutat d'Amsterdam i estudià Dret, donant classes a l'Athenaeum i a la Universitat d'Amsterdam. Va esdevenir conseller del Ministeri d'Assumptes Exteriors el 1875, membre del Consell d'Estat el 1893 i Ministre d'Estat el 1904.
El 1869 fou cofundador de la Revue de droit international et de législation comparée i publicà diversos llibres sobre l'advocacia.
Va presidir les Conferències de la Haia per a la codifiació del Dret Internacional el 1893, 1894, 1900 i 1901.
Per la seva participació en la creació del Tribunal Permanent d'Arbritatge de la Haia el 1899 fou guardonat l'any 1911 amb el Premi Nobel de la Pau al costat del pacifista Alfred Hermann Fried.

## Enllaços externs

* (anglès) Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de la Pau 1911
# Torneig Comte de Godó 1992

El Trofeu Comte de Godó 1992 és una competició tennística que es jugà sobre terra batuda pertanyent a les sèries Championship Series de l'ATP. La 40a edició del torneig es va celebrar entre el 6 i el 12 d'abril de 1992 en el Reial Club de Tennis Barcelona a Barcelona, Catalunya.

## Quadre individual masculí

| 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | 3a ronda | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final | Final |
| Q | J. Burillo | 6$^4$ | 3 | |
| 16 | H. Skoff | 7 | 6 | | 16 | H. Skoff | 3 | 2 | |
| LL | N. Kulti | 6 | 2 | 0 | 8 | M. Gustafsson | 6 | 6 | |
| 8 | M. Gustafsson | 4 | 6 | 6 | | | | | | 8 | M. Gustafsson | 6 | 7 |
| | F. Roig | 7 | 0 | 6$^3$ | | | | | | 5 | S. Bruguera | 4 | 5 |
| | J. Svensson | 6$^3$ | 6 | 7 | | J. Svensson | 4 | 4 | | | | | |
| | M. Jaite | 5 | 1 | | 5 | S. Bruguera | 6 | 6 | | | | | |
| 5 | S. Bruguera | 7 | 6 | | | | | | | | | | | 8 | M. Gustafsson | 4 | 6$^3$ | 4 |
| | J. Eltingh | 6$^3$ | 6⁵ | | | | | | | | | | | | C. Costa | 6 | 7 | 6 |
| | C. Costa | 7 | 7 | | | C. Costa | 7 | 6 | | | | | |
| 14 | J. Sánchez | 6$^4$ | 3 | | | R. Gilbert | 6² | 3 | | | | | |
| | R. Gilbert | 7 | 6 | | | | | | | | C. Costa | 6 | 6 |
| | A. Mancini | 7 | 6 | | | | | | | | A. Mancini | 3 | 3 |
| 9 | F. Clavet | 6$^4$ | 0 | | | A. Mancini | 3 | 6 | 6 | | | | |
| 15 | T. Muster | 3 | 4 | | 2 | I. Lendl | 6 | 3 | 4 |
| 2 | I. Lendl | 6 | 6 | | | | | | |

## Quadre dobles masculins

| Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final |
| | Francisco Montana Olli Rahnasto | 6 | 2 | 7 |
| | Jacco Eltingh Tom Kempers | 3 | 6 | 6 | | Francisco Montana Olli Rahnasto | 3 | 5 |
| | Andrés Gómez Javier Sánchez | 7 | 6 | | | Andrés Gómez Javier Sánchez | 6 | 7 |
| 6 | Ronnie Bathman Rikard Bergh | 5 | 3 | | | | | | Andrés Gómez Javier Sánchez | 6 | 6 |
| | Charles Beckman Jeff Brown | 3 | 1 | | | | | | Ivan Lendl Karel Nováček | 4 | 4 |
| 3 | Sergi Casal Emilio Sánchez | 6 | 6 | | 3 | Sergi Casal Emilio Sánchez | 6 | 2 |
| | Ivan Lendl Karel Nováček | 7 | 6 | | | Ivan Lendl Karel Nováček | 7 | 6 |
| 2 | Tom Nijssen Cyril Suk | 6 | 3 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial (català) (castellà) (anglès)
* Quadre individual masculí
* Quadre dobles masculins
Barcelona Open :
1953
1954
1955
1956
1957
1958
1959
1960
1961
1962
1963
1964
1965
1966
1967
1968
1969
1970
1971
1972
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2021
2022
2023
2024 :
# Torre de Torrecilla

La torre de Torrecilla és una torre de guaita situada a Torrecilla (Llorca, a Múrcia). Construïda en època àrab, des d'ella es pot veure el Castell de Llorca, que serviria d'enllaç amb el sistema de torres guaites que també se situen a tota la vall del riu Guadalentí. Es tracta d'una torre de planta quadrada realitzada amb tàpia, a partir de la tècnica constructiva per excel·lència dels pobladors andalusins. La torre compta amb quatre filades d'aquest tapial, sobre aquest cos inferior massissat per donar-li major consistència s'eleva un altre cos, possiblement una reconstrucció posterior format per maçoneria travada amb argamassa; els cantons estan construïts amb maons, que li donen un efecte visual. Es presenten quatre petites finestres a l'exterior, una a cadascuna de les quatre cares de la torre que, a més d'il·luminar l'interior, feien les vegades de merlets.

## Referències

* ↑ «La Torrecilla» (en castellà). Región de Murcia digital.
# Torre de Valldellou

La torre de Valldellou o torre dels Albano és una torre senyorial a Valldellou (la Llitera), d'estil gòtic i grans dimensions, amb funció residencial.
A tots els costats tenia finestrals geminats, des quals actualment n'hi ha de tapiats o molt malmesos. Té dues entrades. Per accedir a una d'elles primer cal entrar a un pati per una portalada adovellada (que potser havia estat la porta d'un palau situat on ara hi ha el pati) i des d'aquí s'entra a la torre per una porta apuntada. L'altra entrada, més petita, devia ser la porta de servei.
* Finestra geminada
* Portal dovellat del pati

## Referències

* 1 2 3 «Torre de los Albano». Sistema de Información del Patrimonio Cultural Aragonés. Govern Aragonès. [Consulta: 17 octubre 2014].
* ↑ «Torre de Baldellou». BUSCADOR - Patrimonio Cultural de Aragón. Govern Aragonès. [Consulta: 17 octubre 2014].
# Fundació Castell d’Alaró

La Fundació Castell d'Alaró és un organisme de base pública, constituït per part del Bisbat de Mallorca, el Consell de Mallorca i l'Ajuntament d'Alaró per gestionar l'espai de titularitat eclesiàstica i municipal del Puig d'Alaró.
La Fundació Castell d'Alaró es va fundar el dia 23 d'abril de 2001 com entitat sense finalitat de lucre i es regeix, especialment per la llei estatal 50/2002, de 26 de desembre, de fundacions i pel decret de la nostra Comunitat Autònoma 45/1998, de 14 d'abril, que crea i regula el registre únic i l'exercici del protectorat.
Les seves finalitats més importants són:
a) La rehabilitació i posterior conservació i manteniment del Castell d' Alaró i del camí d'accés.
b) La gestió i conservació de les instal·lacions del Castell d' Alaró.
c) Impulsar la realització d'activitats de tipus cultural, artístic, educatiu i científic al Castell d' Alaró.
d) Promoure la restauració i l'estudi arqueològic del patrimoni històric del Castell d' Alaró.
e) Difondre el coneixement del Castell d'Alaró entre la societat com a element representatiu del poble d'Alaró i de l'Illa de Mallorca.
# Fritz Theodor Overbeck

Fritz Overbeck Theodor (2 d'agost de 1898 a Worpswede; † 22 de febrer de 1983 a Bremen) va ser un botànic alemany. És un dels fundadors de la palinologia.
Després de la Primera Guerra Mundial, en la qual combaté, Overbeck va decidir estudiar ciències naturals a Kiel. El 1924 treballà a l'Institut Botànic de Frankfurt i es va iniciar en l'estudi de les torberes de Rhön i l'anàlisi de pol·len.
Fritz Overbeck Theodor és considerat com un pioner per a la protecció integral de les torberes.

## Obres

* Eine Kindheit in Worpswede. Röver-Verlag Bremen, 1983, ISBN 3-7672-0637-4
* Die nordische Königin. Röver-Verlag Bremen, 1978, ISBN 3-87681-081-7
* Allerlei Allotria zwischen Weser und Elbe. Röver-Verlag Bremen, 1977, ISBN 3-87681-065-5
* Kattenhorns Pferd, Fabeleien um das alte Worpswede, Röver-Verlag Bremen, 1974, ISBN 3-87681-048-5
* Vegesack, du schönes Städtchen, Christians Hamburg, 1979, ISBN 3-7672-0643-9

## Escrits

* Das große Moor bei Gifhorn im Wechsel hygrokliner und xerokliner Phasen der nordwestdeutschen Hochmoorentwicklung, Dorn-Verlag Bremen-Horn, 1952
* Die Moore Niedersachsens in geologisch-botanischer Betrachtung, Stalling-Verlag Oldenburg, 1939
* Botanisch-geologische Moorkunde unter besonderer Berücksichtigung der Moore Nordwestdeutschlands als Quellen zur Vegetations-, Klima- und Siedlungsgeschichte, Wachholtz Neumünster, 1975, ISBN 3-529-06150-6

## Bibliografia

* C. Ritzau: Ein echter „Torfkopp“. Der Botaniker Fritz Theodor Overbeck. In: Niedersachsen, Zeitschrift für Kultur, Geschichte, Heimat und Natur seit 1985, Sonderheft Nr. 1, Seite 32 bis 35. Hannover 2005.
# 185
## Esdeveniments

* Còmmode executa els membres de les famílies rivals
* Explicacions sobre les refraccions de la llum solar per part de Cleòmedes (escriptor)

## Naixements

* Wang Xiang, ministre de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes.
* Xiahou Shang, general militar de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes.

## Necrològiques

* Roma - Apol·loni de Roma, apologista i màrtir romà, venerat com a sant per diverses confessions cristianes.
* 11 de gener - Sun Xia, líder rebel local dels Turbants Grocs.

## Referències

* ↑ de Crespigny, Emperor Huan and Emperor Ling, Zhongping 1
# Full volant

El paper volant, full volant (o simplement volant), full volander, dit també octavilla (octaveta i volantí són barbarismes) és un full de paper la mida del qual (11 x 16 cm) és la meitat d'una quartilla, la vuitena part d'un plec de paper (d'on prové el nom octaveta). Serveix per a comunicar una ordre, un avís o una notícia. Quan és de caràcter publicitari rep el nom de fullet o prospecte publicitari; quan és un full propagandístic de petit format que difon propaganda, especialment de caràcter polític o ideològic, és dit full propagander.
Els papers volants s'han fet servir com a suport per als pamflets a fi de difondre idees polítiques o socials a partir del Renaixement, arran de la difusió de la impremta.
El seu ús ha passat a la publicitat, en què és habitual fer campanyes mitjançant el repartiment o publitramesa de fulls volants en les quals es mostren diversos missatges publicitaris.
El full volant és un document efectiu del punt de vista promocional puix que mercès a la seua mida petita és ràpid de llegir, recordar i desar. Per a això fer, és mester que tingui un títol colpidor que intrigui el lector i un argumentari molt concret sobre la idea, el producte, marca comercial, establiment, etc. Es considera que l'efecte produït pel full volant ve de la repetició, per això en cal lliurar més d'un.
Les maneres de difondre papers volants actualment són variades:
* Mitjançant el lliurament directe en la via pública. Es recomana de repartir-les en zones i franges horàries de gran afluència. Són especialment aconsellades les boques de metro, ja que el viatjador té prou temps durant el trajecte per a llegir i memoritzar-ne el missatge. S'estima que un repartidor situat en una bona zona comercial pot fer a mans vora 400 fulls volants a l'hora.
* Mitjançant bustiada, introduint-lo manualment a les bústies particulars dels edificis.
* Mitjançant posada al parabrisa, ço és, als automòbils.
* Mitjançant llançament massiu des d'un vehicle en marxa tal com un automòbil, furgoneta, avioneta, etc. Aqueix sistema és poc habitual i no tan efectiu com els anteriors.

## Vegeu també

* Fullet