OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neil Costa

Neil Costa (Gibraltar, segle XX) és un barrister i diputat gibraltareny afiliat al Partit Liberal de Gibraltar (GLP). El desembre de 2011 va ser elegit al Parlament de Gibraltar i nomenat com a Ministre de Turisme, Transport Públic, Relacions Comercials i el Port.

## Biografia

Nascut a Gibraltar i procedent d'una família de classe obrera, Costa va créixer al pis governamental que els seus pares van compartir amb els seus avis a Laguna Estate i va estudiar a la St. Anne's Middle School. El seu pare era paleta i la seva mare una caixera del supermercat Safeway. Es va destacar en obtenir tres Advanced Levels de la Bayside Comprehensive School. Després va estudiar dret i castellà a la Universitat de Gal·les, Cardiff, on es va graduar amb distinció. Va completar els seus estudis de dret a la Inns of Court Law School a Londres i va ser admès al Col·legi d'advocats de Londres al novembre de 2002 i al de Gibraltar el gener de 2003.
Costa ha estat involucrat en la política de Gibraltar des dels seus dies d'estudiant, i es va unir al Partit Liberal de Gibraltar el 1999. El 2007 va ser elegit membre del Parlament i es va convertir en ministre a l'ombra per a Serveis de Salut i Socials. El 2011, juntament amb el Dr. Joseph Garcia i Steven Linares, va formar el grup de candidats de GLP en l'aliança amb el Partit Socialista Laborista de Gibraltar (GSLP) per participar en les eleccions generals de 2011.
Reelegit al Parlament, aquesta vegada al govern, Costa va ser nomenat pel ministre cap Fabian Picardo com a Ministre de Turisme, Transport Públic, Relacions Comercials i el Port.

## Referències

* ↑ «Neil Costa: A Liberal with a Bright Future in Law - Or Politics» (en anglès). VOX, 16-03-2007. Arxivat de l'original el 2012-09-04. [Consulta: 6 octubre 2012].
* ↑ «Garcia, Costa and Linares Make Up Liberal Part Of Alliance» (en anglès). Gibraltar Chronicle, 11-11-2011. Arxivat de l'original el 2014-01-02. [Consulta: 6 octubre 2012].
* ↑ «New Government Announces Ministers' Portfolios Today» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-06-10. [Consulta: 6 octubre 2012].

## Enllaços externs

* Neil Costa al lloc web del Govern de Gibraltar Arxivat 2012-11-14 a Wayback Machine. (anglès)
# Le Fieu

Le Fieu és un municipi francès, situat al departament de la Gironda i a la regió de la Nova Aquitània. És un dels municipis situats al País Gavai o Gavacheria, que tot i trobar-se geogràficament a Occitània és de parla oïl (saintongesa)

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 413 | 465 | 378 | 366 | 379 | 373 | 467 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Michel Vacher | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Gymnothorax panamensis

Gymnothorax panamensis és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia fins a Colòmbia i Xile, incloent-hi les Illes Galápagos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Aghbalou Aqorar

Aghbalou Aqorar (en àrab أغبالو اقورار, Aḡbālū Aqūrār; en amazic ⴰⵖⴱⴰⵍⵓ ⴰⵇⵓⵕⴰⵕ) és una comuna rural de la província de Sufruy, a la regió de Fes-Meknès, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 9.715 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Nyangbos

Els nyangbos (o tutrugbus) són els membres d'un grup ètnic de la regió Volta de Ghana, la llengua materna dels quals és la llengua kwa oriental, nyangbo. Hi ha entre 6.400 (2003) i 8.500 nyangbos. El seu codi ètnic és NAB59b i el seu ID és 14089.

## Situació territorial i pobles veïns

El territori nyango està situat a l'est d'Afeyi, a la regió Volta.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue el territori nyango és un petit territori que està situat pocs quilòmetres a l'oest de la frontera amb Togo. Aquest, juntament amb els territoris dels logbes, dels tafis i dels avatimes, està rodejat del territori molt més extens dels ewes.
Viuen en una regió muntanyosa.

## Llengua

El nyangbo és la llengua materna dels nyangbos, que també parlen l'ewe i l'anglès com a segones llengües.

## Religió i creences

La majoria dels nyangbos són cristians, tot i això creuen en els esperits i tenen culte als avantpassats. Fa uns 50 anys que els nyangbos han rebut missioners cristians, però el joshuaproject considera que aquests no han tingut veritable èxit, ja que encara creuen en les religions africanes tradicionals.
Tot i això, les estadístiques que dona aquesta mateixa pàgina web, afirmen que el 90% dels nyangbos són cristians, el 9% creuen en religions tradicionals africanes i l'1% són musulmans. El 40% dels nyangbos cristians són catòlics, el 30% són protestants i el 30% pertanyen a esglésies independents. Segons el joshuaproject, el 13% dels nyangbos cristians segueixen el moviment evangèlic.

## Referències

* 1 2 «Nyangbo, a language of Ghana». ethnologue. [Consulta: 19 març 2015].
* 1 2 «Language: Nyangbo». joshuaproject. [Consulta: 19 març 2015].
* ↑ «Nyangbo, Tutrugbu in Ghana. Ethnicity». joshuaproject. [Consulta: 20 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüísitic de Ghana. El nyango és el número 53». ethnologue. [Consulta: 19 març 2015].
* ↑ «Nyangbo, Tutrugbu in Ghana». joshuaproject. [Consulta: 20 març 2015].
* ↑ «Nyangbo, Tutrugbu in Ghana». joshuaproject. [Consulta: 20 març 2015].
* ↑ «Nyangbo, Tutrugbu in Ghana. Religion». joshuaproject. [Consulta: 20 març 2015].
# Calpus

Calpus (en llatí Calpus) va ser, segons algunes tradicions, el tercer dels quatre fills de Numa Pompili, el segon rei de Roma, successor de Ròmul.
Segons Plutarc, la gens Calpúrnia reivindicava que Calpus havia estat el fundador de la seva família, i que descendien d'ell.

## Referències

* ↑ Plutarc. Vides paral·leles III: Licurg i Numa Pompili 170
# Boikoie

Boikoie (en rus: Бойкое) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 422 habitants.

## Referències

* ↑ «Село Бойкое, Пограничный район, Приморский край». Arxivat de l'original el 2014-02-02. [Consulta: 26 gener 2014].
# Rasa de Ca l'Agut

La Rasa de Ca l'Agut és un torrent afluent per la dreta de l'Aigua d'Ora.

## Termes municipals que travessa

Des del seu naixement, la Rasa de Ca l'Agut passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi de Navès | 1.628 | 63,05% |
| Fent de frontera entre Navès i Montmajor | 549 | 21,26% |
| Per l'interior del municipi de Montmajor | 323 | 12,51% |
| Altre cop per l'interior del municipi de Navès | 82 | 3,18% |

## Xarxa Hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Rasa de Ca l'Agut està integrada per un total d'11 cursos fluvials. D'aquests, 4 són subsidiaris de 1r nivell, 5 ho són de 2n nivell i 1 ho és de 3r nivell.
La totalitat de la xarxa suma una longitud de 8.243 m. 7.920 transcorren pel terme municipal de Navès i 872 pel de Montmajor.

## Mapa del seu curs

* Mapa de l'ICC

## Referències

* 1 2 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ La suma d'aquestes 2 dades és superior a la longitud total de la xarxa perquè el tram en el qual la Rasa de Ca l'Agut fa de frontera entre els dos termes municipals, s'ha comptabilitzat en els dos municipis.
# Elba (Nova York)

Elba és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 696 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elba tenia 696 habitants, 245 habitatges, i 190 famílies. La densitat de població era de 263,5 habitants/km².
Dels 245 habitatges en un 38,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,7% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 22,4% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,3% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 20,5% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.614 $ i la renda mediana per família de 51.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.156 $ mentre que les dones 30.192 $. La renda per capita de la població era de 18.246 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elba». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gymnothorax nudivomer

Gymnothorax nudivomer és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 180 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i Transkei (Sud-àfrica) fins a les Hawaii, les Illes Marqueses, les Illes Ryukyu i Nova Caledònia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sabkhat de Moknine

La sabkha de Moknine o Sabkhat al-Moknine (àrab: سبخة المكنين, sabẖat al-Muknīn) és una llacuna salada o sabkha de Tunísia situada a la governació de Monastir, delegació de Moknine. Té una superfície de 40 km² i una llargada de 8 km per 5 km d'amplada mitjana. La ciutat principal a la seva rodalia és Moknine, al nord-oest; la ciutat de Bekalta es troba al nord-est.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en àrab). Atlas des Paysages de Tunisie, 2009. Arxivat de l'original el 2022-05-24 [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Séthom, Hafedh; Kassab, Ahmed. Les régions géographiques de la Tunisie (en francès). Université de Tunis, 1981.
* ↑ Kassab, Ahmed; Séthom, Hafedh. Géographie de la Tunisie: le pays et les hommes (en francès). Université de Tunis, 1980.
# Xcas

Xcas és un sistema d'àlgebra per ordinador (CAS) de codi obert per a Microsoft Windows, Apple macOS i Linux. L'any 2000, Bernard Parisse, Université Joseph-Fourier, Grenoble, França, va llançar Xcas. Xcas està escrit en C++.

## Funcions

Funcions,
* resoldre l'equació: solve
* calcula quocient diferencial: diff
* calcula la funció de la tija: int
* resoldre equacions diferencials: desolve

## OS

Sistemes operatius,
* Microsoft Windows
* Apple macOS
* Linux

## Referències

* ↑ «Berkeley Madonna alternatives». Arxivat de l'original el 2021-04-12. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «[Project port xCAS or Maxima to TInspire]». [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Bernard Parisse - author detailed information». [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ «Symbolibre - Computer algebra systems». [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ Halkos, George E.; Tsilika, Kyriaki D. «Xcas as a Programming Environment for Stability Conditions for a Class of Differential Equation Models in Economics». , 1389, 01-09-2011, p. 1769–1772. DOI: 10.1063/1.3636951.
* ↑ «Xcas - Free Download» (en anglès). [Consulta: 4 abril 2021].

## Enllaços externs

* «Giac/Xcas, a free computer algebra system». [Consulta: 6 abril 2021].
* DE GRAEVE, Renée; PARISSE, Bernard; BELANGER, Jay. Symbolic algebra and Mathematics with Xcas. University of Grenoble I, 2007.
# Calpurnia de ambitu

Calpurnia de ambitu va ser una llei romana establerta a proposta del cònsol Gai Calpurni Pisó (que tenia per col·lega a Mani Acili Glabrió) el 686 de la fundació de Roma (67 aC).
Inhabilitava als condemnats per ambitus (suborn) a reclamar honors de cap mena, i es prometien recompenses als acusadors si podien provar el delicte.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 23.
# Borel (cràter)

Borel és un petit cràter d'impacte de la Lluna situat a la part sud-est de la Mare Serenitatis. Al nord-est es troba el cràter Li Monnier. Borel va ser identificat prèviament com Le Monnier C abans de ser reanomenat per la UAI.
* Localització de Borel (dalt a l'esquerra de la imatge)
* Fotografia des de l'Apollo 17
Es tracta d'un element més o menys circular amb forma de copa, amb el sòl de les seves vores interiors que descendeixen fins al punt mig del cràter. L'interior té una albedo més alta que la mar lunar fosca que l'envolta.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Rennesøy

Rennesøy és un municipi situat al comtat de Rogaland, Noruega. Té 4.856 habitants (2016) i la seva superfície és de 65,51 km². El centre administratiu del municipi és el poble de Vikevåg.

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 24 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Rennesøy - Lloc web oficial Arxivat 2019-09-21 a Wayback Machine.
# Siga (arna)

Siga és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Jacob Hübner el 1820.

## Taxonomia

* Siga liris (Cramer, 1775)
* Siga pyronia Druce, 1895

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 15 març 2019].
* ↑ Pitkin, Brian; Jenkins, Paul. «Siga Hübner, 1820» (en anglès). Butterflies and Moths of the World. Londres: Natural History Museum, 2003-2017.
# Gymnothorax obesus

Gymnothorax obesus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 180 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia i Nova Zelanda.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sabkhat Tadder

Sabkhat Tadder o sabha de Tadder (àrab: سبخة تدّر, sabẖat Taddar) és una llacuna salada o sabkha de Tunísia i Líbia, situada a la governació de Médenine, delegació de Ben Guerdane, de la qual forma el seu límit oriental. És a 5 km de la costa, i el seu extrem sud-oriental pertany a Líbia. És llarga (22 km de nord a sud, uns 18 en territori tunisià) i ample, amb una mitjana de 6 km, excepte una zona on forma una llengua. Té una superfície de 135 km². La ciutat principal de la seva rodalia és Mekhissdem, al sud-oest (a uns 2 km); la imada d'El Gounna és al nord-est.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada» (en àrab). Atlas des Paysages de Tunisie, 2009. Arxivat de l'original el 2022-05-24 [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Séthom, Hafedh; Kassab, Ahmed. Les régions géographiques de la Tunisie (en francès). Université de Tunis, 1981.
* ↑ Kassab, Ahmed; Séthom, Hafedh. Géographie de la Tunisie: le pays et les hommes (en francès). Université de Tunis, 1980.
# Tulips

Tulips (o Tulipes en català) és una escultura d'acer inoxidable creada per l'artista americà Jeff Koons entre 1995 i 2004. Existeixen 5 versions úniques de l'obra, quatre de les quals es troben en museus o fundacions (al Museu Guggenheim de Bilbao, a la Fundació Victor Pinchuk de Kíev, a la Fundació Prada de Milà i a The Broad Art Foundation de Santa Monica) i una última va ser venguda per la casa de subhastes Christie's per més de 33 milions de dòlars.
L'obra pertany a l'ambiciosa sèrie d'obres Celebrations, iniciada per Koons l'any 1994. Centrada en els objectes genèrics produïts en massa associats a les festes d'aniversari, les vacances i altres esdeveniments festius —des d'un barret de festa a un tros de pastís passant per cors i ous de Pasqua— les obres de la sèrie Celebration reflecteixen el constant vincle de l'artista americà amb els emblemes de la infància. Amb les seves superfícies immaculades i reflexives d'acer inoxidable, Tulips recorda obres anteriors de Koons com Rabbit (Conill) de 1986, que també transformava un objecte inflable i banal en quelcom dur, brillant i icònic. A Tulips, com en altres globus d'animals que abunden en la sèrie Celebration, així com en l'obra Puppy (1992), Koons va manipular l'escala, així com els materials, amb objectius misteriosos.
Arran dels atemptats de París de 2015, Jeff Koons va voler retre homenatge a la ciutat francesa amb la creació d'una obra d'igual temàtica que s'ubicaria entre el Museu d'Art Modern de París i el Palais de Tokyo. La monumental escultura consistiria en una mà que subjectaria un ram de tulipes, intentant imitar l'estàtua de la llibertat subjectant la torxa. Tanmateix, una trentena d'artistes i de personalitats relacionades amb el món de l'art, entre els quals el director de cinema Olivier Assayas, van signar una carta oberta en què mostraven la seva oposició al projecte. Entre els arguments que hi figuraven, criticaven la realació de l'artista amb l'art industrial, el fet que el projecte no s'obrís a un concurs, o que la ubicació no fos propera al lloc on van haver els atemptats. Finalment l'obra no es va crear.

## Galeria

* Detall de l'obra al Museu Guggenheim
* Part posterior de l'obra
* Vista lateral de Tulips, amb l'obra Tall Tree and the Eye d'Anish Kapoor
* Obra a Hannover, Alemanya

## Referències

* ↑ «Tulips» (en anglès). jeffkoons.com. [Consulta: 24 gener 2018].
* ↑ «Jeff Koons (b. 1955) Tulips» (en anglès). Christie's. Koji Inoue. [Consulta: 24 gener 2018].
* ↑ «TULIPS - JEFF KOONS» (en anglès). Museu Guggenheim. [Consulta: 24 gener 2018].
* ↑ «Critics of Jeff Koons' floral tribute to Paris victims raise a stink» (en anglès). The Guardian, 22-01-2018. [Consulta: 24 gener 2018].
# Rennequin Sualem

Rennequin Sualem (Jemeppe-sur-Meuse, 29 de gener de 1645 – mort a Bougival (França) el 1708) era un fuster i un enginyer liegès.
El 1668 va construir per al castell dels comtes de Marchin a Modave, una màquina hidràulica per a pujar d'uns cinquanta metres les aigües del riu Hoyoux per a alimentar una font al pati del castell. Vers 1684, el senyor de Modave Arnold de Ville va trucar-lo a Versalles per a construir-hi la màquina de Marly, que comprenia 14 rodes del tipus desenvolupat a Modave, per a pujar l'aigua del Sena de 163 metres als jardins del castell de Versalles. Lluís XIV va anomenar-lo primer enginyer del rei i va anoblir-lo. Quan el rei va demanar-li com li havia sortit el concepte de la màquina, segons l'anècdota, hauria respost en való: «Tot tusant, sire» (trad.: «En pensar molt, sire»).
En honor a aquest enginyer famós, l'escola superior de politècnica de Lieja va prendre el nom Haute École de la province de Liège Rennequin Sualem.

## Enllaços externs

* Foto d'una maqueta de la màquina al castell de Modave Arxivat 2010-01-09 a Wayback Machine.
* Foto d'un gravat de la màquina de Marly

## Bibliografia

* Robert Halleux, La Machine de Marly, a: Les Wallons à l'étranger hier et aujourd'hui, Namur, Institut Destrée, 2000, pp 97-107, ISBN 2-87035-016-3
# Sigard d'Hainaut

Sigar o Sieghard fou comte de Liuhgau i d'Hainaut.
El 880, pel tractat de Ribemont, la Lotaríngia va tornar a Lluís III el Jove, rei de Germània, que va nomenar com a comte a Hainaut i Luihgau a Renyer I. Quan aquest va caure en desgràcia amb Zuentibold, fou desterrat el 898 i enviat en exili a Bohèmia i els seus dominis foren concedits a Sigar, d'origen desconegut. Apareix esmentat en cartes de 9 d'octubre del 902 i 18 de gener del 908 del rei Lluís IV d'Alemanya (rei de Germània 899-911). Encara que apareix per darrer cop en una carta del 915, fou comte fins vers el 920. El va succeir llavors Enguerrand II, parent d'Enguerrand I (comte de Gant, de Courtrai i de Tournai nomenat per Carles el Calb que va governar del 870 al 880)

## Referències

Genalogia