OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vampir (desambiguació)

«Vampir» té aquests significats:
* Vampir, personatge mitològic que xucla sang
* Vampir (ratpenat), subfamília de ratpenats
* Vampir (joc de rol)
Viccionari
# Unión Deportiva Melilla (1943)

* No s'ha de confondre amb Unión Deportiva Melilla.
La Unión Deportiva Melilla fou un club de futbol espanyol de la ciutat de Melilla.
A començament dels anys 1930 hi havia a Melilla diversos clubs com Melilla FC, Sociedad Deportiva Melillense, Deportivo Español i Sociedad Hípica. Després de la guerra civil nasqué el Juventud Deportiva. El 1940 Juventud i Español s'uniren per formar el Club Unión Juventud Español. El 6 de febrer de 1943, Melilla FC i Juventud Español es fusionaren i donaren vida a la Unión Deportiva Melilla. Aquest club arribà a jugar a Tercera i Segona Divisió, però desaparegué el 1954.
L'evolució dels principals clubs de la ciutat és:
* Melilla Fútbol Club (1921–1943)
* CU Juventud Español (1940–1943)
* Unión Deportiva Melilla (1943-1956)
* Club Deportivo Tesorillo (1940-1956) → Melilla Club de Fútbol (1956-1976)
* Sociedad Deportiva Melilla (1970–1976)
* Club Gimnástico de Cabrerizas (1973–1976)
* Gimnástico Melilla Club de Fútbol (1976-1980) → Unión Deportiva Melilla (1980-)

## Temporades

| Temporada | Nivell | Divisió | Posició | Copa del Rei |
| 1943-44 | 4 | 1a Reg. | | 3a ronda |
| 1944-45 | 3 | 3a Divisió | 5è | |
| 1945-46 | 3 | 3a Divisió | 3r | |
| 1946-47 | 3 | 3a Divisió | 1r | |
| 1947-48 | 3 | 3a Divisió | 1r | 2a ronda |
| 1948-49 | 3 | 3a Divisió | 12è | 3a ronda |
| 1949-50 | 3 | 3a Divisió | 2n | |
| 1950-51 | 2 | 2a Divisió | 10è | |
| 1951-52 | 2 | 2a Divisió | 8è | |
| 1952-53 | 2 | 2a Divisió | 5è | 2a ronda |
| 1953-54 | 2 | 2a Divisió | 13è | |
| 1954-55 | 3 | 3a Divisió | 2n | |
| 1955-56 | 3 | 3a Divisió | 2n | |

## Referències

* 1 2 «Historia» (en castellà). [Consulta: 5 novembre 2019].
* 1 2 «Cronología del fútbol melillense en categoría nacional» (en castellà). melillaesdeporte.es, 16-03-2017. Arxivat de l'original el 2021-11-26. [Consulta: 5 novembre 2019].
* ↑ «Historia» (en castellà). [Consulta: 21 novembre 2019].
* ↑ Melilla CF a La Futbolteca
* ↑ UD Melilla 1943 a La Futbolteca
* ↑ UD Melilla a La Futbolteca
# Danièle Obono

Danièle Obono (Libreville, 12 de juliol de 1980) és una bibliotecària i política franco-gabonesa. Va ser escollida diputada per la 17a circumscripció de París durant les eleccions legislatives de 2017 i nomenada portaveu del partit La França Insubmisa.

## Biografia

Nascuda a Libreville, Gabon, el 12 de juliol de 1980, Danièle Obono és bibliotecària de professió. També s'ha dedicat a la recerca en antropologia i és especialista en estudis africans. Va treballar a la biblioteca Marguerite Yourcenar del 15è districte de París fins que va iniciar-se en la política.
Obono va començar a implicar-se en la política a partir de la seva vinculació amb el moviment antiglobalització. Als inicis va militar a la Lliga Comunista Revolucionària, després va unir-se al Nou partit Anticapitalista, i més tard, al Front d'esquerres.
L'any 2017 va ser escollida diputada del partit France insoumise per la 17a circumscripció de París i va ser nomenada portaveu del partit. Des de llavors ha participat en diverses comissions de l'Assemblea Nacional, destacant la comissió de lleis, i d'algunes delegacions i grups de treball en l'àmbit de LGTB i relacions internacionals.

## Referències

* 1 2 «Mme Danièle Obono - Paris (17e circonscription) - Assemblée nationale». [Consulta: 5 novembre 2019].
* ↑ «Avec Danièle Obono, la France Insoumise place une bibliothécaire à l'Assemblée» (en francès). [Consulta: 5 novembre 2019].
* ↑ «Danielle Obono (Front de gauche) : « Pour un processus de révolution citoyenne » | Presse & Cité». Arxivat de l'original el 2017-08-20. [Consulta: 5 novembre 2019].
# Poiquilohídria

La poiquilohídria (del grec ποικίλος: variable i ὑδρο: aigua) és la capacitat de comportar-se variablement respecte al seu contingut d'aigua de determinades plantes aquàtiques i altres organismes com els briòfits, els fongs i les algues. També tenen un comportament poiquilohídric les llavors i els grans de pol·len.
Els organismes poiquilohídrics tenen una economia hídrica no estabilitzada en no disposar d'un teixit aïllant que impedeixi l'evaporació enfront de les variacions de l'ambient. En aquestes plantes el contingut d'aigua és similar al del medi on creixen, per això la seva capacitat per colonitzar nous hàbitats és limitada. En condicions seques els seus teixits es deshidraten i contrauen. Els poiquilohídrics poden entrar en dormància quan estan secs i així resistir períodes de condicions adverses amb la rehidratació recuperen les seves funcions vitals.
La poiquilohidria és contraposa a la homeohídria dels organismes que no toleren altes variacions del seu contingut hídric.

## Referències

* ↑ Oliver, M. J. «Desiccation Tolerance in Bryophytes: A Reflection of the Primitive Strategy for Plant Survival in Dehydrating Habitats?» (en anglès). Integrative and Comparative Biology, 45, 5, 01-11-2005, pàg. 788–799. DOI: 10.1093/icb/45.5.788. ISSN: 1540-7063.
# Villaralbo

Villaralbo és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Juan Rubio Higuera | Democracia Cristiana | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Tomas Gallego Perero | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Tomas Gallego Perero | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Tomas Gallego Perero | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Santiago Monje Fernández | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Santiago Monje Fernandez | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Santiago Monje Fernández | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Santiago Monje / Santiago Lorenzo | PSOE / PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Demografia

| Any | 1842 | 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 |
| Població de fet | .. | 810 | 742 | 822 | 992 | 1112 | 1143 | 1178 | 1196 | 1171 | 1228 | 1361 | 1584 | 1535 | 1298 | 1491 | .. |
| Població de Dret | 392 | .. | .. | 808 | 992 | 1108 | 1131 | 1225 | 1233 | 1225 | 1246 | 1407 | 1590 | 1554 | 1361 | 1533 | 1649 |
| Llars | 84 | 152 | 155 | 190 | 277 | 320 | 320 | 324 | 322 | 338 | 294 | 371 | 426 | 392 | 396 | 486 | 556 |
# Roser

«Roser» té aquests significats:
* Antroponímia:
** Roser (cantant), cantant nascuda a Canet de Mar
** Roser (prenom)
* Biologia:
** Roser silvestre (Rosa canina L.), arbust de la família de les rosàcies
** Roser o rosa, gènere de plantes amb flor de la família de les rosàcies
** Roser silvestre o englantiner (Rosa sempervirens)
** Roser d'Escòcia o englantina roja (Rosa rubiginosa), arbust de la família de les rosàcies
* Religió:
** Roser, rosari en català antic, pregària catòlica destinada a lloar la vida de Jesús i la seva mare
** Mare de Déu del Roser, una de les diverses advocacions de la Mare de Déu
* Toponímia:
** Centre Parroquial Roser, club de bàsquet de Barcelona al barri de Fort Pius
** Convent del Roser, diversos indrets
** Església del Roser de Súria, església parroquial immersa dins del castell de Súria
** Obagueta del Roser, obaga del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà
** Santuari del Roser, santuari a la sortida de Reus en direcció a la Selva del Camp, Valls o Lleida
* Miscel·lània: Regiment de Nostra Senyora del Roser, unitat militar de l'Exèrcit de Catalunya durant la Guerra de Successió
# Platja del Gurugú

* Aquest article tracta sobre la platja de Castelló de la Plana. Si cerqueu la de Benicarló, vegeu «Platja del Gurugú (Benicarló)».
La platja del Gurugú és una platja pertanyent al terme municipal de Castelló de la Plana. Se situa al nord de la platja del Pinar i al sud de la platja del Serradal.
En aquesta platja es troba la desembocadura del riu Sec.

## Referències

* ↑ «Plana oficial de Castelló:Platges». Arxivat de l'original el 2009-07-20. [Consulta: 29 juliol 2009].
# Vampire: The Eternal Struggle

Vampire: The Eternal Struggle, publicat inicialment com Jihad la primera edició (anomenada limitada), sovint abreujat com VTES o V:TES és un joc de cartes col·leccionables multijugador ambientat en el Món de Tenebres. Va ser publicat per White Wolf, Inc.

## Història

El joc va ser dissenyat en 1994 per Richard Garfield i inicialment publicat per Wizards of the Coast, sent el tercer joc de cartes col·leccionables mai creat. Sent el primer joc que Garfield va crear després del popular Magic: The Gathering, demostrant que el gènere tenia una potencialitat de diversificació com els jocs de taula. El 1995 el joc fou renomenat de Jihad a Vampire: The Eternal Struggle per augmentar el seu atractiu i distanciar-se del terme jihad islàmica. Després de l'expansió Sabbat de 1996, Wizards of the Coast va abandonar el joc, i el 2000 White Wolf es va fer càrrec del seu desenvolupament, fins que en setembre de 2010 va abandonar la seva producció. En 2018 Black Chantry Productions, una empresa fundada per aficionats al joc, va adquirirels drets de Vampire: The Eternal Struggle i el tornaria a imprimir.

## Referències

* ↑ Inquest Gamer picks Vampire: The Eternal Struggle as all-time best multiplayer CCG Arxivat 2007-05-13 a Wayback Machine. (from the White Wolf Publishing website)
* ↑ White Wolf wins Inquest Gamer Fan Awards Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. (from the White Wolf Publishing website)
* ↑ Inquest Gamer picks Vampire: The Eternal Struggle as all-time best multiplayer CCG Arxivat 2007-05-13 a Wayback Machine. (from the White Wolf Publishing website)
* ↑ White Wolf wins Inquest Gamer Fan Awards Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. (from the White Wolf Publishing website)
* ↑ Savage, R. Hyrum. «Vampire: The Eternal Struggle». A: Hobby Games: The 100 Best (en anglès). Green Ronin Publishing, 2007, p. 345-347. ISBN 978-1-932442-96-0.
* ↑ Garfield Reminisces on the Jyhad Arxivat 2007-12-16 a Wayback Machine. (interview with Richard Garfield, by Robert Goudie, July 2001. Retrieved 2008-01-10.)
* ↑ Ancient Influence - Peter Adkison Comments on the Early Days of Jyhad/V:TES Arxivat 2012-03-05 a Wayback Machine. (interview with Wizards of the Coast Founder and former CEO Peter Adkison, by Robert Goudie, February 2004. Retrieved 2010-03-26.)
* ↑ «White Wolf press statement». Arxivat de l'original el 2010-09-19. [Consulta: 26 setembre 2015].
* ↑ «Vampire: The Eternal Struggle returns to print» (en anglès). Boardgamegeek, 24-04-2018. [Consulta: 17 juliol 2022].
# Callosina

La callosina és una varietat d'olivera. És considerada com a varietat secundària, ja que només se'n conreen unes 1.000 ha a les províncies d'Alacant i Múrcia.

## Característiques agronòmiques

Varietat de vigor mitjà i apreciada per la seva resistència a la sequedat. Els seus esqueixos fàcilment fan arrels i el seu pol·len és autocompatible amb les flors de la mateixa varietat per la qual cosa no necessita altres varietats que la pol·linitzin. El temps que tarda a entrar en producció des de la plantació és el de la mitjana de les varietats. La maduració de les olives és tardana.
La collita mecànica resulta difícil per la resistència a desprendre's dels seus fruits quan s'usen màquines vibradores. Les olives són de pes mitjà entre 2 i 4 grams. Productivitat elevada i constant, ja que no és gaire afectada pel fenomen de la contranyada.

## Usos

Tant per a fer oli com per a taula, ja que la polpa és de gran qualitat i molt resistent una vegada elaborada.

## Referències

* ↑ «Callosina» (en castellà). Variedades de Olivo. [Consulta: 12 febrer 2016].
* ↑ «Callosina» (en castellà). Catálogo Mundial de Variedades de Aceituna. Arxivat de l'original el 2016-02-17. [Consulta: 12 febrer 2016].
# Pont de Sant Pere dels Arquells

El pont de Sant Pere dels Arquells és un pont del poble de Sant Pere dels Arquells, al municipi de Ribera d'Ondara (Segarra) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pont reformat situat a l'entrada del nucli urbà i bastit damunt del riu Ondara. i presenta un ull d'arc de mig punt i un pas superior per on passen els vehicles per accedir a la vila. A banda i banda del pont, ambdues ribes, s'hi basteixen sòlids brancals que arrenquen de la cinglera calcària que aflora del riu. Ambdues façanes presenten una obra realitzada amb paredat i la volta interior de l'arc de mig punt amb volta de maó plana.

## Referències

* ↑ «Pont de Sant Pere dels Arquells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Mèrcus, Garravet e Amplanh

Mèrcus, Garravet e Amplanh (en francès Mercus-Garrabet) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2012-01-11. [Consulta: 13 juliol 2010].
# L'aposta era el seu fill

L'aposta era el seu fill (títol original: King of the Turf) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca de 1939 dirigida per Alfred E. Green i protagonitzada per Adolphe Menjou. Està doblada al català.

## Argument

Jim Mason va ser una vegada una figura distingida en l'esport de les curses de cavalls, però la seva reputació es va arruïnar per una cursa que va provocar la mort d'un cavall i d'un jockey. Es converteix en un alcohòlic i un vagabund, oblidat per tots.
En un tren de mercaderies, en Mason es troba amb un jove fugitiu anomenat Goldie, que té experiència com a noi d'estable. Quan es fan amics, en Goldie l'ajuda a deixar de beure. Assisteixen a una subhasta de cavalls on, per un tecnicisme, poden comprar un cavall per només dos dòlars.
En Goldie munta el cavall amb èxit a les carreres, amb Mason entrenant-lo. Però quan la mare del nen, Eve Barnes, apareix buscant-lo, en Mason s'adona amb sorpresa que l'Eve és la seva exdona, fent d'en Goldie el seu propi fill.

## Repartiment

* Adolphe Menjou com Mason
* Roger Daniel com Goldie
* Dolores Costello com Eve
* William Demarest com Arnold

## Referències

* ↑ King of the Turf' at TCMDB
* ↑ «King of the Turf». mubi.com. [Consulta: 28 juny 2024].
* ↑ «L'aposta era el seu fill». esadir.cat. [Consulta: 28 juny 2024].
# Polaris Project

Polaris Project és una organització no governamental amb seu a Washington, D.C., als Estats Units d'Amèrica, fundada el 2007 per Derek Ellerman i Katherine Chon. Les persones contacten amb l'organització mitjançant cridades telefòniques i correus electrònics. Des de 2014 utilitza la tecnologia, facilitada per Palantir Technologies, per a l'anàlisi de dades massives pretenent ser més efectiva en el seu objectiu de combatre el tràfic de persones.

## Referències

* ↑ Lake, Maggie «Can 'Big Data' stamp out human trafficking?». CNN, 11-08-2015 [Consulta: 1r abril 2016].
* ↑ Ireland, Corydon «Fighting modern slave trade». Harvard Gazette, 27-05-2010 [Consulta: 1r abril 2016].
* ↑ Alcindor, Yamiche «Google helps bring hotline to human-trafficking battle». USA Today, 09-04-2013 [Consulta: 1r abril 2016].
* ↑ Sneed, Tierney «How Big Data Battles Human Trafficking». USNews, 14-01-2015 [Consulta: 1r abril 2016].
# Villard-Notre-Dame

Villard-Notre-Dame és un municipi francès situat al departament de la Isèra i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 31 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Villard-Notre-Dame era de 31 persones. Hi havia 21 famílies de les quals 13 eren unipersonals (13 homes vivint sols), 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 48 habitatges, 16 eren l'habitatge principal de la família, 28 eren segones residències i 4 estaven desocupats. 40 eren cases i 7 eren apartaments. Dels 16 habitatges principals, 15 estaven ocupats pels seus propietaris i 1 estava llogat i ocupat pels llogaters; 2 tenien una cambra, 3 en tenien dues, 5 en tenien tres, 3 en tenien quatre i 2 en tenien cinc o més. 3 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 4 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Villard-Notre-Dame el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 18 persones, 15 eren actives i 3 eren inactives. Les 15 persones actives estaven ocupades(9 homes i 6 dones).. De les 3 persones inactives 1 estava jubilada i 2 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses de construcció i 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració.
Dels 3 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 2 eren fusteries i 1 restaurant.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Villard-Notre-Dame a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Villard-Notre-Dame a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Calluella brooksii

Calluella brooksii és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Indonèsia i Malàisia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Inger, R., Iskandar, D., Das, I., Stuebing, R., Lakim, M., Yambun, P. & Mumpuni 2004. Calluella brooksii. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# Dictàfon

Un dictàfon és un dispositiu d'enregistrament de so usat comunament per gravar un discurs que més tard s'ha de reproduir o mecanografiar-se.
Originalment una marca registrada (Dictaphone) per la Columbia Graphophone Company el 1907 -que va obligar a Edison Records a comercialitzar la seva versió sota el nom Ediphone -, el nom es va convertir en el terme genèric per al·ludir a aquests dispositius, especialment a les versions històriques que usaven cilindres fonogràfics com a mitjà d'enregistrament, la qual cosa va ser comú des de finals del segle xix fins a la primera meitat del segle xx, quan els discs de vinil els van substituir.

## Història

Poc després d'inventar el 1877 el fonògraf, el primer dispositiu capaç de gravar so, Thomas Edison va pensar que el principal ús d'aquest nou invent seria gravar discursos en l'àmbit empresarial. (Donada la baixa fidelitat de les primeres versions del fonògraf, l'enregistrament de música no semblava una aplicació important.) Alguns dels primers fonògrafs van arribar a usar-se així, però no es van popularitzar fins a la producció en massa dels cilindres de cera reutilitzables a finals dels anys 1880. La diferenciació entre els dispositius de dictat per a oficines i altres fonògrafs (que solien comptar amb accessoris per realitzar els enregistraments personals) va ser gradual.
L'èxit d'aquests aparells en les primeres dècades del Segle xx va ser tal que el 1923 la Columbia Graphophone Company, principal fabricant d'aquests dispositius, va separar la seva divisió de dictàfons amb el nom Dictaphone sota la direcció de C. King Woodbridge, cunyat de George Albert Kimball.
Els micròfons elèctrics van reemplaçar els mètodes d'enregistrament estrictament acústics dels primers dictàfons a finals dels anys 1930. El 1947, Dictaphone va reemplaçar els cilindres de cera amb la seva tecnologia DictaBelt, que tallava un solc mecànic a una cinta de plàstic en lloc d'en la cera del cilindre. Més tard això va ser reemplaçat per l'enregistrament en cinta magnètica.

## Enllaços externs

* Pàgina sobre la història de Dictaphone Arxivat 2006-01-08 a Wayback Machine. (anglès)
* Fotografies d'equips Dictaphone i Ediphone de principis del segle Xx Arxivat 2003-04-25 a Wayback Machine. (anglès)
* Fotografies de dictàfons Ediphone (anglès)
* Fotografies d'enregistradores i reproductors Ediphone Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. (anglès)
Viccionari
# Mèrida

* Per a altres significats, vegeu «Mérida».
Mèrida (topònim oficial: Mérida, en castellà) és una ciutat espanyola, capital de la comunitat autònoma d'Extremadura i seu de les seves institucions de govern. Darrere de Badajoz i Càceres, és el tercer nucli de població d'Extremadura. Mèrida es troba geogràficament gairebé al centre de la regió, travessada pel riu Guadiana i el riu Albarregas a 217 msnm.
En temps de l'Imperi Romà es coneixia amb el nom d'Augusta Emèrita. El seu important conjunt arqueològic i monumental va ser inscrit al Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1993.
Econòmicament, Mèrida és una ciutat de serveis, amb una creixent importància industrial i un gairebé extingit sector primari.
El padró municipal de l'1 de gener de 2007 registrava 54.894 habitants (INE 2007).

## Referències

* ↑ «Mèrida». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Basílica de Santa Eulalia

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (castellà)
# L'appassionata

L'appassionata és una pel·lícula italiana del 1988 dirigida per Gianfranco Mingozzi.

## Argument

Bolonya, anys 1950. Gilberta és una professora de piano vídua que viu amb el seu fill Enzo, de 16 anys. Ell l'ajuda venent records familiars i netejant la piscina comunitària. Per tal d'arribar millor a final de mes Gilberta lloga una habitació a Toni, un jove italoamaericà atractiu amb qui té una relació. Tanmateix, Toni la deixa per Ileana, una jove estudiant de música, cosa que la fa embogir de dolor. Internada a un sanatori, li demana al seu fill que posi fi a la seva dissort.

## Repartiment

* Piera Degli Esposti: Gilberta
* Nicola Farron: Toni
* Federico Provvedi: Enzo
* Prisca Dindo
* Ornela Marcucci
* Daniela Morelli
* Paolo Bacchi
* Gaetano Naccarato
* Guido Luigi Cavalleri
* Massimo Madrigali
* Zeno Pezzoli
* Alberto Bartolani

## Reconeixements

Va formar part de la selecció oficial de la IX edició de la Mostra de València, on la protagonista Piera Degli Esposti va rebre una menció especial a la millor actriu.

## Referències

* ↑ L'apassionata a bfi.org
* ↑ L'appassionata, a festival-villerupt.com
* ↑ La película siria «Estrellas del día», Palmera de oro de la IX edición, ABC, 16 d'octubre de 1988

## Enllaços externs

* L'appassionata a YouTube