OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rocs de la Sàrria

Els Rocs de la Sàrria és una formació rocosa situada a 1.670,7 metres d'altitud en el terme d'Abella de la Conca, de la comarca del Pallars Jussà, a la vall de Carreu, a prop del límit amb el terme municipal de Coll de Nargó, de la comarca de l'Alt Urgell.
Està situat en un dels contraforts sud-orientals de la Serra de Boumort, el que delimita les comarques anteriorment esmentades, tot i que estan decantats cap a l'interior del terme d'Abella de la Conca, respecte de la línia divisòria.

## Etimologia

La primera part del topònim correspon a un de romànic descriptiu; la segona part, Sàrria procedeix del mot comú de la mateixa forma. Segons Joan Coromines, es tracta d'un mot d'origen preromà emparentat amb el basc zare (cistell).

## Referències

* ↑ Coromines, 1996.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan, "Sàrria". A Diccionari etimològic i complemntari de la llengua catalana. VII R-SOF. Barcelona: Curial Edicions Catalanes i Caixa de Pensions "La Caixa", 1996. ISBN 84-7256-297-2.
# Bucket Filling Game

Bucket Filling Game és el primer videojoc multijugador visualitzable en una televisió. Va ser realitzat per Ralph H. Baer, enginyer d'origen alemany, i de Bill Harrison, tècnic electrònic, amb la primera partida jugada el 15 de maig de 1967.
El videojoc que va ser realitzat en un laboratori de Sanders Associates a Nou Hampshire, tenia la pantalla dividida en dues meitats: la superior era negra mentre que la inferior era blava. Baer havia realitzat una cinta adhesiva que s'aplicava a la pantalla del televisor i representava el perfil d'una galleda: la idea del joc era fer que dos jugadors competeixin per ser el primer que hagués de bombar l'aigua a la galleda mentre que el segon havia de fer el contrari. Els jugadors van interactuar amb el joc utilitzant un botó a la seva disposició: prement per omplir-lo la part blava de la pantalla pujava una línia mentre que la de buidar, augmentava la part negra cap avall. Més tard els mateixos autors van crear l'anomenat Brown Box, un prototip de videojoc més avançat que posteriorment es va comercialitzar com a Magnavox Odyssey, la primera videoconsola per a videojocs domèstics comercial.

## Notes

* ↑ «VC&G Interview: Bill Harrison, The First Video Game Hardware Guru» (en anglès). vintagecomputing.com. [Consulta: 30 setembre 2015]. « Segons el vostre escrit de Sanders, va ser el 15 de maig de 1967 quan els nois van jugar el primer videojoc de dos jugadors en una televisió en la història. Va ser el Bucket Filling Game. »
* ↑ «Videogames turn 40 (page 3 of 6)» (en anglès). 1up.com. Arxivat de l'original el 1 oct 2015. [Consulta: 30 setembre 2015].
* ↑ Levi Buchanan. «Top 25 Videogame Consoles of All Time - Magnavox Odissey». IGN UK. « La Magnavox va ser la primera videoconsola comercial, precedint l'Atari Pong. »

## Bibliografia

* Ralph H. Baer. Electronic Engineering Times. Gametronics Proceedings; Television games - Their past, present and future (en anglès), 1977.
# Oreophryne waira

Oreophryne waira és una espècie de granota que viu a Indonèsia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Günther, R. 2004. Oreophryne waira. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 1 de febrer del 2008.
# WQL

Windows Management Instrumentation Query Language (WQL) és la implementació de Microsoft del CIM Query Language (CQL), un llenguatge de consulta per a l'estàndard Common Information Model (CIM) del Distributed Management Task Force (DMTF). És un subconjunt de l'SQL estàndard ANSI amb canvis semàntics menors.
WQL s'empra a WMI i és dissenyat per fer consultes al repositori CIM per recuperar informació o rebre notificacions d'esdeveniments.

## Exemple

Com a exemple, la consulta WQL següent tria totes les unitats d'un ordinador que tenen menys de 2 Mo d'espai lliure:

## Vegeu també

* Windows Management Instrumentation (WMI)
* Windows PowerShell

## Referències

* ↑ WQL (SQL for WMI)
* ↑ WMI Queries

## Enllaços externs

* Querying with WQL
* WQL Operators
* WQL (SQL for WMI)
* Using WQL with the WMI Provider for Server Events
# New York Herald

El New York Herald era un diari de gran tirada, editat a New York entre 1835 i 1924. Durant la guerra de Secessió, el diari sostenia el Partit Demòcrata. Va finançar l'expedició de Henry Morton Stanley a l'Àfrica per trobar David Livingstone així com l'expedició de George W. DeLong a les regions àrtiques el 1879.
El 4 d'octubre de 1887, Bennett Jr. va llançar l'edició europea del diari a París. Després de la mort d'aquest, amb el New York Herald va competir el New York Tribune el 1924. El 1959, el New York Herald Tribune i la seva edició europea van ser venuts a John Hay Whitney, que era aleshores ambaixador dels EUA a la Gran Bretanya. El 1966, el Washington Post i el New York Times es van guanyar el control del diari de París, avui l'International Herald Tribune.
# 348 aC

El 348 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. En temps de la República i de l'Imperi Romà, era conegut com a any del consolat de Corvus i Lenat (o, més rarament, any 406 ab urbe condita o de la Fundació de Roma). L'ús del nom «348 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Olint, ciutat de la península Calcídica, cau en mans de Filip II de Macedònia a finals d'aquell any, sembla que per la traïció de Lastenes i Eutícrates. Els macedonis arrasen la ciutat i els seus habitants són venuts com a esclaus. Filip II ocupa les 32 ciutats de la Lliga Calcídica sense resistència.

### Antiga Roma

* S'estableix un pacte entre Roma i Cartago, anomenat Segon tractat romanocartaginès.
* Aquest any són elegits cònsols Marc Valeri Corvus i Marc Popil·li Lenat.
* Valeri Corvus, l'any anterior (349 aC) era tribú militar a l'exèrcit del cònsol Luci Furi Camil en la campanya contra els gals, i va guanyar a un gal gegantí en combat singular amb l'ajuda d'un corb. Va ser elegit cònsol in absentia per la seva popularitat amb només 23 anys.
* Jocs Seculars. La celebració d'aquests Jocs la citen els historiadors antics Quint Valeri Ànties, Varró, Verri Flac, Titus Livi i Zòsim. André Piganiol creu que es van celebrar per les tensions que hi havia entre Roma i els llatins en aquella data i per la propagació d'una epidèmia que, segons Titus Livi, va motivar la consulta dels Llibres sibil·lins, i dels rituals del Lectisterne.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 53
* ↑ Heeren, Arnold Hermann Ludwig. Historical Researches Into the Politics, Intercourse, and Trade of the Carthaginians, Ethiopians, and Egyptians (en anglès). vol.1. D. A. Talboys, 1832, p. 488.
* ↑ Espada Rodríguez, Julián. Dos primeros tratados romano-cartagineses, Los (en castellà). Edicions Universitat Barcelona, 2013-12-19, p. 46. ISBN 978-84-475-3674-0.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 23
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 26
* ↑ Piganiol, André «Jeux séculaires». Revue des Études Anciennes, 38, 2, 1936, pàg. 221.
# Campionat del Món d'òmnium masculí

El Campionat del món d'Òmnium masculí és el campionat del món d'Òmnium i és organitzat anualment per l'UCI, dins els Campionats del Món de Ciclisme en pista.
Es disputa des de 2007 i les ciclistes australians i són els que han obtingut més victòries.

## Pòdiums dels Guanyadors

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| 2007 | Alois Kaňkovský (CZE) | Walter Pérez (ARG) | Charles Bradley Huff (USA) |
| 2008 | Hayden Godfrey (NZL) | Leigh Howard (AUS) | Aliaksandr Lisouski (BLR) |
| 2009 | Leigh Howard (AUS) | Zachary Bell (CAN) | Tim Veldt (NED) |
| 2010 | Edward Clancy (GBR) | Leigh Howard (AUS) | Taylor Phinney (USA) |
| 2011 | Michael Freiberg (AUS) | Shane Archbold (NZL) | Gijs Van Hoecke (BEL) |
| 2012 | Glenn O'Shea (AUS) | Zachary Bell (CAN) | Lasse Norman Hansen (DEN) |
| 2013 | Aaron Gate (NZL) | Lasse Norman Hansen (DEN) | Glenn O'Shea (AUS) |
| 2014 | Thomas Boudat (FRA) | Tim Veldt (NED) | Víktor Manakov (RUS) |
| 2015 | Fernando Gaviria (COL) | Glenn O'Shea (AUS) | Elia Viviani (ITA) |
| 2016 | Fernando Gaviria (COL) | Roger Kluge (GER) | Glenn O'Shea (AUS) |
| 2017 | Benjamin Thomas (FRA) | Aaron Gate (NZL) | Albert Torres (ESP) |

## Enllaços externs

* Web de l'UCI
* Palmarès en Òmnium masculí a memoire-du-cyclisme.eu
# Ossínovka (Arkadak)

* Per a altres significats, vegeu «Ossinovka».
Ossínovka (en rus: Осиновка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 12 habitants. Pertany al districte municipal d'Arkadak.

## Referències

* ↑ «Почтовый индекс село Мещеряковка, Аркадакский р-н, Саратовская обл». Arxivat de l'original el 2015-01-03.
# Wang Xiang

    En aquest nom xinès, el cognom és Wang.
Wang Xiang :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 王祥 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 王祥 |
Wang Xiang (185–269 EC), nom estilitzat Xiuzheng (休徵), va ser un ministre de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. Wang va servir com Gran Comandant durant la seva època. Ell i altres oficials van acomiadar a Deng Ai i Zhong Hui quan ells marxaren dirigint l'exèrcit de Cao Wei per conquerir l'estat rival de Shu Han. Wang més tard encoratjà a Sima Zhao de triar al seu fill major, Sima Yan, com el seu hereu, per evitar que els fills de Sima Zhao lluitaren entre ells a causa de la successió. Wang va ser també un de Els Vint-i-quatre Exemplars Filials.

## Vegeu també

* Llista de persones relacionades amb els Tres Regnes
# Byeonhan

Byeonhan fou una confederació de 12 clans del sud de Corea sorgida per la fragmentació de la lliga coreana de Jin al segle ii, i que en pocs anys fou substituïda per la confederació de clans i tribus coneguda com a confederació Gaya (segle i aC).
Estava situada al sud del país entre Mahan (al sud-oest) i Jinhan (al sud-est).
# Nelly van Balen-Blanken

Nelly van Balen-Blanken (Anna Paulowna, 18 de novembre de 1917 - 29 d'octubre de 2008) va ser una atleta neerlandesa, especialista en salt d'alçada, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
En el seu palmarès destaca una medalla de plata en la prova del salt d'alçada al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938.

## Millors marques

* Salt d'alçada. 1,64 metres (1938)

## Referències

* ↑ Petronella 'Nelly' van Balen Blanken (neé Blaauwbos) a trackfield.brinkster.net
# Robert Anderson Hall

Robert Anderson Hall (Raleigh, 4 d'abril de 1911 - Ithaca, 2 de desembre de 1997) fou un lingüista estatunidenc especialista en llengües romàniques. Va estudiar a Princeton, Roma i Chicago i fou alumne de Leonard Bloomfield.
Es va dedicar a les llengües i a la filologia romànica. Va ser professor durant dos anys (1937-1939) a la Universitat de Puerto Rico, després a Pricenton i a Brown. Finalment va ser professor de lingüística a la Universitat Cornell des de 1946 i fins a 1976, quan es va jubliar. Es va dedicar sobretot a la recerca sobre la llengua italiana i va ésser dels primers lingüistes a fer estudis sobre les llengües criolles. Són també conegudes les seves publicacions sobre el protoromànic (Proto-Romance Phonology, 1976; Proto-Romance morphology, 1984).

## Obres

Algunes de les seves obres són:
* An Analytical Grammar of the Hungarian Language (1938)
* Bibliography of Italian Linguistics (1941) refosa en Bibliografia della linguistica italiana (1958);
* Melanesian Pidgin English: Grammar, Texts, Vocabulary (1943)
* New Ways to Learn a Foreign Language (1946) [2]
* Descriptive Italian Grammar (1948)
* Leave Your Language Alone (1950)
* Short History of Italian Literature (1951)
* Haitian Creole: Grammar, Texts, Vocabulary (1953)
* Hands Off Pidgin English! (1955)
* Italian for Modern Living (1959, repr. 1974)
* Manuel of Applied Linguistics: Italian (1960)
* Idealism in Romance Linguistics (1963)
* Introductory Linguistics (1964)
* Pidgin and Creole Languages (1966)
* An Essay on Language (1968)
* La struttura dell'italiano (1971).
* External History of the Romance Languages (1974)
* The Comic Style of P. G. Wodehouse (1974)
* Stormy Petrel in Linguistics (essays, some polemics) (1975)
* Proto-Romance Phonology (1976)
* Language, Literature, and Life (selected essays) (1978)
* Linguistics and Pseudo-Linguistics (selected essays) (1978)
* The Kensington Rune-Stone is Genuine (1982)
* Proto-romance Morphology (1984)
* A Life for Language: a Biographical Memoir of Leonard Bloomfield (1990)

## Enllaços externs

* «Robert Anderson Hall». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Obituari (anglès)
# Saint-Guyomard

Saint-Guyomard (en bretó Sant-Gwioñvarc'h) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 976 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 692 | 770 | 717 | 779 | 792 | 810 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Robert Emeraud | |
# Jacques François Dugommier

Jacques François Dugommier (Trois-Rivières, Guadalupe, 1 d'agost de 1738 - muntanya de Mont-roig, Darnius, 18 de novembre de 1794) fou un general francès.
Dugommier s'incorporà al servei quan tenia dotze anys, a la companyia dels cadets de les colònies, a Rochefort, on ascendí i rebé la Creu de sant Lluís.
Lluità des del 1759, quan participà en la defensa de l'illa de Guadalupe contra els britànics, i el 1762 a Martinica, durant la Guerra dels Set Anys. Prengué el nom de Dugommier el 1785, i després de 25 anys de servei a les colònies, es retirà per ocupar-se de l'explotació de les seves terres a Guadalupe.
Al principi de la Revolució, es distingí com un patriota i fou escollit membre del parlament colonial i comandant de la Guàrdia Nacional de Martinica, on tingué una part molt activa en els desordres que agitaren l'illa. Tornà a França el 1792, sent elegit diputat de la Convenció Nacional. Rellevà Jean-François Carteaux com a comandant de l'exèrcit d'Itàlia, amb el qual dugué a terme el setge de Toló, llavors en mans dels britànics, i seguint els consells del seu capità Napoleó Bonaparte, aconseguí prendre la ciutat el 1793, tot distingint-se per la seva humanitat després de rendir el lloc. El setembre del 1793, durant la guerra de la Primera Coalició, forçà la retirada de les tropes piamonteses, aliades d'Àustria, en diversos combats.
Nomenat cap de l'exèrcit dels Pirineus, durant la Guerra Gran fou l'encarregat de recuperar els territoris rossellonesos perduts a mans dels espanyols comandats pel general Antonio Ricardos, comte de La Unión. Reorganitzà l'exèrcit i el reforçà, debilitat com estava pels incessants atacs inútils contra les posicions fortificades dels espanyols durant el període anterior. Entre el 28 d'abril i l'1 de maig de 1794 vencé decisivament a la batalla del Voló sobre els espanyols del comte de la Unión, que assegurà la reconquesta del Rosselló. Portvendres, defensat per 400 francesos reialistes de la legió Panetier, també caigué. Tot seguit, passà a l'ofensiva a l'altra banda dels Pirineus, i prengué Sant Llorenç de la Muga. Morí el 18 de novembre durant la batalla del Roure, com a conseqüència d'una bomba espanyola que caigué al punt d'observació que havia establert a la muntanya de Mont-roig.
Va escriure una Mémoire sur la Catalogne, l'any 1794, en què defensava l'annexió de Catalunya, on escriu: «Le catalan est brave, actif, laborieux, ennemi de l'Espagne. Il a toujours aimé la liberté.»
Fou sepultat a la fortalesa de la Bellaguarda, al bastió que mira cap a Espanya, i el seu nom fou inscrit al Panteó de París, alhora que Napoleó llegà 100.000 francs al seu fill. Actualment, és enterrat a Perpinyà en un monument en forma de piràmide.
A pocs metres del Búnquer al turó de Mont-roig hi ha una placa que recorda la mort en combat d'aquest general, comandant de l'exèrcit dels Pirineus Orientals.

## Referències

* ↑ «La Política catalana del Gran Comité de Salut Pública - Emili Vigo - Google Llibres».
* ↑ «La sang del castell de Mont-Roig». Suplement Alt Empordà, Diari de Girona, 15-08-2004, pàg. 6.
# Utazás a koponyám körül

Utazás a koponyám körül (en hongarès Viatjant pel meu crani) és una pel·lícula hongaresa del 1970 dirigida per György Révész amb un guió basat en la novel·la homònima de Frigyes Karinthy el 1938 basada en un tumor cerebral que patia. Fou protagonitzada per Zoltán Latinovits i Éva Ruttkai.

## Sinopsi

Basada en una novel·la de caràcter autobiogràfic, narra com un jove i brillant escriptor descobreix que pateix un tumor cerebral i és sotmès a cirurgia cerebral a mitjans dels anys 1930.

## Repartiment

* Zoltán Latinovits... Karinthy Frigyes, escriptor
* Éva Ruttkai... Esposa de Karinthy
* Mari Töröcsik... Szonya
* Samu Baláz... Professor Pötzl
* Tamás Major... home amb bigoti
* Sándor Pécsi... Tibor, cambrer
* Nándor Tomanek... Metge hongarès a Estocolm
* Imre Sinkovits... Director del circ

## Premis

Zoltán Latinovits va rebre el Premi Sant Sebastià d'interpretació masculina al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1970.

## Referències

* ↑ Buen comienzo del Festival Internacional de Cine, La Vanguardia, 8 de juliol de 1970
* ↑ Utazás a koponyám körül a port.hu
* ↑ Un gran recital de Jean Seberg en un filme italiano, La Vanguardia, 15 de juliol de 1970
# Wang Xiaoni

Wang Xiaoni (xinès simplificat: 王小妮, pinyin: Wáng Xiǎoní; Changchun, 1955) és una guionista, poeta i escriptora xinesa. Una de les representants del moviment Menglong Shiren, traduït com a "poetes bromosos".

## Biografia

Wang Xiaoni va néixer el juliol de 1955 a Changchun, província de Jilin (Xina).
Durant la Revolució Cultural, va ser enviada a treballar al camp on hi va estar durant set anys.
Va començar a escriure poesia el 1974. Posteriorment es va integrar en el grup de poetes Ménglóng Shīrén, (traduït com a "poetes bromosos") que van començar a publicar les seves obres en la revista 今天 (Jintian) que va publicar-se des de 1978 a 1980, fundada per Bei Dao i Mang Ke, amb col·laboradors com Shu Ting, Yang Lian i Gu Cheng.
A la primavera de 1978, va ingressar al departament xinès de la Universitat de Jilin. El 1982 es va graduar a la Universitat de Jilin i va treballar com a editora de literatura cinematogràfica després de graduar-se. El 1985 es va traslladar a Shenzhen on va iniciar la seva activitat com a escriptora professional i el 1986 es va publicar una primera selecció de la seva obra poètica.
Alguns crítics han definit la seva poesia com "íntima, domèstica i directa, caracteritzada per una veu personal i tranquila, tot explorant el que ha anomenat "l'estat complex de la psique humana" i diuen que Wang és molt conscient dels perills i paradoxes de la vida de l'escriptora.
El 1988, es va unir a l'Associació d'Escriptors Xinesos.
El 1992 i el 1993 va col·laborar en poesia amb el diari de poesia Not-Not 非非 de Zhou Lunyou.
Com a guionista ha treballat a l'estudi de cinema de Changchun i ha impartit classes a la l'Escola d'Humanitats i Comunicació de la Universitat de Hainan i també ha treballat a Shenzhen Modern Decoration Magazine i Shenzhen Film Company.
Casada amb el crític i poeta Xu Jingya, també membre del moviment dels poetes bromosos.

## Obres destacades

Les seves publicacions inclouen més de vint llibres de poesia, assaig i novel·la i han estat traduïdes per escriptors i poetes com Eleanor Goodman i Pascal Petit.
* 1966: My Selected Poems
* 1992-1993: On Visiting Friends
* 1994: Exile in Shenzhen
* 1995: Human and Bird Flying Low, novel·la biogràfica
* 1997: My Paper Wraps My Fire, recull de poemes
* 2012: 上课记 Shangke ji

### Premis

* 2004: Segon premi anual de Literatura Xinesa
* 2014: Griffin Poetry Award per You Shenme Zai Wo Xinli Yiguo (有什么在我心里一过), traduït com “Something Crosses My Mind” per Eleanor Goodman.

## Referències

* ↑ Abrahamsen, Eric. «Wang Xiaoni» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2021].
* 1 2 «Wang Xiaoni 王小妮 - Something Crosses My Mind 有什么在我心里一过 / Simplified Chinese and English 简英 / Book» (en anglès). [Consulta: 1r novembre 2021].
* 1 2 Staff, Guardian. «Original poetry: White Moon by Wang Xiaoni» (en anglès), 22-08-2008. [Consulta: 1r novembre 2021].
# Neuwied

Neuwied és una ciutat d'Alemanya a l'estat federal de Renània-Palatinat. Té 64.591 habitants. És la capital del districte rural (Landkreis) homònim.

## Història

Prop de l'actual ciutat hi havia un castrum de l'imperi romà que va romandre actiu fins a l'any 260.
La ciutat moderna va ser construïda pel comte Frederic de Wied el 1653, quan es va prendre Langendorf. L'abril de 1797 el general francès Hoche, va prendre Neuwied, en el primer èxit de la França revolucionària. A Neuwied nasqué Guillem de Wied que l'any 1914 va ser per poc temps rei d'Albània.

## Vegeu també

* Birkenstock

## Enllaços externs

* (alemany) Web oficial
50° 25′ 43″ N, 7° 27′ 41″ E﻿ / ﻿50.42861°N,7.46139°E﻿ / 50.42861; 7.46139
# Roca-Cúper

Roca-Cúper (també escrit anteriorment Roca-Cúiper) és un nucli de població de l'Horta Nord (País Valencià) format pels llogarets de Roca i Cúper, pertanyents als municipis de Meliana i Foios, respectivament.

## Geografia

Es troben a mig quilòmetre de la mar Mediterrània, separats d'aquesta per l'autovia V-21 i per una fèrtil horta on es conreen cebes, melons d'Alger, melons de tot l'any, carxofes, creïlles, cítrics. Aproximadament en els dos llogarets viuen 350 persones.
L'economia local ha estat basada tradicionalment en l'agricultura i la comercialització dels seus productes. També és conegut pels locals dedicats a la restauració on es cuinen els productes de la terra.
Roca-Cúper té bones comunicacions amb València mitjançant la línia C-6 de Rodalies Renfe que compta amb estació pròpia. També mitjançant l'autovia abans esmentada. La distància amb Meliana és d'uns 2 km, mentre que Cúper dista de Foios uns 3 km. La distància de Roca-Cúper amb València és de 5 km.
La futura línia de tren d'alta velocitat que unirà les ciutats de València i Castelló discorrerà a escassa distància del nucli si no pel bell mig, el que ha provocat el rebuig dels veïns de Roca-Cúper i dels municipis de la comarca afectats pel traçat d'aquesta infraestructura.

## Monuments

Existeix una parròquia dedicada a la Mare de Déu de la Misericòrdia, erigida en 1953. Anteriorment va haver-hi ermites dedicades als Desemparats en Cúper i a Sant Antoni en Roca. També a Roca hi va haver fins a la postguerra (1942) un convent dominicà que va servir d'hospital i presó en temps de la guerra civil espanyola.

## Festes i tradicions

Les festes majors se celebren en honor de Sant Isidre Llaurador i la Verge dels Desemparats, al mes de juliol. En gener destaca la celebració de Sant Antoni, amb la tradicional benedicció dels animals.
Al Nadal, un veí de Roca munta un Betlem o naixement (representació en figuretes del naixement de Jesús) gegant que és visitat per multitud de turistes. També a Cúper existeix un avet de 50 anys de vida i uns 20 metres d'altura que ha sigut catalogat com a arbre monumental per la Diputació de València i que per aquestes dates és decorat amb llums i altres elements.

## Referències

* 1 2 3 4 «El misteri de Roca Cuiper». [Consulta: 22 desembre 2017].
* 1 2 Higón, Paco «Melones Vicente Peris: 50 aniversario de una marca valenciana emblemática». Verema.com, 29-07-2010.
* ↑ «Descubrir el Tradicional Belén de Roca Cuiper». [Consulta: 22 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Bloc d'actualitat sobre Roca i Cúper
# Saint-Gérand

Saint-Gérand (en bretó Sant-Jelan) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 944 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 692 | 740 | 687 | 826 | 871 | 891 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Yves Le Quéré | |