OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Copa del Món de ciclisme de 1996

La Copa del Món de ciclisme de 1996 fou la 8a edició de la Copa del Món de ciclisme.

## Calendari

| Data | Cursa | País | Vencedor | Equip del vencedor |
| 23 de març | Milà-Sanremo | Itàlia | Gabriele Colombo (ITA) | Gewiss-Playbus |
| 7 d'abril | Tour de Flandes | Bèlgica | Michele Bartoli (ITA) | MG Maglificio-Technogym |
| 14 d'abril | París-Roubaix | França | Johan Museeuw (BEL) | Mapei-GB |
| 24 d'abril | Lieja-Bastogne-Lieja | Bèlgica | Pascal Richard (SUI) | MG Maglificio-Technogym |
| 27 d'abril | Amstel Gold Race | Països Baixos | Stefano Zanini (ITA) | Gewiss-Playbus |
| 10 d'agost | Clàssica de Sant Sebastià | Espanya | Udo Bölts (GER) | Team Deutsche Telekom |
| 18 d'agost | Leeds International Classic | Regne Unit | Andrea Ferrigato (ITA) | Roslotto-ZG Mobili |
| 25 d'agost | Campionat de Zuric | Suïssa | Andrea Ferrigato (ITA) | Roslotto-ZG Mobili |
| 15 d'octubre | París-Tours | França | Nicola Minali (ITA) | Gewiss-Playbus |
| 21 d'octubre | Giro de Llombardia | Itàlia | Andrea Tafi (ITA) | Mapei-GB |
| 27 d'octubre | Japan Cup | Japó | Mauro Gianetti (SUI) | Polti |

## Classificacions finals
### Classificació individual

| Posició | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Johan Museeuw | Mapei-GB | 162 |
| 2 | Andrea Ferrigato | Roslotto-ZG Mobili | 126 |
| 3 | Michele Bartoli | MG Maglificio-Technogym | 124 |
| 4 | Andrea Tafi | Mapei-GB | 107 |
| 5 | Stefano Zanini | Gewiss-Playbus | 88 |
| 6 | Mauro Gianetti | Team Polti | 87 |
| 7 | Lance Armstrong | Motorola | 81 |
| 8 | Fabio Baldato | MG Maglificio-Technogym | 77 |
| 9 | Davide Rebellin | Team Polti | 68 |
| 10 | Alexandre Gontxenkov | Roslotto-ZG Mobili | 67 |

### Classificació per equips

| Posició | Equip | Punts |
| 1 | Mapei - GB | 101 |
| 2 | Motorola | 61 |
| 3 | MG Maglificio-Technogym | 60 |
| 4 | Festina-Lotus | 54 |
| 5 | Roslotto-ZG Mobili | 52 |

## Enllaços externs

* Resultats de la Copa del Món de ciclisme de 1996 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Classificaó individual i per equips a memoire-du-cyclisme.net Arxivat 2010-08-20 a Wayback Machine.
# Riofrío de Riaza

Riofrío de Riaza és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| Població | 1842 | 1900 | 1950 | 1991 | 2001 | 2004 |
| Riofrio de Riaza | 253 | 344 | 312 | 44 | 49 | 56 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Riofreddo

Riofreddo és un municipi de la ciutat metropolitana de Roma, a la regió italiana del Laci, situat uns 45 km al nord-est de Roma. L'1 de gener de 2018 tenia 749 habitants.
Riofreddo limita amb els municipis d'Arsoli, Cineto Romano, Oricola, Roviano i Vallinfreda.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 13 abril 2019].

## Enllaços externs

* Riofreddo - Lloc web oficial (italià)
# Júlia Pons Genescà

Júlia Pons Genescà (Matadepera, Vallès Occidental, 27 de juliol de 1994) és una jugadora d'hoquei sobre herba catalana.
Formada al Matadepera 88 Hoquei, fitxà pel Club Deportiu Terrassa, aconseguint dos Campionat de Catalunya. Debutà internacionalment amb la selecció espanyola amb divuit anys i ha participat en quatres Campionats d'Europa, destacant la medalla de bronze aconseguida a l'Europeu de 2019. També participà al Campionat del Món de 2018, on aconseguí la medalla de bronze i fou jugadora de reserva del combinat estatal als Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016. Quatre anys més tard, competí als Jocs Olímpics de Tokio 2020, classificant-se en la setena posició. Al final de la temporada 2020-21, fitxà pel Braxgata Hockey Club de la lliga belga.

## Palmarès
### Clubs

* 2 Campionats de Catalunya d'hoquei sobre herba femení: 2012-13, 2016-17

### Selecció espanyola

* 1 medalla de bronze als Campionats del Món d'hoquei sobre herba: 2018
* 1 medalla de bronze als Campionats d'Europa d'hoquei sobre herba: 2019

## Referències

* ↑ «Júlia Pons Genescà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Antón, Marián. ««Jugar als Jocs Olímpics del Japó és un somni fet realitat»». Universitat Oberta de Catalunya, 15-07-2021. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ «Júlia Pons: “Va a ser una competición más mental”» (en castellà). Mundo Deportivo, 22-10-2019. [Consulta: 4 gener 2022].
* ↑ Guillem, Jordi. «El CD Terrassa perd les seves internacionals Júlia Pons i Clara Ycart». Diari de Terrassa, 07-05-2021. [Consulta: 4 gener 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Júlia Pons Genescà - FIH (anglès)
# Comtat d'Auelgau

El comtat d'Auelgau fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic a Francònia.
Erenfred comte de Bliesgau i de Charpeigne va tenir un fill, Eberard, que fou comte a Keldachgau (a Francònia) vers 904 i vers 913 fou nomenat comte a Bonn. Devia conservar possessions a Francònia doncs dels seus tres fills, el gran Herman I, apareix vers 922 com a comte a Auelgau (922-948, esmentat en carta del 19 d'abril del 940), mentre el segon fill Erenfred governava a Bonn i a Keldachgau.
A Herman I el va succeir el seu fill Herman II esmentat en carta del 17 de gener del 966. Al seu darrere va venir el seu germà Godofreu (vers 966-970). Després el comtat va passar al seu cosí Herman (III d'Auelgau) que era comte de Bonn i palgravi (comte palatí) de Lotaríngia, el fill del qual, Azzo, va iniciar la família dels palgravis de Lotaríngia.

## Comtes d'Auelgau

* Herman I 922-948
* Herman II 948-966
* Godofreu 966-970
* Herman III 970-996
* Palgraviat de Lotaríngia

## Referències

* Genealogia
# Corral del Salvador

El Corral del Salvador és un corral ramader del terme municipal de Tremp, a l'antic terme de Fígols de Tremp, al Pallars Jussà.
Està situat al fons, al nord, de la vall d'Eroles, al nord del poble d'aquest nom i a l'oest-nord-oest del de Sant Adrià. De fet, és més a prop d'aquest darrer poble, però sense comunicació directa. És al nord-oest de les Masies de Perantoni.

## Enllaços externs

* Corral del Salvador al web de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Riu dels Garrigots

El Riu dels Garrigots és un riu de la comarca del Baix Camp, que neix a l'est de la Punta del Sec i desemboca al riu de la Mussara.

## Afluents

* Riu de la Vall d'en Bassa: 41° 13′ 58.18″ N, 1° 1′ 48.41″ E﻿ / ﻿41.2328278°N,1.0301139°E﻿ / 41.2328278; 1.0301139

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Riu Úftiuga

El Riu Úftiuga (rus: Уфтюга ) és un riu del districte de Krasnoborsky de l'Óblast d'Arkhànguelsk a Rússia. És un afluent dret de la Dvinà Septentrional. El riu té 236 km de llarg. L'àrea de la seva conca és de 6300 km². L'Uftyuga es congela de mitjans d'octubre a principis de novembre i roman sota el gel fins a mitjans d'abril a principis de maig. El seu principal afluent és el Lakhoma (dreta).
La font de l'Uftyuga es troba a la frontera entre els districtes de Krasnoborski i Lenski. El riu flueix al sud-oest. Els assentaments més grans del riu són Kulikovo, Verkhniaia Úftiuga i Beryozonavolok. A la seva desembocadura, l'Úftyuga desemboca al Peschani Poloy, una branca de la Dvina del Nord a l'est del seu curs principal. Aleshores, el Peschani Poloi s'uneix a la Dvina del Nord gairebé enfront de Krasnoborsk (que es troba a la riba esquerra).
El Registre estatal d'aigües de Rússia defineix 72 km del curs baix del riu, des de Kulikovo aigües avall, com a navegable.

## Referències

* ↑ «Уфтюга». [Consulta: 14 febrer 2024].
* ↑ «Река Уфтюга» (en rus). State Water Register of Russia. [Consulta: 28 maig 2011].
# Riu Milo

El Milo és un riu de Guinea, afluent del riu Niger. D'una longitud d'aproximadament 330 km, la seva conca cobreix una superfície d'aproximadament 13 500 km²
La font del Milo es troba al sud de la Guinea, a la regió de Nzérékoré. El riu flueix a continuació cap al nord, a través de la regió de Kankan, la qual travessa incloent la ciutat d'aquest nom abans d'agafar el riu Niger al que desaigua prop del poble de Niandankoro, una desena de quilòmetres més amunt de Siguiri.
És un riu a règim pluvial, del qual el dèbit varia substancialment en funció de les estacions. El seu dèbit anual mitjà ha variat fortament les darrers dècades: abans de 1960, el dèbit anual mitjà s'elevava a aproximadament 275 km3 ; entre 1980 i 2004, el dèbit anual mitjà comprovat no era més que de 160 km3.
El riu és navegable per vaixells de fons pla entre Kankan i la seva desembocadura al Níger. Aquesta característica era important en el moment de l'època colonial, on el Milo era part integrant de l'itinerari de transport de l'oceà Atlàntic a Bamako, via el ferrocarril de via estreta de Conakry a Kankan, a continuació el Milo i el Níger fins a Bamako. No obstant això, des de la independència, el tràfic internacional s'ha reduït fortament.
El riu i les zones humides de la rodalia són considerades com zones humides d'importància internacional en el títol de la convenció de Ramsar. Entre 1987 i 1989, el riu fou fortament contaminat per l'explotació de mines de diamant.

## Referències

* ↑ Extrapolació a partir de Google Earth.
* 1 2 Andersen, Inger. World Bank Publications. The Niger River Basin: A Vision for Sustainable Management (en anglès), 2005, p. 144. ISBN 0821362038.
* ↑ (anglès) Base de donnée Ramsar Arxivat 2012-09-17 at Archive.is
# Julius Wagner-Jauregg

Julius Wagner-Jauregg (Wels, Imperi Austrohongarès 1857 - Viena, Àustria 1940) fou un neuròleg, psiquiatre i professor universitari austríac guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia l'any 1927.

## Biografia

Va néixer el 7 de març de 1857 a la ciutat de Wels, situada en aquells moments a l'Imperi Austrohongarès i que avui en dia forma part de l'estat austríac d'Alta Àustria. Va estudiar medicina a la Universitat de Viena entre 1874 i 1880 i, després d'obtenir la llicenciatura, va ser ajudant de la càtedra de patologia entre 1881 i 1882, i de psiquiatria entre 1883 i 1889. L'any 1885 va obtenir el doctorat en neurologia i psiquiatria a la Universitat de Viena. Fou professor de psiquiatria i neurologia a la Universitat de Graz entre 1889 i 1893, any que va esdevenir catedràtic de psiquiatria de la Universitat de Viena, on va exercir fins al 1928.
Morí el 27 de setembre de 1940 a la ciutat de Viena, en aquells moments sota l'ocupació de l'Alemanya nazi.

## Recerca científica

Va realitzar un gran nombre de treballs sobre la funció dels nervis estimulants cardíacs, sobre la fisiologia i patologia de la glàndula tiroide així com sobre l'enfocament mèdico-forense de la psiquiatria. Va desenvolupar un tractament del goll mitjançant l'administració de iode i va estudiar també el tractament de la psicosi i l'hipotiroïdisme, que va tractar amb preparats de la glàndula tiroide.
És el fundador de la piroteràpia, mètode consistent a provocar quadres febrils en malalts, una teràpia que va resultar eficaç en la paràlisi general progressiva produïda per la sífilis. L'any 1917 després de trenta anys d'haver observat per primera vegada que els pacients de paràlisis sifilítica milloraven quan sofrien febre va emprar el paràsit Plasmodium, causant de la malària, com a font productora de febre per a guarir la paràlisi general progressiva. Aquesta revolucionària tècnica va ser acceptada aviat i aplicada de forma general a altres malalties.
L'any 1927 fou guardonat amb el Premi Nobel de Medicina o Fisiologia per les seves investigacions sobre la malària.

## Enllaços externs

* Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Medicina 1927 (anglès)
# Conó

Conó és el nom dels següents personatges:
* Conó (almirall) (s. V - IV aC), almirall i general atenenc
* Conó (fill de Timoteu) (s. IV), net de Conó l'almirall
* Conó (escriptor), escriptor grec del segle I autor
* Conó de Samos (s. III aC), matemàtic i astrònom grec
* Conó I, Papa de l'Església Catòlica (686 - 687)
# Cristià I del Palatinat-Birkenfeld-Bischwieler

Cristià I del Palatinat-Birkenfeld-Bischwieler (en alemany Christian I von Pfalz-Birkenfeld-Bischweiler) va néixer a Birkenfeld (Alemanya) el 3 de setembre de 1598 i va morir a Neuenstein el 6 de setembre de 1654. Era un noble alemany, fill del comte palatí Carles I de Zweibrücken-Birkenfeld (1560-1600) i de Dorotea de Brunsvic-Luneburg (1570-1649).
Quan el seu pare va morir, ell tenia només dos anys i va fer-se càrrec de la seva educació primer la seva tia, la comtessa Maria Elisabet de Leiningen, i més tard el seu oncle, el duc Felip Lluís de Neuburg.
Durant la Guerra dels Trenta Anys, Cristià va lluitar com a general de cavalleria al servei de Suècia. L'any 1632 es va allistar a l'exèrcit de Baden-Durlach, que s'havia unit a les tropes del rei Gustau Adolf de Suècia, prop de Würzburg. En 1633 es va traslladar a l'electorat de Colònia i va posar setge a Heidelberg, Philippsburg, Haguenau i Breisach. Després de la batalla de Nördlingen, va deixar el servei militar i es va reconciliar de nou amb l'emperador Ferran II.

## Matrimoni i fills

El 14 de novembre de 1630 es va casar a Zweibrücken amb Magdalena Caterina de Wittelsbach (1606-1648), filla de Joan II de Wittelsbach (1584-1648) i de Caterina de Rohan-Frontenay (1578-1607). D'aquest matrimoni en nasqueren:
* Un fill nascut mort el 1631.
* Gustau Adolf, nascut i mort el 1632.
* Joan Cristià, nascut i mort el 1633.
* Dorotea Caterina (1634-1715), casada amb Joan Lluís de Nassau-Ottweiler (1625-1690).
* Lluïsa Sofia (1635-1691).
* Cristià II (1637-1717), casat amb Caterina Àgata de Rappoltstein (1648-1683).
* Joan Carles (1638-1704), casat primer amb la princesa Sofia Amàlia de Zweibrücken (1646-1695), i després amb Ester Maria de Witzleben (1665-1725).
* Anna Magdalena (1640-1693). casada amb Joan Reinhard II de Hanau-Lichtenberg (1628-1666).
* Clara (1643-1644).
Es va casar per segona vegada amb la comtessa Maria Joana de Helfenstein Wiesensteig (1612-1665). Aquest segon matrimoni no va tenir fills.

## Bibliografia

* Jahresbericht [afterw.] Trierer Jahresberichte, 1858, Digitalisat
* Johann Georg Lehmann: Vollständige Geschichte des Herzogtums Zweibrücken und seiner Fürsten, Kaiser, 1867, S. 480 f.
* Johann Heinrich Bachmann, Georg August Bachmann: Pfalz Zweibrükisches Staats-Recht, Band 1, S. 13
* Conrad Mannert: Die Geschichte Bayerns, Band 2, Hahn, 1826, S. 489
* Hardt: Wilhelm Herzog in Bayern, Verl. d. Literar.-Artist.-Inst., 1838, S. 5

## Enllaços externs

* http://www.portrait-hille.de/kap07/bild.asp?catnr1=2947&seqnr=2308
# Comtat de Sogliano

El comtat de Sogliano fou una jurisdicció feudal d'Itàlia centrada al castell de Sogliano.
Sogliano fou possessió del cavaller saxó Odalric, origen de la família dels Montefeltro.
Un fill, net o nebot d'Odalric va iniciar la línia de comtes sobirans de Sogliano, que es va extingir quan el domini va recaure en una única hereva, una dona de nom desconegut, casada amb Joan II Malatesta, fill de Rambert Malatesta, senyor de Penabilli i Verucchio (mort el 20 de setembre de 1299). La família Malatesta de la branca coneguda com a Sogliano va adquirir aíxí el comtat que va romandre a les seves mans, però com que eren gibel·lins la dinastia fou enemiga de la branca dels Malatesta de Rimini. El març del 1312 els Malatesta de Rímini van assetjar Sogliano i el castell fou destruït, però el comtat va romandre i el castell fou reconstruït. Al segle xv els comtes portaven només el títol de senyors (sobirans) i a començaments del segle apareix Joan III Malatesta de Sogliano, que va morir el 1442. Expropiat a Rambert Malatesta de Sogliano el 1508 fou confiat a Obizzo Alidosi que va morir el 1509 i el va succeir el seu fill Cèsar Alidosi que el 1510 el va vendre als Malatesta. La dinastia Malatesta va conservar el títol i territori com a estat independent fins que, per una condemna injuta del comte, el 1640 la Santa Seu va al·legar el seu dret al comtat i en va nomenar un governador. Els Malatesta foren deposats i el castell fou destruït pel poble al morir el darrer comte el 1650).
L'actual vila de Sogliano, a la Romanya, és a 25 km de Cesena i a 375 metres d'altura. El seu nom oficial és Sogliano sul Rubicone, i el terme es compon de dos parts separades per Mercato Saraceno. El terme és vorejat al nord pels de Borghi, Torriana, Roncofredo i Mercato Saraceno, i al sud pel Molise. Està format pels nuclis de Bagnolo, Ginestreto, Massamanente, Montegelli, Montepetra, Montetiffi, Pietra dell'Uso, Rontagnano, Santa Maria Riopetra, San Paolo all'Uso, Savignano di Rigo, i Vignola.
# Katrina Lehis

Katrina Lehis (Haapsalu, 19 de desembre de 1994) és una esportista estoniana que competeix en esgrima, especialista en la modalitat d'espasa.
Va participar en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, i hi va obtenir dues medalles, or en la prova per equips (juntament amb Julia Beljajeva, Irina Embrich i Erika Kirpu) i bronze en la prova individual.
En els Jocs Europeus de Bakú 2015 va obtenir una medalla de plata en la prova per equips.
Va guanyar dues medalles en el Campionat d'Europa d'esgrima, or en la prova per equips de 2018 i plata en la prova per equips el 2015.

## Trajectòria internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Posició | Prova |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 1 | Espasa per equips |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 3 | Espasa individual |
| Campionat del Món ||||
| Any | Lloc | Posició | Prova |
| 2015 | Moscou ( Rússia) | 6a posició | Espasa individual |
| 2015 | Moscou ( Rússia) | 9a posició | Espasa per equips |
| 2018 | Wuxi ( Xina) | 8a posició | Espasa individual |
| 2018 | Wuxi ( Xina) | 6a posició | Espasa per equips |
| 2019 | Budapest ( Hongria) | 10a posició | Espasa individual |
| 2019 | Budapest ( Hongria) | 6a posició | Espasa per equips |
| Jocs Europeus ||||
| Any | Lloc | Posició | Prova |
| 2015 | Bakú ( Azerbaidjan) | 2 | Espasa per equips |
| 2023 | Cracòvia ( Polònia) | 6a posició | Espasa per equips |
| Campionat d'Europa ||||
| Any | Lloc | Posició | Prova |
| 2015 | Montreux ( Suïssa) | 10a posició | Espasa individual |
| 2015 | Montreux ( Suïssa) | 2 | Espasa per equips |
| 2018 | Novi Sad ( Sèrbia) | 1 | Espasa individual |
| 2019 | Düsseldorf ( Alemanya) | 36a posició | Espasa individual |
| 2019 | Düsseldorf ( Alemanya) | 7a posició | Espasa per equips |
| 2022 | Antalya ( Turquia) | 21a posició | Espasa individual |
| 2022 | Antalya ( Turquia) | 9a posició | Espasa per equips |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial» (en anglès). Federació Internacional d'Esgrima. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Katrina Lehis». Base de dades de la FIE (anglès)
# Roc Roig

Roc Roig és el nom de dues muntanyes i formacions rocoses del terme comunal de Vallmanya, de comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.

## El Roc Roig del Riu Roig

És situat a l'extrem nord-est del terme de Vallmanya, a prop del termenal amb Vallestàvia, també del Conflent. Pel seu vessant septentrional discorre el Riu Roig.

## El Roc Roig de la Serra de Prat Cabrera

És situat a la Serra de Prat Cabrera, a prop al sud-est del Ras de Prat Cabrera, al damunt de les Falgueroses.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «187 - Vallmanya». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «La Bastida». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ El Roc Roig del Riu Roig en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ El Roc Roig de la Serra de Prat Cabrera en els ortofotomapes de l'IGN
# Kahaluu

Kahaluu és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 2.935 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kahaluu tenia 2.935 habitants, 927 habitatges, i 717 famílies La densitat de població era de 930,82 habitants per km².
Dels 927 habitatges en un 31,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 15,7% dones solteres, i en un 22,7% no eren unitats familiars. En el 13,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,50.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 64 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38,3 anys. Per cada 100 dones hi havia 102,0 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 61.098 $ i la renda mediana per família de 61.184 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.310 $ mentre que les dones 28.194 $. La renda per capita de la població era de 22.204 $. Aproximadament el 7,4% de les famílies i el 7,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kahaluu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Kahaluu». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Kagyu-Dzong

Kagyu-Dzong és un centre de l'escola kagyupa del budisme tibetà. Aquest centre està vinculat al 17è Karmapa, Orgyen Trinley Dorje. S'allotja a un temple d'estil tibetà i butanès que va ser inaugurat el 27 de gener de 1985, construït prop de la Pagoda del bosc de Vincennes, seu de l'Institut internacional búdic fundat per Jean Sainteny.
El 1980, Kalou Rinpoché, va conferenciar a la Pagoda del bosc de Vincennes, la gran Iniciació de Kalachakra. Va trobar en aquesta ocasió Jean Ober, secretari general de l'Institut internacional búdic i conjuntament, van elaborar el projecte de construcció d'un temple tibetà. Els plànols establerts per l'arquitecte Jean-Luc Massot sobre les directrius de Kalou Rinpoché, van ser aprovats per l'Ajuntament de París. La primera pedra va ser posada el 20 de març de 1983. Els treballs realitzats per empreses privades i de nombrosos voluntaris van trigar dos anys.
El centre de Kagyu-Dzong està vinculat al centre Vajradhara-Ling a Normandia i Kalou Rinpoché en va confiar la responsabilitat al seu deixeble, Lama Gyourmé.
D'ençà l'any 2006, cada any, un esdeveniment artístic té lloc a Kagyu-Dzong sobre el tema «Pau i Llum» per sostenir un projecte de construcció del Temple per a la Pau prop de Vajradhara-Ling.

## Enllaços externs

* Web de Kagyu-Dzong