OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Madecourt

Madecourt és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 60 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Madecourt era de 60 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 4 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 28 habitatges, 25 eren l'habitatge principal de la família i 3 eren segones residències. 27 eren cases i 1 era un apartament. Dels 25 habitatges principals, 23 estaven ocupats pels seus propietaris i 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia tres cambres, 7 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 7 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Madecourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 16 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 8 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 12 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 12 | 5 a 9 | 4 |
| 12 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 41 persones, 28 eren actives i 13 eren inactives. De les 28 persones actives 27 estaven ocupades (14 homes i 13 dones) i 1 aturada (1 dona i 1 dona). De les 13 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Madecourt hi havia 3 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 618 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Madecourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Madecourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Pablo Armero

Pablo Estifer Armero (2 de novembre de 1986) és un exfutbolista colombià que jugava de lateral esquerre.
# Curral Velho (Cap Verd)

Curral Velho (crioll capverdià Kurral Bédju) és un llogaret desert al sud de l'illa de Boa Vista, a Cap Verd. Està situada a la costa meridional, a uns 25 kilòmetres al sud de Sal Rei. El proper Ilhéu de Curral Velho i la costa adjacent són una àrea important per als ocells, aiguamoll designat pel conveni de Ramsar d'importància internacional el 18 de juliol del 2005.
Recentment, el 2010, es va construir el nou complex hoteler davant de la platja i conté alguns hotels i diverses viles, el seu accés era només possible per pistes i vies connectades fins que es va construir la nova carretera pavimentada Rabil-Curral Velho en 2009 i inaugurada el 2011. El turisme és ara la indústria principal del llogaret, però no és activa a la part occidental de l'illa.

## Vegeu també

* Llista d'àrees protegides de Cap Verd

## Galeria

* Curral Velho vist des del nord
* Les ruïnes davant Curral Velho
* Platja sud de Curral Velho

## Referències

* ↑ «Ilhéu de Curral Velho and adjacent coastal area». Important Bird Areas factsheet. BirdLife International, 2013. [Consulta: 18 març 2014].
# Pablo Ballesteros Lago

Pablo Ballesteros Lago, Pablo Lago (A Veiga, 30 d'agost de 1974) és un futbolista asturià, que ocupa la posició de migcampista.

## Trajectòria

Es va formar al planter del Reial Oviedo, però no va arribar a debutar al primer equip. El 1995 marxa al CD Lugo, de Segona B, on passa dues temporades abans d'incorporar-s'hi al filial matalasser, la temporada 97/98. Amb l'Atlético B hi debuta a la Segona Divisió, jugant 30 partits i marcant tres gols. A l'any següent recala al Rayo Vallecano, on signa una altra bona temporada i aconsegueix l'ascens a Primera.
Però, no segueix al Rayo i el seu debut en la màxima categoria ha d'esperar un any més, quan ho assoleix amb la UD Las Palmas. Passaria dos anys en Primera amb els canaris, alternant la titularitat amb la suplència. Entre el 2002 i el 2004 milita al Racing de Santander, però tot just compta en les alineacions.
L'estiu del 2004 fitxa per l'Sporting de Gijón, de Segona. Al club asturià gaudeix de minuts, tot i que moltes vegades eixint de la suplència: de 57 partits en dos anys, només n'és titular en 19. Després d'una estada sense massa fortuna al CD Numancia, el 2008 fitxa pel Marino de Luanco.

## Enllaços externs

* Fitxa de Pablo Lago a bdfutbol.com
# Ompok javanensis

Ompok javanensis és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Java (Indonèsia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Roda

Can Roda és un edifici a la vila de Sant Feliu de Pallerols (Garrotxa) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Tot i la seva manca de documentació, aquesta casa és un clar exponent del desenvolupament dels oficis en els segles XVII i xviii. La ubicació en un carrer amb altres cases que també albergaren diferents oficis fa pensar que Sant Feliu fou un nucli important a l'hora de reposar dels llargs trajectes del camí ral entre Olot i Girona.
Edifici situat amb teulada a dues vessants. A la façana principal hi ha un portal dovellat amb influències renaixentistes amb un escut a sobre, data del 1566. En aquest escut hi ha un àngel, una ferradura i una enclusa amb una columna a cada banda. A la finestra hi ha un motiu de pedra treballada amb les inicials JHS. A la dreta de la casa n'hi ha una datada del 1729 i a l'esquerra una altra de 1616.

## Referències

* 1 2 «Can Roda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
# Koltxúguino (Vladímir)

* Per a altres significats, vegeu «Koltxúguino».
Koltxúguino (en rus: Кольчугино) és una ciutat de l'óblast de Vladímir, a Rússia, que el 2018 tenia 43.089 habitants. És la seu administrativa del districte homònim. Es troba a la vora del riu Pektxa, un afluent del Kliazma, a 68 km a l'oest de Vladímir i a 125 km al nord-est de Moscou.

## Referències

* ↑ Приложения к трудам редакционных комиссий для составления положений о крестьянах выходящих из крепостной зависимости. Извлечения из описаний помещичьих имений. Губернии: Астраханская, Владимирская, Вологодская, Воронежская, Вятская, Казанская, Калужская, Курская..
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1989

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1989 es va celebrar a Lió (França) a l'agost de 1989.
Les competicions es van celebrar al Tête d'Or (Georges Prévéral) Velodrome de Lió. En total es va competir en 15 disciplines, 12 de masculines i 3 de femenines.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Claudio Golinelli Itàlia | Yuichiro Kamiyama Japó | Hideyuki Matsui Japó |
| Persecució individual | Colin Sturgess Regne Unit | Dean Woods Austràlia | Régis Clère França |
| Cursa per punts | Urs Freuler Suïssa | Gary Sutton Austràlia | Martin Penc Txecoslovàquia |
| Keirin | Claudio Golinelli Itàlia | Patrick Da Rocha França | Masatoshi Sako Japó |
| Darrere moto | Giovanni Renosto Itàlia | Walter Brugna Itàlia | Torsten Rellensmann RFA |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Bill Huck RDA | Michael Hübner RDA | Nikolaï Kovch Unió Soviètica |
| Persecució individual | Viatxeslav Iekímov Unió Soviètica | Jens Lehmann RDA | Steffen Blochwitz RDA |
| Persecució per equips | RDA Steffen Blochwitz Carsten Wolf Thomas Liese Guido Fulst | Unió Soviètica Ievgueni Berzin Viatxeslav Iekímov Michail Orlov Dmitri Nelyubin | Itàlia Marco Villa Giovanni Lombardi Ivan Cerioli David Solari |
| Quilòmetre contrarellotge | Jens Glücklich RDA | Martin Vinnicombe Austràlia | Alexandre Kiritchenko Unió Soviètica |
| Cursa per punts | Marat Satybaldeiev Unió Soviètica | Fabio Baldato Itàlia | Leo Peelen Països Baixos |
| Tàndem | França Fabrice Colas Frédéric Magné | Txecoslovàquia Jiri Iliek Lubomír Hargaš | Itàlia Andrea Faccini Federico Paris |
| Darrere moto | Roland Königshofer Àustria | Tonino Vittigli Itàlia | Thomas Königshofer Àustria |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Erika Salumäe Unió Soviètica | Galina Yenyuchina Unió Soviètica | Isabelle Gautheron França |
| Persecució individual | Jeannie Longo França | Petra Rossner RDA | Barbara Ganz Suïssa |
| Cursa per punts | Jeannie Longo França | Barbara Ganz Suïssa | Janie Eickhoff Estats Units |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Itàlia | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 2 | RDA | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 3 | Unió Soviètica | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 4 | França | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 5 | Suïssa | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 6 | Àustria | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 7 | Regne Unit | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 | Austràlia | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 9 | Japó | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 10 | Txecoslovàquia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 11 | RFA | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 15 | 15 | 15 | 45 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1984

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1984 es va celebrar a Barcelona (Catalunya) del 28 al 31 d'agost de 1984.
Les competicions es van celebrar al Velòdrom d'Horta de Barcelona. En total només es va competir en 9 disciplines, 7 de masculines i 2 de femenines, per raó de coincidir amb els Jocs Olímpics de Los Angeles.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Koichi Nakano Japó | Ottavio Dazzan Itàlia | Yavé Cahard França |
| Persecució individual | Hans-Henrik Ørsted Dinamarca | Anthony Doyle Regne Unit | Jean-Luc Vandenbroucke Bèlgica |
| Cursa per punts | Urs Freuler Suïssa | Gary Sutton Austràlia | Henry Rinklin RFA |
| Keirin | Robert Dill-Bundi Suïssa | Ottavio Dazzan Itàlia | Urs Freuler Suïssa |
| Darrere moto | Horst Schütz RFA | Max Hürzeler Suïssa | Constant Tourné Bèlgica |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Tàndem | RFA Franck Weber Hans-Jürgen Greil | França Philippe Vernet Franck Depine | Itàlia Vincenzo Cecci Gabriele Sella |
| Darrere moto | Jan de Nijs Països Baixos | Roberto Dotti Itàlia | Ralf Stambula RFA |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Connie Paraskevin Estats Units | Erika Salumäe Unió Soviètica | Zhou Suying República Popular de la Xina |
| Persecució individual | Rebecca Twigg Estats Units | Jeannie Longo França | Rossela Galbiati Itàlia |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Suïssa | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 | RFA | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 3 | Estats Units | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4 | Japó | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Dinamarca | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4 | Països Baixos | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Itàlia | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 8 | França | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 9 | Austràlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Regne Unit | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 | Unió Soviètica | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | Bèlgica | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 13 | R.P. de la Xina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 9 | 9 | 9 | 27 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
# Pedra Michaux

La Pedra Michaux, és un kudurru de pedra gravada, -estela usualment de forma rectangular o fàl·lica i amb la part superior arrodonida-, data del segle xii aC. de l'època dels cassites, que es van estendre per Mesopotàmia a la zona dels rius Tigris i Eufrates i que van conquerir Babilònia el 1531 aC. fins a 1155 aC., que van ser enderrocats pels elamites. La pedra Michaux s'exhibeix a la Biblioteca Nacional de París, (França).

## Troballa i història

Està escrita en llengua accàdia mitjançant símbols cuneïformes i va ser descoberta el 1786 per André Michaux (7 de març de 1746 - 11 d'octubre de 1802), un botànic, briòleg i explorador francès.
La inscripció relata el tipus del terreny que un pare regala com a dot de noces a la seva filla, l'estela va ser dipositada en un temple dedicat al déu Nabu. La pedra Michaux, va ser el primer testimoni de la civilització mesopotàmica que va arribar a l'Europa moderna.

## Característiques

* Alçada: 45 cm.
* Material: basalt.
* Conté inscripcions i dibuixos referits a diversos déus.
* Forma: rectangular/fàl·lica.

## Referències

* 1 2 3 4 «Le "caillou Michaux"» (en francès). Biblioteca Nacional de Francia. [Consulta: 18 gener 2017].
* 1 2 «Kudurru cassita» (en castellà). Arte Historia. Arxivat de l'original el 2012-02-18. [Consulta: 18 gener 2017].
# Pedra Lliure

La Pedra Lliure és un turó de 598 metres que es troba just a la línia que termeneja el sector d'Enfesta del municipi de La Molsosa, a la comarca del Solsonès amb el terme municipal de Castellfollit de Riubregós. S'aixeca a un quilòmetre i mig al nord del poble d'Enfesta.

## Referències

* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Paul Annett

Paul Anthony Annett (18 de febrer de 1937 - 11 de desembre de 2017) va ser un director de cinema i televisió anglès. va dirigir nombrosos programes de televisió com Poldark i Gent del barri. La seva filla és l'actriu Chloë Annett. Va morir l'11 de desembre de 2017 i va ser enterrat al costat est del Cementiri Highgate.

## Pel·lícules dirigides

* La bèstia ha de morir, 1974

## Sèries de televisió

* Poldark (primera temporada)
* Grange Hill
* Secret Army
* Within These Walls
* The Adventure of Sherlock Holmes (tres episodis)
* Emmerdale
* Brookside 1997
* Byker Grove
* Gent del barri

## Referències

* ↑ Paul Annett. The Times, 11 January 2018. Retrieved 13 January 2018. De subscripció o mur de pagament
* ↑ Taylor, Tadhg. «Masters of the Shoot-’Em-Up: Conversations with Directors, Actors and Writers of Vintage Action Movies and Television Shows». McFarland, 23-10-2015. [Consulta: 13 gener 2018].
* ↑ «Paul Annett». British Film Institute. [Consulta: 13 gener 2018].
# Volta a Turíngia femenina

La Volta a Turíngia femenina (en alemany Thüringen-Rundfahrt der Frauen) és una competició ciclista per etapes femenina que es disputa a l'estat de Turíngia, Alemanya. La cursa es va crear al 1986 amb el nom de Volta a la RDA (DDR Rundfahrt) i no serà fins al 1992 quan adoptà el nom actual. Forma part del calendari de l'UCI.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 1986 | Hana Chmelarová | Ildiko Paczova | Schur Jana |
| 1987 | Petra Rossner | Tea Vikstedt-Nyman | Hana Chmelarová |
| 1988 | Tea Vikstedt-Nyman | Petra Rossner | Monique de Bruin |
| 1989 | Vanessa Van Dijk | Eva Orvošová | Angela Kindling |
| 1990-1991: No disputada ||||
| 1992 | Alena Barillová | Lenka Ilavská | Marion Borst |
| 1993 | Lenka Ilavská | Alena Barillová | Claudia Lehmann |
| 1994 | Alison Dunlap | Jeanne Golay | Susanne Ljungskog |
| 1995 | Laura Charameda | Elena Ogui | Sandra Schumacher |
| 1996 | Ina-Yoko Teutenberg | Vera Hohlfeld | Laura Charameda |
| 1997 | Alessandra Cappellotto | Barbara Heeb | Monica Valen |
| 1998 | Edita Pučinskaitė | Susanne Ljungskog | Hanka Kupfernagel |
| 1999 | Hanka Kupfernagel | Diana Žiliūtė | Rasa Polikevičiūtė |
| 2000 | Valentina Karpenko | Juanita Feldhahn | Solrun Flatås |
| 2001 | Mirjam Melchers | Judith Arndt | Trixi Worrack |
| 2002 | Zulfià Zabírova | Jenny Algelid | Mirjam Melchers |
| 2003 | Walentina Polchanowa | Susanne Ljungskog | Sara Carrigan |
| 2004 | Zulfià Zabírova | Judith Arndt | Mirjam Melchers |
| 2005 | Theresa Senff | Susanne Ljungskog | Judith Arndt |
| 2006 | Nicole Cooke | Amber Neben | Trixi Worrack |
| 2007 | Judith Arndt | Amber Neben | Noemi Cantele |
| 2008 | Judith Arndt | Trixi Worrack | Grete Treier |
| 2009 | Linda Villumsen | Marianne Vos | Susanne Ljungskog |
| 2010 | Olga Zabelínskaia | Edita Pučinskaitė | Noemi Cantele |
| 2011 | Emma Johansson | Amber Neben | Shara Gillow |
| 2012 | Judith Arndt | Trixi Worrack | Emma Johansson |
| 2013 | Emma Johansson | Shara Gillow | Lisa Brennauer |
| 2014 | Evelyn Stevens | Lizzie Armitstead | Lisa Brennauer |
| 2015 | Emma Johansson | Karol-Ann Canuel | Lauren Stephens |
| 2016 | Elena Cecchini | Amanda Spratt | Ellen van Dijk |
| 2017 | Lisa Brennauer | Ellen van Dijk | Hayley Simmonds |
| 2018 | Lisa Brennauer | Ellen van Dijk | Lucinda Brand |
| 2019 | Kathrin Hammes | Pernille Mathiesen | Lourdes Oyarbide Jiménez |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | Lucinda Brand | Lotte Kopecky | Emma Norsgaard |
| 2022 | Alexandra Manly | Marta Lach | Femke Gerritse |
| 2023 | Lotte Kopecky | Lorena Wiebes | Mischa Bredewold |
| 2024 | Ruth Winder | Mischa Bredewold | Brodie Chapman |

## Vegeu també

* Volta a Turíngia

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a siteducyclisme.net
* Palmarès a cyclebase.nl
# Pedro María Otaño

Pedro María Otaño o Pedro Mari Otaño (Zizurkil, 1857 - Rosario, Argentina, 1910 va ser un escriptor i bertsolari en èuscar.
Provenia d'una família de bertsolaris. Emigrà a l'Argentina, junt amb la seva esposa i fills, establint-se a la localitat de Pehuajó. El seu estil és innovador i accessible a l'àmbit culte i popular.

## Obres
### Poesia

* Alkar olerki onenak. Olerki onenak alkar (1930, Iñaki Deunaren Irarkola)
* Alkar (1904, Buenos Aires)
* Bertsoak (1959, Itxaropena)

### òpera

* Artzai mutilla (1906, Buenos Aires música d'Ortiz de San Pelayo.

## Enllaços externs

* (basc) Pedro Mari Otaño literaturaren zubitegian
# Buzitka

Buzitka és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1350.

## Referències

* ↑ «Banskobystrický kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 6 gener 2022].
* ↑ «Obec Buzitka, okres Lučenec, Slovensko - História». [Consulta: 6 gener 2022].
# Buzen

Buzen (豊前市, Buzen-shi) és una ciutat de la prefectura de Fukuoka, al Japó.
El febrer de 2016 tenia una població estimada de 26.552 habitants. Té una àrea total de 111,17 km². L'arbre de la ciutat és el yamamomo i la flor de la ciutat és el rododendre.

## Geografia

Buzen està situada al racó est de la prefectura de Fukuoka, i fa frontera amb la prefectura d'Ōita pel sud. Pel nord-est té el mar interior de Seto. La majoria de l'àrea de la ciutat és rural. A la regió muntanyosa del sud-est de la ciutat hi destaca el mont Kubote.

## Història

Buzen fou fundada el 10 d'abril de 1955.

## Referències

* ↑ «豊前市公式ホームページ／トップ (Pàgina web de Buzen)» (en japonès). Ajuntament de Buzen, 01-02-2016. [Consulta: març 2016].
* ↑ «市の概要 (Perfil de la ciutat)» (en japonès). Ajuntament de Buzen. [Consulta: març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Buzen (japonès)
# Buziaș

Buziaș és una ciutat del comtat de Timiș, Banat (Romania). El 2011 tenia 6.504 habitants.
En alemany: (Bad) Busiasch, en hongarès: Buziás o Buziásfürdő, en serbi: Бузјаш or Buzjaš.

## Història

La ciutat es va esmentar per primera vegada el 1321 en un document de Carles I d'Hongria. Va ser declarada ciutat el 1956. Administra dos pobles, Bacova (Bakowa, Bakóvár) i Silagiu (Nagyszilas).
Buziaș és un antic balneari, els primers establiments es van construir el 1819. El 1839 va ser declarat balneari. Les aigües minerals de Buziaș s'utilitzen en el tractament d'una àmplia gamma de malalties. També s'embotellen per a ús comú.
El parc de Buziaș, amb una superfície superior a les 20 ha, és un parc dendrològic amb molts arbres rars, sent el més important Platanus. L'element simbòlic arquitectònic del balneari és la columnata coberta del parc construït a l'estil turco-romà d'Orient, exclusiu de Romania. Els altres dos únics passejos similars a Europa es troben a Karlovy Vary i Baden-Baden.
L'empresa Regiotrans opera els serveis de tren a Gataia i Jamu Mare.

## Demografia

Segons el cens del 2011:
| Grup ètnic | Número | Percentatge |
| Romanesos | 5.847 | 89,89% |
| Hongaresos | 204 | 3,13% |
| Alemanys | 148 | 2,27% |
| Romaní | 206 | 3,16% |
| Altres | 98 | 1,7% |
| Total | 6.504 | 100% |
Població històrica de Buziaș :
| Curs | Població | Romanesos | Hongaresos | Alemanys |
| 1880 | 6.091 | 40,5% | 10,3% | 42,3% |
| 1890 | 6.776 | 41,7% | 10,5% | 46,4% |
| 1900 | 7.191 | 41,1% | 12,5% | 45,4% |
| 1910 | 7.141 | 41,6% | 15,5% | 41,6% |
| 1920 | 6.651 | 41,6% | 9% | 47,7% |
| 1930 | 6.764 | 39,6% | 10,6% | 46,6% |
| 1941 | 6.547 | 41,6% | 7,7% | 47,2% |
| 1956 | 7.203 | 54,5% | 8,1% | 34,4% |
| 1966 | 7.310 | 60,7% | 7,4% | 30,7% |
| 1977 | 7.976 | 65,8% | 6,1% | 24,7% |
| 1992 | 8.041 | 84,1% | 4,8% | 6,4% |
| 2002 | 12.772 | 87,4% | 4,1% | 3,6% |

## Fills il·lustres

* Endre Misteth, enginyer i ministre

## Galeria

* L'estació de Buziaș a la tardor del 2007
* Tardor al parc
* Esquirol vermell al parc de l'estació de Buziaș

## Referències

* ↑ Erdély etnikai és felekezeti statisztikája
* ↑ Structura Etno-demografică a României
# Buziniata

Buziniata (en rus: Бузынята) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 6 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].