OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Yunnanilus analis

Yunnanilus analis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, Tyson R. (2007): The "Celestial pearl danio", a new genus and species of colourful minute cyprinid fish from Myanmar (Pisces: Cypriniformes). Raffles Bulletin of Zoology 55(1): 131-140.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Yang, J.-X. 1990. Nemacheilinae (Cypriniformes: Cobitidae). pp. 12-63. A: Chu, X. & Chen, Y. [eds.]. The fishes of Yunnan, China. Part 2. Science Press, Beijing. Fish. Yunnan: 1-312.
# Wilsall

Wilsall és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 237 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wilsall tenia 237 habitants, 102 habitatges, i 68 famílies. La densitat de població era de 90,6 habitants per km².
Dels 102 habitatges en un 25,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 33,3% no eren unitats familiars. En el 28,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 23,2% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.643 $ i la renda mediana per família de 30.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.000 $ mentre que les dones 21.607 $. La renda per capita de la població era de 14.585 $. Aproximadament el 16,7% de les famílies i el 17,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wilsall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wilsall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Abelbar

Abelbar fou un emir qaisita de Manazkert a la segona meitat del segle ix. Vers el 878 apareix com escorta de l'ostikan d'Armènia Muhàmmad ibn Khàlid en el seu viatge cap a Dvin. Vers el 883 o 884 va entrar en guerra contra Aixot I el Gran d'Armènia que el va assetjar a la capital de l'emirat, setge que va haver d'aixecar per atendre altres afers a Vaspurakan (884).

## Referències

* ↑ Grousset, René. Histoire de l'Arménie: des origines à 1071 (en francès). Payot, 1984, p.387.
# NCI

NCI té els següents significats:
* Institut Nacional del Càncer (del seu nom en anglès National Cancer Institute), institució federal dels Estats Units de recerca contra el càncer
* nci també és el codi ISO 639-3 del nàhuatl, llengua parlada a Mèxic
# Eleuteròpolis

Eleuteròpolis (en llatí: Bethogabris o Betograba, en grec antic: Βαιτογαβρά) va ser una ciutat de Judea, segons Claudi Ptolemeu, al territori de Judà, a mig camí entre Jerusalem (al nord-est) i Libna (al sud-oest), diu la Taula de Peutinger. Flavi Josep la situa a Idumea.
Septimi Sever li va concedir el ius italicum i l'any 200 es va convertir en un municipi i va prendre el nom d'Eleuteròpolis. Sota els romans, cap al segle iv va ser una ciutat prospera amb nombrosos edificis, un aqüeducte, i un gran amfiteatre, explica Eusebi de Cesarea. El seu districte el formaven uns cents llogarets. El cristianisme s'hi va introduir a partir del segle ii. El primer bisbe s'anomenava Joseph Barsabbas conegut com «el Just», un dels anomenats Setanta deixebles. L'any 325 era bisbe Macrí que va estar present al Concili de Nicea I.
La ciutat va portar el mateix nom sota domini romà d'Orient. Cap a l'any 636 els àrabs li van retornar el seu nom indígena arabitzat. És la moderna Bayt Djibrin o Beit Jibrin.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Bethogabris». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 agost 2023].
# 1662

El 1662 (MDCLXII) fou un any comú de l'edat moderna iniciat en diumenge.

## Esdeveniments
### Resta del món

* El bisbe de Skálholt, Brynjólfur Sveinsson, va regalar el Codex Regius al rei Frederic III de Dinamarca.
* S'enuncia la Llei de Boyle.
* Rembdrandt pinta Els síndics dels drapers.
* Són derrotats els Ming del Sud, posant fi a la Dinastia Ming.
* Estrena de l'òpera Ercole amante.
* Es promulga a Virgínia una llei sobre l'esclavatge: tots els nens nascuts de mare esclava seran esclaus i a la inversa.

## Naixements
### Resta del món

* 27 de març - París: Maria Lluïsa d'Orleans, princesa francesa de la Casa d'Orleans.
* 31 de maig - Malines (Països Baixos): Philippe Couplet, jesuïta flamenc, missioner a la Xina (m. 1693).
* 11 de juny - Japó: Tokugawa Ienobu, 37è shogun.

## Necrològiques
### Resta del món

* 8 d'abril - Sorø: Birgitte Thott, escriptora i traductora danesa, erudita i feminista (n. 1610).
* 7 de maig, Bolonyaː Lucrezia Orsina Vizzana, important compositora del Renaixement, cantant i organista (n. 1590).
* 1 de juliol, Londres: Simon Ives, compositor.
* 19 d'agost - París, França: Blaise Pascal, filòsof, matemàtic, físic, inventor, escriptor, moralista, místic i teòleg occità.
* Allahverdi Khan, ghulam

## Referències

* ↑ Oscar Reiss, Blacks in Colonial America, McFarland, 1997.
* ↑ Confucius.. The Jesuit reading of Confucius : the first complete translation of the Lunyu (1687) published in the West. Leiden: BRILL, [2015]. ISBN 978-90-04-28978-9.
* ↑ Alenius, Marianne. «Birgitte Thott» (en danès). Gyldendal - Den Store Danske (Dansk Biografisk Leksikon, 3. udg., Gyldendal 1979-84). [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «VIZZANI, Lucrezia» (en italià). Dizionario Biografico Treccani. [Consulta: 15 març 2022].
# Chimonobambusa marmorea

La Chimonobambusa marmorea (o Bambú marmori) és una espècie de bambú, del gènere Pleioblastus de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse Commelinidae, classe Liliopsida, divisió dels magnoliofitins.
És originària de l'illa de Honshu, al sud del Japó, país on se l'anomena kan-chiku. Taxonòmicament ha tingut diversos noms al llarg de la història: Bambusa marmorea (Mitford.), Arundinaria marmorea ((Mitford.)Makino.), Arundinaria kokantsik (Kurz.).

## Descripció

Les flors són hermafrodites i pol·linitzades pel vent, floreix amb intervals de molts anys i, quan ho fa, la planta queda molt afeblida. Pot arribar als quatre metres d'alçada, encara que normalment en fa entre dos i tres, amb 10-15 mm de diàmetre. Suporta temperatures de fins a -10 °C, però no la sequera.
A la tardor, els brots tendres estan coberts per una funda de color marbre, cosa que els donà el nom científic.

## Enllaços externs

* Descripció de la GrassBase (anglès)
* Descripció i fotografies (alemany)
* Usos i cultiu (anglès)
# Frontera entre l'Argentina i Bolívia

La frontera entre l'Argentina i Bolívia és la frontera internacional que separa els departaments de Bolívia de Tarija i Potosí de les províncies de l'Argentina de Jujuy i Salta.

## Traçat

D'oest a est, la frontera passa de l'Altiplà andí a les extenses planures del Chaco i passant pel medi ambient tropical de la iunga, des del trifini entre l'Argentina, Bolívia i Xile al trifini entre l'Argentina, Bolívia i el Paraguai.

## Passos fronterers

D'oest a est, hi ha tres passos fronterers principals:
* La Quiaca (ARG) - Villazón (BOL)
* Aguas Blancas (ARG) - Bermejo (BOL)
* Profesor Salvador Mazza (ARG) - Yacuiba (BOL)

## Història

En 2017 el govern argentí de Mauricio Macri va decidir endurir les condicions per travessar la frontera amb l'excusa de lluitar contra el contraban i el narcotràfic, el que provocà les protestes dels comerciants d'Aguas Blancas. L'agost de 2018 Argentina va enviar militars a la frontera per tal d'evitar-hi el tràfic de cocaïna. Això fou denunciat per Evo Morales com un intent de militaritzar la frontera.

## Referències

* ↑ «Bolívia». The World Factbook. Central Intelligence Agency.
* ↑ Robert and Daisy Kunstaetter, Bolivia handbook, footprint handbook, 2008 p.253
* ↑ Así está la frontera Bolivia-Argentina tras el decreto de Macri, El Deber, 1 de febrer de 2017
* ↑ El rastro de la cocaína en la frontera argentino-boliviana, infobae.com, 25 d'agost de 2018
* ↑ Evo Morales denuncia que Argentina "militarizó" la frontera con Bolivia, perfil.com, 24 d'agost de 2018
# Viverra

Viverra, és un gènere de mamífers carnívors de la família dels vivèrrids. Habiten l'Índia, el sud de la Xina i al sud-est asiàtic.

## Taxonomia

Se n'han descrit les següents espècies:
* Civeta de Malabar (Viverra civettina)
* Civeta tacada (Viverra megaspila)
* Civeta malaia (Viverra tangalunga)
* Civeta grossa de l'Índia (Viverra zibetha)

## Referències

* ↑ (anglès) Don E. Wilson & DeeAnn M. Reeder (editors). «Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (3rd ed)», 2005. Arxivat de l'original el 2010-06-04. [Consulta: 8 juliol 2010].
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Abelardo Luján Rodríguez

Abelardo Luján Rodríguez va néixer en Guaymas, Sonora, el 12 de maig de 1891. Va ser president substitut de Mèxic de 1932 al 1934. Va morir en La Jolla, Califòrnia, el 13 de febrer de 1967.
Abelardo L. Rodríguez es va unir a la lluita revolucionària el 1913 com a tinent de guerra, va participar en la batalles del Bajío el 1915 en les quals Pancho Villa va ser derrotat. A més va secundar la rebel·lió d'Agua Prieta el 1920 i va ser cap de l'estat major de Plutarco Elías Calles i comandant militar del districte Nord de Baixa Califòrnia de 1929 fins a 1930. També va ser secretari d'Indústria, Comerç i Treball, així com de Guerra i Marina sota l'administració d'Ortiz Rubio, que poc temps després va arribar a la presidència de Mèxic per cobrir els últims dos anys del període. I durant el seu govern es va fundar el Banc Hipotecari i d'Obres Públiques i es va inaugurar el Palau de Belles arts; així mateix, es va establir l'educació socialista en reformar-se a l'article 3 constitucional. Però el seu major assoliment va ser consistir a aplanar el camí per a la successió presidencial de 1934 en la qual va resultar electe Lázaro Cárdenas. I després de concloure el seu mandat va ser cap militar del Golf de Mèxic durant la Segona Guerra Mundial i governador de Sonora de 1943 fins a 1949.

## Notes

* ↑ Biblioteca Digital UANL, Nuevo León, México, 1933 (castellà)
* ↑ Instituto Nacional de Estudios Históricos de México, San Ángel, México, D.F (INEHRM) (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Panorama Editorial, 1985 (castellà)
* ↑ Gobernates de México, Editorial Universo, México, 1988 (castellà)
* ↑ Diccionario Porrúa de Historia, Biografía y Geografía de México, Porrúa, México, 1971 (castellà)
* ↑ Resumen Histórico de los Gobernanes de México, Escorpio, S.A. de C.V., México, 1989 (castellà)
# Urosphena

Urosphena és un gènere d'ocells, de la família dels cètids (Cettiidae).

## Taxonomia

No hi ha consens taxonòmic sobre la família a la que pertany Urosphena. Segons la llista mundial d'ocells del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023) aquest gènere està inclòs en els cètids (Cettidae). Ja el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), consideren que estaria inclòs en els escotocèrtids (Scotocercidae).

## Llistat d'espècies

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023), aquest gènere conté 3 espècies:
* Urosphena squameiceps - tèsia asiàtica.
* Urosphena subulata - tèsia de Timor.
* Urosphena whiteheadi - tèsia de Borneo.

## Referències

* 1 2 3 «Cupwings, crombecs, cettiid bush warblers, Streaked Scrub Warbler, yellow flycatchers, hylias» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 10 octubre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 628. ISBN 978-84-16728-37-4.
# El món a RAC1

El món a RAC1 és el magazine matinal de l'emissora de ràdio catalana RAC 1. El programa, de sis hores de durada, s'emet de dilluns a divendres de 6 del matí a 12 del migdia. Substituint a Xavier Bosch, des del 3 de setembre del 2007 és presentat pel periodista Jordi Basté, sent el programa de ràdio més escoltat a Catalunya.

## Seccions

El programa consta de diverses parts i seccions: A les vuit en punt, Jordi Basté fa el seu davantal i, posteriorment, fins a les 8:30 durant els apunts imprescindibles s'expliquen les notícies més rellevants del dia. A partir de les 8:30 fins a les 10:15 hi ha el perquè de tot plegat, que és una tertúlia política on també hi pot haver alguna entrevista amb els protagonistes del moment. Alguns dels col·laboradors d'aquestes tertúlies són Antonio Baños, Pilar Rahola, Màrius Carol, Joan López Alegre, Gonzalo Bernardos, Pilar Carracelas, Ernest Folch, Jaume Barberà, Glòria Serra, Laura Fàbregas o Francesc Marc Alvaro.
Algunes de les altres seccions que hi ha són la tertúlia esportiva que es fa cada dilluns al voltant de les 10, el diàling amb David Solans on es mostren errors radiofònics en directe, l'ull de poll on Tian Riba o Pere Mas analitzen l'actitud de tots els tertulians durant el perquè de tot plegat, televisió i cinema amb Victor Amela i Dávid Broc, l'hora del rellano amb Nacho de Sanahuja, música amb Guille Milkyway i Arnau Tordera, internet i videojocs amb Jordi Sellas.
Durant la temporada d'estiu, i en dies festius intrasetmanals al llarg de la temporada regular, és presentat pel periodista Jofre Llombart o Jordi Armenteras en un horari reduït: de 7 del matí a 12 del migdia.

## Premis i reconeixements

* Guanyador dels premis ARC 2015 a millor mitjà de comunicació o programa musical
* Premi Nacional de Radiodifusió 2010, guardó entregat per l'Acadèmia Espanyola de la Ràdio, com a millor programa de ràdio privada en català.
* Premi Ondas 2022 al millor programa de ràdio

## Referències

* ↑ «'La Vanguardia', RAC1 y Mundo Deportivo, líderes en Catalunya». La Vanguardia, 30-11-2011. [Consulta: 1r gener 2012]. «El Món a RAC1 de Jordi Basté, además, es el programa más escuchado de Catalunya con 399.000 oyentes»
* ↑ «RAC1 baixa però amplia l'avantatge respecte a Catalunya Ràdio». Ara, RAC1 baixa però amplia l'avantatge respecte a Catalunya Ràdio. [Consulta: 31 maig 2020].
* ↑ «Edició 2015». Arxivat de l'original el 2017-10-14. [Consulta: 19 març 2016].
* ↑ «Basté dedica su Premi Nacional de Comunicació a la radio en catalán» (en castellà). La Vanguardia, 15-06-2010. [Consulta: 1r gener 2012].
* ↑ «Los Premios Ondas 2022 reconocen la trayectoria de Carles Francino: consulta la lista completa de ganadores» (en castellà). Cadena SER, 26-10-2022. [Consulta: 26 octubre 2022].

## Enllaços externs

* El món a RAC 1 Arxivat 2012-01-07 a Wayback Machine.
# Crocidura tanakae

Crocidura tanakae és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae) endèmica de Taiwan.

## Referències

* ↑ Clayton, E. (2016). "Crocidura tanakae." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Chimonobambusa

El Chimonobambusa és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre poals, subclasse commelínides, classe liliòpsides, divisió magniliofitins. Aquest gènere de canyes de bambús és originari d'Àsia, de rizoma leptomorf; les canyes no sobrepassen els 6 metres.
Aquestes són les espècies conegudes a Europa:
* Chimonobambusa marmorea
* Chimonobambusa marmorea "Variegata"
* Chimonobambusa quadrangularis
* Chimonobambusa quadrangularis "Tatejima"
* Chimonobambusa tuminissinoda
# Fundulus seminolis

Fundulus seminolis és una espècie de peix de la família dels fundúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Florida (Estats Units).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Fundulus seminolis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Halizons

Els halizons (en grec antic: Ἁλιζῶνες), o també alazons, eren un poble d'origen obscur que apareix al Catàleg dels troians de la Ilíada com a aliats de Príam a la guerra de Troia. Els seus caps eren Odi i Epístrof. Segons la Bibliotheca d'Apol·lodor eren fills d'un home anomenat Mecisteu. Homer diu que «venien de molt lluny, d'Alibe, el lloc on neix la plata».
Estrabó suggereix que la ciutat d'Alibe, que Homer situa molt lluny, podria ser Calibe, una ciutat de la Còlquida on habitaven els calibis, i diu que probablement eren els halizons. Als halizons hom els han atribuït diferents orígens, fins i tot Èfor els relacionava amb les amàzones i els situava a Cime, a l'Eòlida. Heròdot situa els halizons entre els escites, i diu que eren una població seminòmada de Sarmàcia que vivia al nord del poble dels cal·lípides i també al nord de la ciutat grega d'Òlbia (Escítia). Plini el Vell, Hecateu, Menècrates d'Elea i Palèfat situen els halizons a Mísia.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 196. ISBN 9788441224223.
* ↑ Homer. Ilíada, II, 856
* ↑ Homer. Ilíada, II, 857
* 1 2 Tsetskhladze, Gocha R. (ed.). The Greek colonisation of the Black Sea area : historical interpretation of archaeology. Stuttgart: F. Steiner, 1998, p. 74-77. ISBN 9783515073028.
* ↑ Heròdot. Històries, IV, 17,52
# Uropterygius xenodontus

Uropterygius xenodontus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 53 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar del Corall, a la Samoa Nord-americana i les Illes Marshall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Laura Ruiz Ferreres

Laura Ruiz Ferreres (Amposta, Tarragona) és una clarinetista catalana.

## Biografia

Filla d'una família de músics, al set anys va començar a estudiar solfeig i de seguida el seu pare la va introduir al clarinet. També va estudiar piano i cant.
Va iniciar estudis de Filologia catalana a la Universitat Autònoma de Barcelona però aviat es va decantar per la carrera musical. Amb catorze anys va entrar a la secció d'alevins de la Jove Orquestra Nacional de Catalunya i poc després va aconseguir l'ingrés a la Joven Orquesta Nacional de España. Va seguir els estudis de clarinet a Londres, amb disset anys, i posteriorment va fer un màster de dos anys a Basilea, des d'on va accedir a l'Òpera Estatal de Berlin. Els seus mestres van ser Joan Enric Lluna, Anthony Pay, François Benda i Karl-Heinz Steffens, entre d'altres, i va fer estudis superiors de clarinet històric al Reial Conservatori de la Haia amb Eric Hoeprich. Aquesta formació li va permetre dominar els sistemes de clarinet francès i alemany.
Va ser primer clarinet solista de l’Orquestra de la Komische Oper de Berlín, sota la direcció de Kirill Petrenko, i, entre els anys 2007 i 2010, va ser professora convidada a la Universität der Künste Berlin, en la qual també va dirigir la seva pròpia classe.
Des del 2011 és professora catedràtica de clarinet a la Hochschule für Musik und Darstellenden Kunst de Frankfurt i va ser membre fundadora de l'Ensemble Mediterrain i ha tocat amb el Mandelring Quartet.
Ha estat premiada en diversos concursos internacionals i ha tocat com a solista, músic de cambra i músic d’orquestra.

## Discografia

La seva discografia comprèn obres per a clarinet de compositors com Mozart, Weber o Brahms, així com música de compositors contemporanis com Donatoni o Denisov.
* Johannes Brahms: The Complete Chamber Music for Clarinet (2013, Audite)
* Werke für Klarinette Solo (2009, Dreyer & Gaido)

## Referències

* 1 2 3 4 «Laura Ruiz Ferreres: “M’encantaria poder tocar més sovint a Catalunya”». Núvol. El digital de cultura, 16-08-2012. [Consulta: 2 gener 2021].
* 1 2 «Laura Ruiz Ferreres». Deltachamber Music Festival. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Brahms: The Complete Chamber Music for Clarinet» (en anglès). [Consulta: 3 gener 2021].
* ↑ «Works for Clarinet Solo» (en anglès). [Consulta: 3 gener 2021].

## Enllaços externs

* Laura Ruiz Ferreres - Lloc web oficial
# Sekaninaïta

La sekaninaïta és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom en honor de Josef Sekanina (4 de setembre de 1901 - 28 de novembre de 1986), mineralogista txec, qui va trobar el mineral per primera vegada.

## Característiques

La sekaninaïta és un silicat de fórmula química (Fe,Mg)₂Al₃(AlSi₅O$_{18}$). Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1975. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 7,5. És un mineral dimorf de la ferroindialita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sekaninaïta pertany a «09.CJ - Ciclosilicats amb enllaços senzills de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Einfachringe), sense anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: bazzita, beril, indialita, stoppaniïta, cordierita, combeïta, imandrita, kazakovita, koashvita, lovozerita, tisinalita, zirsinalita, litvinskita, kapustinita, baratovita, katayamalita, aleksandrovita, dioptasa, kostylevita, petarasita, gerenita-(Y), odintsovita, mathewrogersita i pezzottaïta.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat al Museo de Moràvia, a Brno, amb el múmero de registre: a6108.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Dolní Bory, al municipi de Křižanov, dins el districte de Žďár nad Sázavou (Regió de Vysočina, República Txeca). Tot i tractar-se d'una espècie no gaire habitual ha estat descrita en tots els continents del planeta a excepció de l'Antàrtida.

## Referències

* ↑ «Sekaninaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 gener 2020].