OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marc Valeri Messal·la (cònsol 226 aC)

Marc Valeri Messal·la (en llatí Marcus Valerius M'. F. M. N. Messalla) va ser un magistrat romà. Era probablement fill de Manius Valerius M. F. M. N. Maximus Corvinus Messalla. Formava part de la gens Valèria i era de la família dels Messal·la.
Va ser elegit cònsol l'any 226 aC amb Luci Apusti Ful·ló i va ocupar el seu període principalment amb el reclutament d'un poderós exèrcit arreu d'Itàlia per poder fer front a l'esperada invasió dels gals tant cisalpins com transalpins. El mencionen Joan Zonaràs i Pau Orosi.

## Referències

* ↑ Thomas Robert Shannon Broughton, The Magistrates Of The Roman Republic. Tom 1: 509 B.C. - 100 B.C.. Cleveland (Ohio), Case Western Reserve University Press, 1951, pàgines 229ss.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1050.
# Dia Pi

El Dia Pi és una celebració que commemora la constant matemàtica π (pi). El Dia Pi se celebra el 14 de març (en el format de calendari mes/dia, 3/14 que representen els tres dígits més representatius de la constant expressada en notació decimal). Val a dir doncs que, matemàticament parlant, no hi ha cap relació directa entre el nombre pi i el 14 de març, puix que els dígits 3, 1 i 4 en un cas venen donats per una representació en base 10 i en l'altra per una representació mixta (sistema de dies i mesos) que no té res a veure amb la base 10. Tot i així, el 2009 la Cambra de Representants dels Estats Units va donar suport a la designació del dia Pi. El va crear Larry Shaw el 1989.
El Dia de l'aproximació de Pi se celebra el 22 de juliol (en el format de calendari dia/mes, 22/7, ja que aquesta fracció és una aproximació comuna a la constant).
El Dia Pi de l'any 2015 va tenir una significació especial pel fet que el 3/14/15 (data en format anglosaxó) a les 9:26:53 a.m. i p.m., amb la data i l'hora es podien representar els 10 primers dígits de pi.
El Dia Pi de l'any 2018 va morir el físic teòric, cosmòleg i divulgador científic Stephen Hawking. El físic Albert Einstein també nasqué un 14 de març, el de 1879.

## Referències

* ↑ United States. Cong. House. Supporting the designation of Pi Day, and for other purposes. 111th Cong. Library of Congress Arxivat 2009-08-07 a Wayback Machine.
* ↑ MacVean, Mary. «A slice of Pi, please?». Los Angeles Times Online, 10-03-2008. [Consulta: 14 març 2008].
* ↑ «Pi Approximation Day is celebrated today.». Today In History. Verizon Foundation. Arxivat de l'original el 2011-05-14. [Consulta: 30 gener 2011].
* ↑ Hoffman, Ashley. «People Think It's an Interesting Coincidence That Stephen Hawking Died on Pi Day» (en anglès). time.com, 14-03-2018. [Consulta: 14 gener 2019].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Dia complementari

Un dia complementari (en francès, jour complémentaire) és dels cinc o sis darrers dies del calendari republicà francès, instituït per la Convenció Nacional de la Primera República Francesa. El calendari dissenyat per Gilbert Romme, Joseph-Jerôme de Lalande, Jean-baptiste-Joseph Delambre i Pierre-simon Laplace havia estat dividit en 12 mesos de 30 dies cadascun. Doncs, per completar un any comú faltaven 5 dies, i 6 dies als anys de traspàs. És per això que es creà aquesta categoria de Dies complementaris per encabir el romanent de dies que el calendari que havien dissenyat tenia. En un primer moment foren anomenats épagomènes (10 de setembre de 1793); més tard sanculottides, en honor dels sans-culotte de la Revolució Francesa; finalment, acabaren esdevenint els jours complémentaires.
Els dies complementaris se situen a la fi del mes de Fructidor, darrer mes del calendari republicà i aquests 5 o 6 dies clouen l'any republicà. Cada 4 anys (una Franciade, segons els decrets de la Convenció Nacional) s'afegia un sisè dia correctiu i s'adequava el calendari al calendari solar.

## Llista dels dies complementaris

* Fête de la Vertu o "Festa de la Virtut" el 17 o 18 de setembre. Dia consagrat a les bones accions individuals.
* Fête du Génie o "Festa del Geni'" el 18 o 19 de setembre. Dia consagrat a l'atribut més preciós de l'espècie humana: la intel·ligència.
* Fête du Travail o "Festa del Treball" el 19 o 20 de setembre. Dia consagrat a la indústria i a l'activitat laboriosa.
* Fête de l'Opinion o "Festa de l'Opinió" el 20 o 21 de setembre. Dia consagrat a la lliure expressió –no penada pels tribunals– del Poble francès.
* Fête des Récompenses o "Festa de les Recompenses" el 21 o 22 de setembre. Dia consagrat al testimoniatge públic de gratitud nacional vers els benefactors de la Nació francesa.
* Fête de la Révolution o "Festa de la Revolució" el 22 o 23 de setembre (en anys de traspàs). Dia consagrat a jocs nacionals en els quals hi havia una remembrança de les valors de la Revolució de 1789 i els seus herois.

## Enllaços externs

* El calendari revolucionari - Sàpiens
# Dolmen 1 del Montsec

El Dolmen 1 del Montsec és un monument megalític del terme comunal de Rià i Cirac, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És al sud-est del Pla de Vall en So, bastant a prop a l'est -i un pèl al nord- de Llúgols.
Fou donat a conèixer per Jean Abelanet el 1970, recollint, però, dades anteriors.

## Vegeu també

* Llista de monuments megalítics dels Pirineus Orientals

## Referències

* ↑ Lloc on és el Dolmen 1 del Montsec en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Abélanet, Jean. Itinéraires mégalithiques : dolmens et rites funéraires en Roussillon et Pyrénées nord-catalanes (en (francès)). Canet: Trabucaire, 2011. ISBN 9782849741245.
* Becat, Joan. «132 - Rià i Cirac». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Carreras Vigorós, Enric; Tarrús Galter, Josep. 181 anys de recerca megalítica a la Catalunya Nord (1832-2012). Girona: Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, n. 54, 2013.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Rià i Cirac». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Dòlmens i menhirs Pilar
# María de Estrada

María de Estrada va ser una dona espanyola que va participar en la Conquesta de Mèxic. Va justificar davant Hernán Cortés la seva voluntat d'acompanyar les tropes amb aquestes paraules:
No està bé, senyor capità, que les dones espanyoles deixin anar als seus marits a la guerra; on ells morin morirem nosaltres, i cal que els indis entenguin que els espanyols som tan valents que fins i tot les seves dones saben lluitar... Va participar en accions bèl·liques i va lluitar amb bravesa durant la batalla d'Otumba.
Es va casar amb Pedro Sánchez Farfán, qui va rebre la comanadoria de Tetela del Volcán. Poc més se sap d'ella. La seva vida va inspirar la novel·la María de Estrada de l'escriptora méxico-nord-americana Gloria Durán.

## Referències

* ↑ Thomas, Hugh. La conquista de México. El encuentro de dos mundos, el choque de dos imperios (en castellà). México: Editorial Planeta, 2007. ISBN 970-690-163-9.

## Bibliografia

* Cervantes de Salazar, Francisco. Manuel Magallón. Crónica de la Nueva España. Madrid: Atlas.
* Maura, Juan Francisco. «Cuarta parte: Mujeres de armas en las letras y en la historia». A: Españolas de Ultramar en la Historia y en la Literatura (siglos XV a XVII). Valencia: Publicacions Universitat de València, 2005.
* Maura, Juan Francisco. Peter Lang. Women in the Conquest of the Americas, 1997.
# Dolors Rovirola i Coromí

Dolors Rovirola i Coromí (Vilademuls, 1960) és una política catalana, alcaldessa de Vilademuls i diputada al Parlament de Catalunya en la VIII, IX i X legislatures.

## Biografia

Ha treballat a l'empresa Difson, SA, i més endavant a Llibres Text, SL, durant catorze anys, com a coordinadora de botiga i portant la cartera de clients (associacions de pares, llibreters i col·legis d'educació infantil i primària). És presidenta de l'associació Turisme Rural Girona des del 1997.
Militant de Convergència Democràtica de Catalunya (CDC) des de l'any 1999, en va ser membre del consell nacional. També va ser membre del Consell de Federació de CDC des del 2002, membre de l'Executiva de CDC del Pla de l'Estany des del 2002, membre del Comitè Executiu Provincial de Girona des del 2004 i responsable de la vicesecretaria de Relacions Institucionals. És alcaldessa de Vilademuls del 2002 ençà i ha estat regidora de Medi Ambient de l'ajuntament del mateix poble i responsable de l'àrea de Turisme del Consell Comarcal del Pla de l'Estany. Ha estat diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2006, 2010, 2012 i 2015 (aquestes dins les llistes de Junts pel Sí).

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VIII Legislatura p. 143

## Enllaços externs

* Dolors Rovirola al web del Parlament de Catalunya
# Domingo Guerrero Carnero

Domingo Guerrero Carnero (San Roque, 16 de febrer de 1920 - Buenos Aires, 10 de juny de 1973) fou un futbolista andalús de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Andalús de naixement, la seva carrera futbolística transcorregué a Catalunya. Jugà al FC Barcelona durant la Guerra Civil (1936-38), guanyant el campionat català del 1937-38. Després de la guerra destacà al CE Europa, on jugà durant sis temporades. També jugà breument al Reus Deportiu i Terrassa FC, acabant la seva carrera al club Atlètic Turó. Posteriorment emigrà a l'Argentina, on morí el 1973.

## Palmarès

* Campionat de Catalunya de futbol:
** 1937-38

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Diverses referències». Boletin Oficial Republica Argentina, 1968. [Consulta: 17 febrer 2016].
# Dinamo Basket Sassari

El Dinamo Basket Sassari, conegut també per motius de patrocini com Banc di Sardegna Sassari és un club de bàsquet italià amb seu a la ciutat de Sàsser, a l'illa de Sardenya. Disputa els seus partits en el Palasport Roberta Serradimigni, amb capacitat per a 5.000 espectadors.
La temporada 2014-2015 disputarà l'Eurolliga.

## Història

L'equip va ser fundat l'any 1960 per un grup d'estudiants de la ciutat, encara que no va ser fins al 1963 quan va començar a disputar competicions regionals. El 1966 va arribar per fi a la categoria nacional (Sèrie C) i el 1981 va arribar a la Sèrie B. El 1989 accedeix a la LegADue-Sèrie A2, on roman fins a l'any 2000, quan torna a baixar a la Sèrie B. Després de tres anys en la tercera categoria del bàsquet italià, va tornar a la A2, on juga des de llavors.
Després d'estar molt a prop d'aconseguir l'ascens a la Lega Bàsquet Sèrie A-Sèrie A en la temporada 2008/09 en la qual va caure derrotat en el play-off final davant el Vanoli Soresina per 3-1, la temporada següent va aconseguir obtenir una plaça per poder participar per primera vegada en la seva història en la màxima categoria del bàsquet italià de cara a la temporada 2010/11.
En la temporada 2014-15 es va proclamar campió de la LEGA per primera vegada a la seva història.

## Palmarès

* Campió de la FIBA Europe Cup: 1 vegada (2018-19)
* Campió de la LEGA: 1 vegada (2014-15)

## Jugadors destacats

* Floyd Allen 2 temporades: 1989-1991
* Paul Thompson 2 temporades: 1990-1992
* Dallas Comegys 2 temporades: 1990-1992
* Ken Barlow 1 temporada: 1999-2000
* Shane Lawal 1 temporada: 2014-2015

## Referències

* ↑ «Valencia y Laboral Kutxa, rivales en Europa» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2018-09-15. [Consulta: 21 juliol 2014].
* ↑ «Banco di Sardegna Sassari, campeón de la LEGA italiana» (en castellà). acb.com. Arxivat de l'original el 2015-06-30. [Consulta: 29 juny 2015].
* ↑ «Dinamo Sassari gains rim-protecter in Lawal» (en anglès). Euroleague.net, 31-07-2014 [Consulta: 5 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Pàgina del Sassari a Eurobasket.com
* Pàgina de l'equip a Basketpedya
* Pàgina de l'equip en la web oficial de LegADue Arxivat 2011-09-01 a Wayback Machine.
# Martinet gorja-roig

El martinet gorja-roig o martinet gola-roig (Egretta vinaceigula) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) que viu en zones de pantans i canyars del sud de la República Democràtica del Congo, Zàmbia i Zimbàbue, si bé només cria actualment al nord de Botswana i nord-est de Namíbia.

## Referències

* ↑ El martinet gola-roig a CERCATERM Arxivat 2014-01-31 a Wayback Machine. Rev. 03/12/2011 (català)
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 211. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Martinet de nit violaci

El martinet de nit violaci (Nyctanassa violacea) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae), única espècie del gènere Nyctanassa, si bé va ser inclòs en Nycticorax.

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls, selva empantanegada, llacs i manglars d'ambdues Amèriques i les illes Galápagos, a les terres baixes de l'est dels Estats Units, Baixa Califòrnia i terres baixes de Mèxic al llarg d'ambdues costes, Amèrica central, Bahames, Antilles, al llarg de la costa nord d'Amèrica del Sud, conca del riu Orinoco, al llarg de la costa del Pacífic fins a Equador i costa est del Brasil, i Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ El martinet de nit violaci a CERCATERM Rev. 30/11/2011 (català)
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 209. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Martinet de nit encaputxat

El martinet de nit encaputxat (Calherodius leuconotus) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) i única espècie del gènere Calherodius, si bé altres l'inclouen a Gorsachius.

## Hàbitat i distribució

Habita pantans, aiguamolls i zones negades de la zona afrotròpica. Es troba localment a l'Àfrica Occidental, Oriental i Meridional.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 208. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Maschwanden

Maschwanden és un municipi del cantó de Zúric (Suïssa), situat al districte d'Affoltern.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Ecfant de Siracusa

Ecfant (en grec antic Ἔκφαντος) va ser un astrònom i filòsof pitagòric grec del segle IV aC, nascut a Siracusa.
Seguia l'escola de Pitàgores i sembla que va ser deixeble d'Hicetes, i seguia també les opinions de Demòcrit d'Abdera i d'Anaxàgores de Clazòmenes. Segons Ecfant, "La Terra, centre del món (geocentrisme), gira sobre ella mateixa d'oest a est (rotació)". Ecfant defensava que els principis estan constituïts pels cossos indivisibles i el buit. Aeci considera que va ser el primer que va dir que les mònades pitagòriques tenien realitat física.
Segons Ecfant, el món el formen els àtoms, en nombre infinit, que es distingeixen per la mida, la forma i la potència, i són la matèria de les coses sensibles. Els mou un principi diví, un intelecte i una ànima, una mena de providència. Aquest món és únic i té una forma esfèrica. La Terra és el centre del món, i gira d'oest a est. Nicolau Copèrnic diu: Heràclides Pòntic i Ecfant el pitagòric, no atribueixen, se cert, a la Terra un moviment de translació al voltant del Sol, (heliocentrisme)... Per tant, jo em vaig posar a pensar sobre la mobilitat de la Terra".

## Referències

* 1 2 Hipòlit de Roma. Refutació de totes les heretgies, I, 15
* ↑ Aeci. Placita, I, 3,19
* ↑ Copèrnic. "Carta al papa Pau III, prefaci a De Revolutionibus Orbium Coelestium (1543)
# Ecgfrith

* Aquest article tracta sobre el rei de Mèrcia a finals del segle VIII. Si cerqueu el rei de Deira i Northúmbria a finals del segle VII, vegeu «Egfrid».
Ecgfrith fou el rei de Mèrcia a la mort del seu pare, el poderós Offa, el 29 de juliol del 796. El seu regnat va ser curt, ja que uns mesos després va emmalaltir greument i es va morir. Uns anys abans de morir el seu pare, el 787, Ecgfrith va ser consagrat com a rei, la primera cerimònia d'aquest tipus que es va fer a Anglaterra, probablement ideada per Offa a imitació de la que havia fet el papa amb el fill de Carlemany l'any 781.
Segons diu a la Crònica de Croyland: «[Ecgfrith] va ser atacat per una malaltia i va deixar aquesta vida». El seu regnat va durar 141 dies.
A Ecgfrith li va succeir un parent llunyà, Cœnwulf, potser perquè Offa va arranjar la mort dels parents propers amb l'objectiu d'eliminar rivals dinàstics al seu fill. En una carta escrita per Alcuí de York, un diaca i mestre que va passar més d'una dècada a la cort de Carlemany i va ser conseller del rei franc, es diu que: «El més noble dels joves no ha mort pels seus pecats, però la venjança per la sang que el pare va fer vessar ha arribat al fill. Perquè tu ja saps quanta sang va fer vessar el seu pare per assegurar el regne al seu fill.» I més endavant afegia: «Això no va ser una amenaça per al regne, sinó la seva ruïna.»

## Referències

* ↑ Swanton, 1991, p. 50.
* ↑ Lapidge, 1999, p. 24.
* ↑ Whitelock, 1999, p. 787.

## Bibliografia

* Lapidge, Michael. The Blackwell Encyclopaedia of Anglo-Saxon England. Blackwell Publishing, 1999. ISBN 0-631-22492-0.
* Swanton, Michael. The Anglo-Saxon Chronicles, 1996.
* Whitelock, Dorothy. «Letter of Alcuin to Mercian ealdorman Osbert». A: English Historical Documents, 500-1042. Psychology Press, 1996.
* Williams, Ann; Smyth, Alfred P.; Kirby, D. P.. A Biographical Dictionary of Dark Age Britain. Seaby, 1991. ISBN 1 85264 047-2.
# Drac la Meri

Drac la Meri és una bèstia festiva i popular vinculada al barri de la Guineueta, Barcelona. És una bèstia de foc i d'animació que representa un drac i pertany al Casal de Joves de la Guineueta. És feta de fibra de vidre i s'aguanta sobre una estructura amb rodes, que es mou empesa per dues persones.
La colla que el porta es va constituir el 1992, quan el Centre Cívic Torre Llobeta, de Nou Barris, va cedir-lo al Casal de Joves de la Guineueta. El drac havia estat construït artesanalment per un taller de dones del Centre Cívic. Posteriorment, la colla va impulsar la Meri més enllà dels correfocs: la va fer protagonista d'un espectacle de música i pirotècnia dinamitzat per un conjunt de discjòqueis anomenats La Meri Parade, que encara avui acompanyen la bèstia.
La Meri participa cada any en les festes majors de la Guineueta i dels barris del voltant, acompanyada dels diables i músics de la colla.

## Referències

* 1 2 3 4 Drac la Meri bestiari.cat
* 1 2 3 «Drac la Meri». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Ilinka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Ilinka».
Ilinka - Ильинка (rus) - és un poble (un khútor) de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 24 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Corneel Seys

Corneel Seys (12 de febrer de 1912 - ?) fou un futbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1938. Fou jugador del Beerschot VAC entre 1930 i 1943.

## Referències

* ↑ Player caps at the site of the URBSFA Arxivat 25-5-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Player page at beerschot.wimmel.be Arxivat 6-7-2011 a Wayback Machine.
# Jesús María Herrero Gómez

Jesús María Herrero Gómez, més conegut com a Chus Herrero (Saragossa, 10 de febrer de 1984) és un futbolista aragonès, que ocupa la posició de defensa central al CD Brea.
Després de despuntar en les categories inferiors del Reial Saragossa, puja al primer equip aragonès la temporada 05/06, en la qual debuta a la màxima categoria. Durant quatre temporades hi jugaria amb el Zaragoza, sent suplent. La temporada 08/09, amb els aragonesos a Segona, hi va disputar 23 partits.
L'estiu del 2009 marxa al FC Cartagena, que juga a la categoria d'argent. Després de tres temporades, fitxa pel Girona FC.

## Enllaços externs

* Chus Herrero a BDFutbol
* Chus Herrero, Fitxa a Soccerway
# Ricard Artiga i Esplugues

Ricard Artiga i Esplugues (Reus, 1924 - 1992) fou un empresari avícola reusenc, germà de Cèlia Artiga Esplugues. (El segon cognom escrit també Esplugas)
Va néixer poc després de la tornada dels seus pares de l'Argentina i fou el sisè dels set fills de Francesc Artiga Sardà. Va iniciar diversos negocis com la cria de conills, en acabar la guerra. Però el seu pare tenia una granja de gallines amb el que fou l'iniciador de l'activitat avícola a la ciutat que l'havia de portar a ocupar el primer lloc de l'estat, i el fill va decidir fer un curset avícola a Madrid. El 1944 va morir el pare i progressivament el negoci va esdevenir important i als anys cinquanta era l'activitat més important de la ciutat. El 1957 es va repartir l'herència familiar amb els germans i junt amb la seva germana Assumpció (Sunsi) es va quedar amb la granja. El negoci va perdre pes als anys setanta i finalment els terrenys foren venuts per urbanitzar. Un carrer de Reus porta el seu nom, i està situat a la zona de l'antic velòdrom, un dels pulmons verds de la ciutat

## Referències

* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 131. ISBN 9788497916929.
Ricard Artiga i Esplugas, casat amb Teresa Callizo Soler (1931-1979) Van tenir 5 fills : Cori, Francesc, Dolors, Alfred i Jordi. Va participar activament de la vida política i social de la ciutat: sent regidor de l'ajuntament per representació familiar l'octubre de 1960 quan era alcalde Joan Bertran. Pren possessió del càrrec el 5 de febrer de 1961 encarregant-se de l'escorxador. Continua com a regidor amb el nou alcalde Albouy fins a la seva dimissió el novembre de 1966, efectiva el 5 de febrer de 1967. Membre de la junta de Misericòrdia, fundador i primer president de l'escola Montsant, soci fundador i president de PROCASA, diversos càrrecs a la Cooperativa Comarcal d'Avicultura. Els anys 60 va organitzar viatges de negocis als EUA per aprendre del funcionament i millores en l'avicultura. Posteriorment va fer diversos viatges a Europa.
# Ricard Arenys i Galdon

Ricard Arenys i Galdon (Barcelona, 1914 - 1977) va ser un pintor català.

## Biografia

Després de participar en l'exposició de Primavera de 1934 i a la Nacional Barcelonesa de 1944, a partir de 1949 se centra en els cavalls com a motiu.
El 1945 rep la 3a medalla de l'Exposició Nacional de Madrid, i deu anys després, la 2a de l'Exposició Nacional de Belles Arts, també a la capital madrilenya.
Va exposar en diverses ciutats europees, com ara París, Lisboa, Bilbao, Londres, etc.

## Obres destacades

* Cavalls en el prat
* A les carreres

## Referències

* ↑ «Ricard Arenys i Galdon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Biografia a la Galeria Joan Gaspar Arxivat 2007-10-10 a Wayback Machine.
# Raúl Gañán Bermúdez

Raúl Gañán és un futbolista basc, nascut a Bilbao el 20 de desembre de 1974. Ocupa la posició de defensa.
Format al planter de l'Athletic Club, no va arribar a debutar amb el primer equip en Lliga. És fitxat pel Deportivo Alavés, que el cedeix primer al CD Badajoz, amb qui debuta a la Segona Divisió. Seria repescat al mercat d'hivern pels vitorians, amb qui debuta a la màxima categoria, però, serà suplent en les dues campanyes i mitja a Primera. Només hi jugarà 18 partits amb l'Alavés entre 1999 i 2001.
L'estiu del 2001 fitxa per la UD Salamanca, on es fa un lloc titular, tant a Segona com a Segona B, superant els 250 partits amb els castellans.