OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L'udienza

L'udienza és una pel·lícula dramàtica franco-italiana del 1972 dirigida per Marco Ferreri, coautor de l'argument juntament amb Rafael Azcona. Va participar en el 22è Festival Internacional de Cinema de Berlín. Fou seleccionada entre les 100 film italiani da salvare

## Sinopsi

Amedeo és un jove tímid i incòmode del nord que va a Roma amb la ferma intenció de parlar amb el Papa, "també en el seu interès", i està disposat a fer qualsevol cosa per tenir èxit. De cap manera, però, no té intenció de revelar a ningú per què cal que parli amb el pontífex.
A causa del seu comportament estrany i potencialment perillós, Amedeo és seguit pel comissari Aureliano Díaz, que, en un intent de distreure’l de les seves intencions, li presenta una bella i comprensiva prostituta, Aiche. Aquesta última el presenta al príncep Donati, de qui és enviat de tornada al pare Amerin i després a un famós teòleg belga que li dona una esperança de poder tenir una entrevista amb el pontífex. Però no serveix de res.
Amedeo, que no entén per què un catòlic no pot conèixer el papa, tossudament continua donant voltes per diverses oficines del Vaticà demanant ser rebut, guanyant-se l'odi de Díaz per la seva tossuderia. Aleshores, Amedeo prova la targeta d'accions sensacionals per parlar amb el papa. Fins i tot arriba a enviar missatges al papa amb una mena de bufet i és internat en un convent; més tard, després d’intentar superar les barreres durant una cerimònia, és ingressat a psiquiatria.
Al final, abandonat per tothom, fins i tot per la bona Aiche, Amedeo va morir de nit sota la columnata de Sant Pere, abatut per una pneumònia. La mort d’Amedeo sembla tancar el cas i suposa un alleujament per al comissari Díaz, quan de sobte un jove truca a la porta del Vaticà: li agradaria parlar amb el papa.

## Repartiment

* Enzo Jannacci - Amedeo
* Claudia Cardinale - Aiche
* Ugo Tognazzi - Aureliano Diaz
* Michel Piccoli - Pare Amerin
* Vittorio Gassman - Principe Donati
* Alain Cuny - Pare jesuita
* Daniele Dublino - Cardenal espanyol
* Sigelfrido Rossi
* Irena Oberberg - Luisa
* Maalerer Bergier - Cardenal alemany
* Dante Cleri
* Luigi Scavran
* Giuseppe Ravenna - Secretaria
* Mario Jannilli - Un guàrdia suís
* Enzo Mondino
* Attilio Pelegatti -
* Bruno Bertocci - Cardenal Osta

## Referències

* ↑ L'udienza a Cervantes Virtual
* ↑ «22nd Berlin International Film Festival». berlinale.de. [Consulta: 14 març 2010].
* ↑ L'udienza al Festival de Cinema de Gent
* ↑ «Rete degli Spettatori».

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Celtis africana

Celtis africana és una espècie de planta de la família de les Cannabàcies que es distribueix pel sud i est d'Àfrica. És un arbre caduc que es troba a una gran varietat d'hàbitats, des de la costa fins als 2.100 m d'altitud, a afloraments rocosos dels boscos de fulla perenne, i associats a zones humides i d'elevades precipitacions.

## Referències

* ↑ «Celtis africana» a The Plant List. Data consulta: 05 de maig de 2014.
# Kirti Sirimegha

Kirti Sirimegha fou rei d'Anuradhapura (Sri Lanka) vers el 560. Fou fill i successor de Moggallana II.
A la mort de Moggallana II la seva reina va fer enverinar a tots els possibles aspirants al tron per assegurar la successió del seu fill Kirti Sirimegha. El nou rei es va mostrar sentimental i de idees socialistes i volia ajudar els habitants del país repartint els ingressos de l'estat. Al dia dinovè del seu regnat fou assassinat per Maha Naga del clan Moriya dels Lambakanna, que havia estat cap de l'exèrcit sota el rei Dathapabhuti i ja havia conspirat a Ruhunu per una rebel·lió per prendre el poder durant el regnat de Moggallana II. Maha Naga es va proclamar rei.

## Referències

* Outlines of Ceylon history, per Donald Obeyesekere, "Times of Ceylon", Colombo, 1911.
# Casas de Garcimolina

Casas de Garcimolina és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Compta amb una població censada d'uns 27 habitants – una densitat de 0,7 hab/km².

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 42 | 26 | 40 | 29 | 33 | 30 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
* ↑ «Datos Generales» (en castellà). Garcimolina.net. [Consulta: 24 novembre 2019].
* ↑ «Casas de Garcimolina: Población Total 2018» (en castellà). INE, 01-01-2019. [Consulta: 24 novembre 2019].

## Enllaços externs

* Casas de Garcimolina - Lloc web oficial
# Casas de Haro

Casas de Haro és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 860 | 908 | 904 | 855 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Carta d'una desconeguda (llibre)

Carta d'una desconeguda (títol original en alemany: Brief einer Unbekannten) és una novel·la curta escrita per Stefan Zweig publicada el 1922. Explica la història d'un prestigiós novel·lista que, en la Viena del 1900, llegeix una carta que li ha escrit una dona que no coneix; a través de la lectura i de la passió que desprén la carta, l'autor es veu fascinat i sorprès per una dona que sembla conèixer-lo molt bé.
D'aquesta obra se n'han fet diverses adaptacions cinematogràfiques, i també per a la televisió, el teatre i l'òpera, d'entre les quals destaca la pel·lícula de 1948 Carta d'una desconeguda, dirigida per Max Ophüls i protagonitzada per Joan Fontaine i Louis Jourdan.

## Argument

Viena, 1900. Stefan Brand és un escriptor ric i famós a qui agrada sortir per la nit i seduir les dones. Mentre que es canvia de casa, la filla de la veïna cau sota el seu encant: l'espia, el segueix, l'estima bojament en secret. El trobarà un dia, passaran la nit junts. Per a ell, no serà més que un capritix, per a ella serà l'amor de la seva vida.
Un vespre, mentre que torna a casa seva, troba una carta d'un remitent desconegut. És de la seva veïna, després de morta. Les primeres línies l'enganxen i la lectura l'ocupa finalment tota la nit. A poc a poc, descobreix un passat sota la mirada passional d'un ésser que ha ignorat.

## Edicions en català

* Zweig, Stefan. Carta d'una desconeguda. Quaderns Crema. , traducció de Carme Gala
* Zweig, Stefan. Carta d'una desconeguda. Viena Edicions, 2023. ISBN 978-84-18908-88-0. , traducció de Clara Formosa

## Referències

* ↑ Carta d'una desconeguda a Quaderns Crema
* 1 2 Carta d'una desconeguda a Viena Edicions

## Enllaços externs

* "Després de llegir 'Carta d'una desconeguda' de Stefan Zweig ho veureu tot des d'una òptica diferent", El Periódico, 15/4/2021
# La Orbada

La Orbada és un municipi de la província de Salamanca, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Aldeanueva de Figueroa i Parada de Rubiales, a l'Est amb Espino de la Orbada i El Pedroso de la Armuña, al Sud amb Pitiegua i Villaverde de Guareña i a l'Oest amb Pajares de la Laguna.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 335 | 298 | 283 | 284 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2009-08-07 a Wayback Machine.
# Procés estacionari

En matemàtiques i estadística, un procés estacionari (o un procés estricte/estrictament estacionari o un procés fort/fortament estacionari) és un procés estocàstic la distribució de probabilitat conjunta incondicional del qual no canvia quan es desplaça en el temps. En conseqüència, paràmetres com la mitjana i la variància tampoc canvien amb el temps. Per tenir una intuïció de l'estacionarietat, es pot imaginar un pèndol sense fricció. Oscil·la cap endavant i cap enrere en un moviment oscil·latori, però l'amplitud i la freqüència es mantenen constants. Encara que el pèndol es mou, el procés és estacionari ja que les seves "estadístiques" són constants (freqüència i amplitud). Tanmateix, si s'aplicaria una força al pèndol (per exemple, la fricció amb l'aire), la freqüència o l'amplitud canviarien, fent que el procés no sigui estacionari.
Com que l'estacionarietat és un supòsit subjacent a molts procediments estadístics utilitzats en l'anàlisi de sèries temporals, les dades no estacionàries sovint es transformen per convertir-se en estacionàries. La causa més freqüent de violació de l'estacionarietat és una tendència a la mitjana, que pot ser deguda a la presència d'una arrel unitària o a una tendència determinista. En el primer cas d'una arrel unitària, els xocs estocàstics tenen efectes permanents i el procés no reverteix la mitjana. En l'últim cas d'una tendència determinista, el procés s'anomena procés estacionari de tendència, i els xocs estocàstics només tenen efectes transitoris després dels quals la variable tendeix cap a una mitjana en evolució determinista (no constant).

## Referències

* ↑ Laumann, Timothy O.; Snyder, Abraham Z.; Mitra, Anish; Gordon, Evan M.; Gratton, Caterina Cerebral Cortex, 02-09-2016. DOI: 10.1093/cercor/bhw265. ISSN: 1047-3211. PMC: 6248456. PMID: 27591147.
* ↑ «Stationary Processes» (en anglès). https://www.probabilitycourse.com.+[Consulta: 6 setembre 2022].
# Port de Jafa

El port de Jafa (en hebreu: נמל יפו) és un antic port situat en la ciutat vella de Jafa, ara part de Tel-Aviv, Israel. Jafa i el seu port tenen una història que abasta més de tres mil·lennis. El port és esmentat en diverses obres antigues, incloent la Bíblia i Flavi Josep. Per més de 7.000 anys s'ha utilitzat activament, en períodes anteriors als musulmans, els cristians, els jueus i fins i tot els antics egipcis. Encara funciona com un petit port de pescadors. El port és una zona d'esbarjo amb restaurants i cafeteries. Un far està situat per sobre del port. En l'any 1917, durant la Primera Guerra Mundial, les tropes britàniques, comandades pel general Allenby, van derrotar els otomans i van prendre Jafa. La ciutat va esdevenir part del Mandat Britànic de Palestina i va ser administrada per l'Imperi Britànic (1922-1948). El 24 d'abril de 1950, la ciutat jueva de Tel-Aviv i la ciutat àrab de Jafa van ser unificades, i es va establir el municipi de Tel-Aviv-Yafo. Avui, els àrabs de diverses denominacions constitueixen uns 25.000 habitants, d'un total de 35.000 persones.
# Port de Ferrol

El port de Ferrol és un port militar, pesquer, comercial, de passatgers i esportiu de la ciutat gallega de Ferrol, a la província de la Corunya. Es troba integrat a la província marítima de Ferrol.
Una part de les seves instal·lacions es troben a l'interior de la ria de Ferrol i d'altres s'estan construint a l'exterior de la mateixa ria, entre els caps Prioriño i Segaño, formant el que serà el futur port exterior de Ferrol.
És un port especialitzat en mercaderies a granel: carbó per a la central tèrmica d'As Pontes, ferralla per la fàbrica Megasa, fusta i derivats, exportació de maquinària o paper premsa transportat en tren.

## Enllaços externs

* Autoritat Portuària de Ferrol-San Cibrao (castellà)
# Joan Sagalés i Anglí

Joan Sagalés i Anglí (1916, Castellterçol - 30 de setembre de 2011, Castellterçol) va ser un promotor cultural català originari de Castellterçol.
Ha estat president de la Comissió Abat Oliba durant el franquisme, des de la qual ha participat en la fundació del Museu Prat de la Riba i ha patrocinat les Cent Conferències de Castellterçol. El 1994 va rebre la Creu de Sant Jordi, i forma part del jurat del Premi Prat de la Riba de periodisme.

## Referències

* ↑ «Joan Sagalés i Anglí». El Punt-Avui, 01-10-2011 [Consulta: 21 octubre 2014].
* ↑ «Joan Sagalés i Anglí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1974

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1974 es va celebrar a Mont-real (Canadà) del 14 al 20 d'agost de 1974.
Les competicions es van celebrar al Velòdrom de Mont-real. En total es va competir en 11 disciplines, 9 de masculines i 2 de femenines.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Peder Pedersen Dinamarca | John-Michael Nicholson Austràlia | Robert Van Lancker Bèlgica |
| Persecució individual | Roy Schuiten Països Baixos | Ferdinand Bracke Bèlgica | René Pijnen Països Baixos |
| Darrere moto | Cees Stam Països Baixos | Theo Verschueren Bèlgica | Attilio Benfatto Itàlia |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Anton Tkáč Txecoslovàquia | Serhí Kravtsov Unió Soviètica | Giorgio Rossi Itàlia |
| Persecució individual | Hans Lutz RFA | Orfeo Pizzoferrato Itàlia | Thomas Huschke RDA |
| Persecució per equips | RFA Günter Schumacher Peter Vonhof Hans Lutz Dietrich Thurau | RDA Heinz Richter Thomas Huschke Uwe Unterwalder Klaus-Jürgen Grünke | Txecoslovàquia Pavel Doležel Petr Kocek Michal Klasa Zdeněk Dohnal |
| Quilòmetre contrarellotge | Eduard Rapp Unió Soviètica | Ferruccio Ferro Itàlia | Janusz Kierzkowski Polònia |
| Tàndem | Txecoslovàquia Vladimír Vačkář Miloslav Vymazal | Unió Soviètica Viktor Kopylov Vladimir Semenets | Polònia Benedykt Kocot Andrzej Bek |
| Darrere moto | Jean Breuer RFA | Martin Venix Països Baixos | Miquel Espinós Espanya |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Tamara Piltsikova Unió Soviètica | Sue Novara Estats Units | Galina Tsareva Unió Soviètica |
| Persecució individual | Tamara Garkuchina Unió Soviètica | Valentina Smirnova Unió Soviètica | Keetie Hage Països Baixos |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 2 | RFA | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 3 | Països Baixos | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 4 | Txecoslovàquia | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 5 | Dinamarca | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6 | Itàlia | 0 | 2 | 2 | 4 |
| 7 | Bèlgica | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 8 | RDA | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| - | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Polònia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 12 | Espanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | | 11 | 11 | 11 | 33 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Pròmac (fill de Partenopeu)

Pròmac (en grec antic Πρόμαχος) va ser un heroi grec, fill de Partenopeu. Va prendre part en l'expedició dels epígons que va assaltar Tebes. Pausànias diu que la seva tomba es trobava a la via entre Tebes i Calcis, vora la ciutat de Teumessos, famosa per la guineu teumèsia, a la que no podia atrapar ningú.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 185. ISBN 8429741461.
* ↑ Pausànies. Descripció de Grècia. 9, 18, 6
# Anteu

* Per a altres significats, vegeu «Anthaeus».
Anteu (en llatí Anthaeus o Antheus, en grec antic Ἀνθεύς) fou un escultor grec de molt bona reputació en la seva feina, però sense arribar a nivells d'excel·lència a la seva obra. Va viure a la segona meitat del segle ii aC, segons diu Plini el Vell.

## Referències

* ↑ Antheus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 184
# Nivell de vida

El nivell de vida es mesura generalment per normes com la real (és a dir, la inflació ajustada) renda per capita i la taxa de pobresa. Altres mesures com l'accés i la qualitat de l'atenció de la sanitat, la desigualtat de creixement dels ingressos i els nivells educatius també són utilitzats. Alguns exemples són l'accés a certs béns (com el nombre de refrigeradors per cada 1.000 persones), o les mesures sanitàries com l'esperança de vida. És la facilitat amb què les persones que viuen en un temps i lloc són capaces de satisfer les seves necessitats i/o desitjos.

## Enllaços externs

* Industrial Revolution and the Standard of Living per Freddy Madero (anglès)
# Fraret banyut

El fraret banyut (Fratercula corniculata) és un ocell marí de la família dels àlcids (Alcidae) d'aspecte semblant al seu parent el fraret atlàntic.

## Morfologia

* Una mica major que el fraret atlàntic fa una llargària de 36 – 41 cm, una envergadura d'uns 56 cm i un pes de 500 – 575 grams, amb el mascle major que les femelles.
* En plomatge d'estiu, color general negre per sobre i blanc per sota. Coll negre. Capell i barbeta brunes. Galtes blanques. Infracobertores alars brunes.
* Per sobre de l'ull hi ha una excrecència carnosa. Bec triangular molt gran, comprimit lateralment, groc a la base i vermell a la punta.
* En hivern les galtes esdevenen grises, el bec es redueix i presenta color vermell a la punta i fosc a la base.
* Joves semblants als adults den hivern, amb bec marró molt més petit.

## Hàbitat i distribució

Amb hàbits pelàgics i costaners, cria en penya-segats i caus a illes rocoses, des de la península de Txukotka cap al sud fins Sakhalín, Kamtxatka i nord de les illes Kurils i del Comandant. Des de l'oest d'Alaska, cap al sud, a través de les illes del Mar de Bering fins a les Aleutianes i sud d'Alaska i a la llarga de la costa d'Amèrica del Nord fins Haida Gwaii. Fora de l'època de cria es dispersa pel Pacífic Nord, essent un visitant hivernal del nord del Japó.
# Frans de Waal

Franciscus Bernardus Maria de Waal, conegut simplement com a Frans de Waal ('s-Hertogenbosch, 29 d'octubre de 1948 - Atlanta, 14 de març de 2024), fou un biòleg neerlandès. Estava especialitzat en primatologia i etologia i era considerat un expert important en aquestes disciplines.

## Carrera

Va estudiar biologia a Nimega i Groningen, i va obtenir el seu doctorat el 1977 a la Universitat d'Utrecht. Del 1975 al 1981 va investigar la colònia de ximpanzés del Burgers Zoo d'Arnhem. Des del 1981 fa investigacions científiques als Estats Units i des del 1996 és catedràtic al departament de psicologia a la Universitat Emory d'Atlanta. Des del 1997 també és director del Living Links Center del Yerkes National Primate Research Center. El 2013 va acceptar la catèdra Eugène Dubois a la Universitat de Maastricht.
El 2007, la revista americana Time el va citar entre els TIME 100: The People Who Shape Our World, una llista dels 100 artistes, científics, polítics, emprenedors, etc., amb més influència del moment.

## Obra

Amb el seu llibre Chimpansee-politiek, De Waal va tenir èxit internacional per primer cop. En aquest llibre, explica el comportament d'aquests hominoïdeus com a intel·ligent i emocional. L'interès en la cognició dels primats i la col·laboració dels animals va sorgir en gran part per aquesta obra de De Waal.
També van suscitar interès les seves investigacions en el si de comunitats de primats per a solucions de conflicte, reconciliació, empatia i l'evolució de la moralitat. Les seves comparacions entre el comportament dels humans i el d'altres espècies d'animals li van donar renom internacional.
El 2006, Frans de Waal va publicar amb dos altres científics un article a la revista americana PNAS, en què van demostrar que els elefants disposen d'autoconeixement gràcies a la prova del mirall. Els humans, els hominoïdeus i els dofins també ho van aconseguir.

## Referències

* ↑ «'Wereldberoemde Nederlandse primatoloog Frans de Waal overleden'». Het Parool, 16-03-2024.
* ↑ «Frans de Waal op eerste Eugène Dubois wisselleerstoel» (en neerlandès). Universitat de Maastricht, 26-09-2014. [Consulta: 13 febrer 2016].

## Vegeu també

* Cultura animal

## Enllaços externs

* Universitat d'Emory - biografia (anglès).
* VPRO Noorderlicht - Entrevista (neerlandès).
* Perque no hauriem de menysprear els ximpanzés. Entrevista Arxivat 2016-02-16 a Wayback Machine. (neerlandès).
* Coco Masters - Article amb la publicació de Frans de Waal al TIME 100: The People Who Shape Our World Arxivat 2013-08-07 a Wayback Machine. (anglès).
# Funció multiplicativa

En teoria de nombres, una funció multiplicativa és una funció aritmètica f : ℕ* → ℂ que compleix que
* f(1) = 1;
* si a i b són coprimers, f(ab) = f(a)f(b).
Una funció aritmètica g(n) és completament multiplicativa (o totalment multiplicativa) quan compleix que
* g(1) = 1;
* per dos enters positius qualssevol a i b, g(ab) = g(a)g(b).

## Referències

* Capítol 2 de Apostol, Tom M. Introduction to analytic number theory (en anglès). Nova York-Heidelberg: Springer-Verlag, 1976. ISBN 978-0-387-90163-3.
# Funció nul·la

En el conjunt de les funcions reals de variable real (vegeu funció matemàtica i funció real) podem definir la funció constant o funció polinòmica de grau zero, una de les quals és la funció nul·la definida com $f(x)=0$.
De fet, aquesta funció no depèn d'una variable independent. La representació gràfica (vegeu Gràfica d'una funció) de la funció nul·la en els eixos de coordenades (vegeu Sistema de coordenades cartesianes) es correspon amb l'eix d'abscisses.
La funció nul·la és l'element neutre de la suma de funcions, la qual cosa permet dotar d'estructura als diversos conjunts formats per funcions (com és el cas de l'estructura d'espai vectorial).
# Nombre de Deborah

El nombre de Deborah és un nombre adimensional emprat en reologia per caracteritzar en quin grau és "fluid" un material. Fins i tot alguns materials aparentment sòlids "flueixen" si són observats durant prou temps. L'origen del nom, designat pel Professor Markus Reiner, prové d'una frase escrita per la profetessa Deborah a la Bíblia que diu "Les muntanyes fluïren davant del Senyor" (Llibre dels Jutges 5:5).
El nombre de Deborah es defineix com el quocient entre el temps de relaxació, que caracteritza la fluïdesa intrínseca d'un material, i l'escala de temps característica d'un experiment (o simulació computacional) que provi la resposta del material. Com més petit és el nombre de Deborah, més fluid és el material.
L'equació és:
    $De={\frac {t_{\mathrm {c} }}{t_{\mathrm {p} }}}$
on
* t$_c$ és el temps de relaxació del material
* t$_p$ és el temps d'observació.
# Neodermats

Els neodermats (Neodermata, gr. "pell nova") constitueixen un clade monofilètic de platihelmints paràsits que inclou diversos representants d'importància mèdica pels humans, com Schistosoma, causant de la esquistosomosi, o la tènia. Els neodermats són el grup germà dels botrioplànids, un grup de platihelmints de vida lliure.
Els neodermats es caracteritzen per la muda de les cèl·lules epidèrmiques al final de la fase larvària, així com per presentar estadis post-larvaris amb una neodermis sincitial. Els protonefridis tenen un assut de dues cèl·lules i els espermatozous tenen un axonema ciliari totalment incorporat.

## Filogènia

Posició filogenètica dels neodermats dins l'embrancament dels platihelmints segons el treball de Laumer i col·laboradors publicat l'any 2015:
| Platyhelminthes | Catenulida Rhabditophora Macrostomorpha Trepaxonemata Polycladida Prorhynchida Gnosonesimida Euneoophora Rhabdocoela Proseriata Adiaphanida Fecampiida Prolecithophora Tricladida Bothrioplanida Neodermata Cestoda Monogenea Trematoda |

## Referències

* ↑ Ulrich Ehlers, 1985. Das Phylogenetische System der Plathelminthes. Gustav Fischer, Stuttgart & New York, 317 pàgines.
* 1 2 Christopher E Laumer, Andreas Hejnol, Gonzalo Giribet, 2015. Nuclear genomic signals of the 'microturbellarian' roots of platyhelminth evolutionary innovation. eLife 2015;10.7554/eLife.05503.
* ↑ Ehlers, Ulrich «Comments on a phylogenetic system of the Platyhelminthes» (en anglès). Hydrobiologia, 132, 1, 1986, pàg. 1-12. DOI: 10.1007/BF00046222.