OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tour de Qatar de 2009

El Tour de Qatar de 2009 fou la vuitena edició del Tour de Qatar. La cursa es disputà en sis etapes, una d'elles contrarellotge per equips, entre l'1 i el 6 de febrer de 2009.
Tom Boonen guanyà la classificació final, per davant de Heinrich Haussler, que s'imposà en la classificació dels punts i dels joves, mentre que el Cervélo Test Team guanyà la classificació per equips.

## Etapes

| Etapa | Data | Recorregut | Km | Vencedor d'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 1 de febrer | Doha - Doha (CRE) | 6,0 | Garmin-Slipstream | Bradley Wiggins |
| 2a etapa | 2 de febrer | Khalifa Stadium – Al Khor Corniche | 134,0 | Roger Hammond | Roger Hammond |
| 3a etapa | 3 de febrer | Al Zubarah – Doha Golf Club | 137,5 | Tom Boonen | Tom Boonen |
| 4a etapa | 4 de febrer | Doha Old Souq – Madinat Al Shamal | 141,0 | Mark Cavendish | Tom Boonen |
| 5a etapa | 5 de febrer | Camel Race Track – Qatar Foundation | 147,5 | etapa suspesa | Tom Boonen |
| 6a etapa | 6 de febrer | Sealine Beach Resort – Doha Corniche | 121,0 | Mark Cavendish | Tom Boonen |

## Classificació general final

| # | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Tom Boonen | Quick Step | 12h 55' 25" |
| 2 | Heinrich Haussler | Cervélo Test Team | + 08" |
| 3 | Roger Hammond | Cervélo Test Team | + 10" |
| 4 | Daniel Lloyd | Cervélo Test Team | + 25" |
| 5 | Andreas Klier | Cervélo Test Team | + 27" |
| 6 | Xavier Florencio | Cervélo Test Team | + 28" |
| 7 | Angelo Furlan | Lampre-NGC | + 1' 07" |
| 8 | Gabriel Rasch | Cervélo Test Team | + 1' 43" |
| 9 | Mark Cavendish | Team Columbia | + 2' 11" |
| 10 | Tom Veelers | Skil-Shimano | + 2' 35" |

## Referències

* ↑ L'agost de 2013, Andreas Klier va ser suspés per 6 mesos i els resultats obtinguts després del 21/7/2005 fins al final de la seva carrera van ser anul·lats.

## Enllaços externs

* Web oficial
* (anglès) Participants i resultats a Cyclingnews.com
* Resultats a sitiodeciclismo.net
# 1443
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 11 de febrer, Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà): autoritzada la instal·lació d'un Consolat de Mar, organisme del dret marítim català, a la ciutat.
* 26 de febrer - Alfons IV el Magnànim, conquereix el Regne de Nàpols.

### Resta del món

* Un incendi destrueix pràcticament la Basílica de Sant Domènec (Siena).

## Naixements

Països Catalans
Resta del món

## Necrològiques

Països Catalans
Resta del món
* 16 d'agost - Japó: Ashikaga Yoshikatsu, 23è shogun.

## Referències

* ↑ «Es crea el consolat de mar de Sant Feliu de Guíxols | enciclopèdia.cat». [Consulta: 8 desembre 2020].
# Frare cridaner

El frare cridaner (Philemon corniculatus) és una espècie d'ocell, membre del gènere Philemon, de la família Meliphagidae. Aquesta espècie en concret és nadiua de l'est d'Austràlia i de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Frare cridaner». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Frare de Kisar

El frare de Kisar (Philemon kisserensis) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Kisar, Leti i Moa, a les illes Petites de la Sonda.

## Referències

* ↑ «Frare de Kisar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Frare

* Aquest article tracta sobre al membre de l'església catòlica. Vegeu-ne altres significats a «Frare (esport)».
Un frare (paraula provinent del llatí frater que significa germà) i una sor (mot vingut del llatí soror que vol dir germana) és, en l'Església Catòlica un membre dels ordes mendicants, nascuts al segle xiii pregonant la renúncia a les riqueses materials i l'acció apostòlica i evangelitzadora entre la població, en comptes del retir i la vida contemplativa.
El significat de "Germà" implica l'existència de relacions de fraternitat entre els integrants de la comunitat. En aquests ordes (Dominics, Franciscans de diverses branques, Agustins i Carmelites) és comú utilitzar el terme "fra" com a títol per referir-se a un membre de la comunitat.

## Alguns frares

* Fray Luis de León
* Fra Juníper Serra
* Fra Pere Marginet

## Vegeu també

* Monjo
* Estilita
Viccionari
# Trampa de Kjeldahl

La trampa de Kjeldahl és una trampa de seguretat emprada als laboratoris, consistent en una peça en forma de bola buida, amb un tub d'entrada i un de sortida que penetren dins la bola en forma colzada i amb obertures oposades. És col·locada en la boca d'un matràs d'un muntatge, que sovint és sotmès al buit, per a prevenir eventuals projeccions d'escuma des del matràs cap a l'interior del muntatge. Fou dissenyada pel químic danès Johan Kjeldahl.

## Referències

* ↑ Alegret, S. Diccionari de l'utillatge químic. Institut d'Estudis Catalans, 1977. ISBN 9788472830134.
Equipament de laboratori de química :
# Frontera entre l'Afganistan i el Tadjikistan

La frontera entre l'Afganistan i Tadjikistan és la frontera que separa els estats asiàtics de l'Afganistan i Tadjikistan.
Orientada a l'est i l'oest, comença a l'est a al trifini entre Afganistan, Tadjikistan i la República Popular de la Xina, al nord del corredor de Wakhan. (37° 20′ 50″ N, 74° 34′ 15″ E﻿ / ﻿37.3472°N,74.57083°E﻿ / 37.3472; 74.57083). La major part del seu recorregut segueix el riu Pamir des del seu naixement al llac Zorkul, després el riu Panj (des de la confluència del Pamir i del Wakhan-Daria), i finalment l'Amudarià (des de la confluència de Piandj i riu Wakhsh), fins al trifini entre Afganistan, Tadjikistan i l'Uzbekistan, al nord-est de Mazar-e Sharif (37° 11′ 05″ N, 67° 47′ 20″ E﻿ / ﻿37.18472°N,67.78889°E﻿ / 37.18472; 67.78889﻿ (Afganistan-Uzbekistan-Tadjikistan)).
El disseny de la frontera es remunta al final del segle xix, al moment del Gran Joc que enfrontava l'Imperi Rus amb l'Imperi Britànic.

## Enllaços externs

* Tajikistan i Afganistan a understandingwar.org
# 55 dies a Pequín

55 dies a Pequín (títol original en anglès 55 Days at Peking) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Nicholas Ray i estrenada l'any 1963. Ha estat doblada al català.

## Argument

Xina, any 1900. Les ambaixades estrangeres a Pequín estan sotmeses a una sagnant revolta desencadenada pels boxers, que assassinen cristians en una violenta revolta nacionalista. Dins del recinte assetjat, l'ambaixador anglès s'uneix als membres d'altres delegacions en un desesperat intent per resistir el setge.

## Repartiment

* Charlton Heston: Maj. Matt Lewis
* Ava Gardner: Baronessa Natalie Ivanoff
* David Niven: Sir Arthur Robinson
* Flora Robson: Dowager Empress Tsu Hzi
* John Ireland: Sergent Harry
* Leo Genn: General Jung-Lu
* Harry Andrews: Pare de Bearn
* Robert Helpmann: Prince Tuan
* Juzo Itami: Coronel Shiba
* Kurt Kasznar: Baron Sergei Ivanoff
* Philippe Leroy: Julliard
* Paul Lukas: Dr. Steinfeldt
* Lynne Sue Moon: Teresa
* Elizabeth Sellars: Lady Sarah Robinson
* Massimo Serato: Menotti Garibaldi
* Jacques Sernas: Maj. Bobrinski
* Jerome Thor: Tinent Andy Marshall
* Geoffrey Bayldon: Smythe
* Joseph Furst: Capità Hanselman
* Walter Gotell: Capità Hoffman
* Alfred Lynch: Gerald
* Alfredo Mayo: Ministre espanyol
* Martin Miller: Hugo Bergmann
* José Nieto: Ministre italià
* Eric Pohlmann: Baron von Meck
* Aram Stephan: Gaumaire
* Robert Urquhart: Capità Hanley
* Ronald Brittain: Sergent Britten
* Fernando Sancho: Ministre belga
* Michael Chow: Chiang
* Nicholas Ray: cap de la diplomàcia americana

## Referències

* ↑ esadir.cat. 55 dies a Pequín. esadir.cat.
* ↑ «55 days at Peking». The New York Times.
# 1583
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 7 de novembre - El poble de Deià, a Mallorca, s'independitza de Valldemossa.

### Resta del món

* Inici de la construcció del castell d'Osaka.
* Primera batalla reclamant la independència de l'Índia dels portuguesos.
* Massacre a Munster.
* Creació de l'Accademia della Crusca.
* Madrigals de Monteverdi.
* El rapte de les sabines, de Giambologna.

## Naixements

* 3 de març,- Edward Herbert de Cherbury va ser militar, diplomàtic, historiador, poeta i filòsof britànic (m. 1648)
* 10 d'abril, Rostock, Sacre Imperi: Hugo Grotius, jurista, filòsof, escriptor i poeta holandès (m. 1645).
* Troyes: Nicolas Caussin, jesuïta i teòleg francès

## Necrològiques
### Països Catalans

* 25 de desembre, València: Nicolau Factor, frare franciscà, pintor del Renaixement i beat valencià (n. 1520).

### Resta del món
## Referències

* ↑ «Edward Herbert, 1st Baron Herbert» (en anglès). Encyclopaedia Britannica, 28-02-2020. [Consulta: març 2020].
* ↑ «Hugo Grotius» (en anglès). Encyclopaedia Britannica, 08-04-2020. [Consulta: abril 2020].
# Achillea abrotanoides

Achillea abrotanoides és una planta estolonífera, és a dir, fa estolons laterals llargs i prims que neixen a la base de les tiges i creixen horitzontalment, ajagudes i arrelant en els nusos donant lloc a plantes filles idèntiques. Al final de cada branca hi ha una roseta de fulles compostes amb els raquis progressivament més estret cap a la part apical; els folíols són molt petits i estan recoberts de pèls llargs i molt espessos, de manera que la fulla agafa una tonalitat glauc-blanquinós que li dona un aspecte lanuginós (de llana o vellut) molt ornamental. Les tiges també són molt piloses. Les fulles són petites, de color daurat, agrupades en corimbes d'uns 5 cm de diàmetre. El seu cultiu és de fàcil implantació però de creixement relativament lent. La densitat que pot assolir és d'unes 6 a 8 plantes/m2. En general aguanta bé la sequera però agraeix algun reg ocasional. No requereix cap mena de sega i és poc sensible a plagues o malalties.

## Referències

* ↑ «Achillea abrotanoides a EOL» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «Achillea abrotanoides a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ de Bolòs, Oriol; Vigo, Josep; Masalles, Ramon M.; Ninot, Josep M. «Compostes». A: Flora Manual dels Països Catalans. 2a edició. Barcelona: PorticNatura, 1993, p. 1214. ISBN 8473064003.
# Fàbrica de la Sauleda

La Fàbrica de la Sauleda és una fàbrica modernista de Santa Maria d'Oló (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt fabril que imita l'estructura de colònia closa. Una mica separades de la fàbrica, hom troba els habitatges dels treballadors (blocs de pisos) i la reixa que tanca el conjunt. De tota l'estructura industrial, formada per diverses naus construïdes en diferents èpoques, destaquen les dues construccions dels extrems. Ambdues són de planta rectangular amb coberta a doble vessant i amb el carener perpendicular a la façana. L'edifici de la banda nord, destinat a despatxos i magatzem, té uns interessants espais oberts amb decoracions de maó. El de la banda sud, habitatge de l'amo, destaca pel mateix tipus d'obertures amb predomini de balcons i per unes rajoles que representen la Verge de Montserrat amb un fanalet al seu damunt amb treball de ferro forjat. Ambdues construccions aconsegueixen un gran efecte ornamental combinant el vermell del totxo amb el blau de la ceràmica i el dels cabirons de fusta.

## Història

Al 1920, Joaquim Borràs, de la colònia Borràs de Castellbell i el Vilar, comprava la fàbrica del Pastor, situada en aquest indret. L'empresari fou rebut amb una orquestra per l'ajuntament de l'època. El motor que generava l'energia anava amb llenya. L'empresa va funcionar durant trenta anys i va contribuir a aturar el despoblament de la zona. Borràs l'anà ampliant progressivament fins que el 1955 hi aixecà els blocs de pisos per als treballadors. Finalment va haver de tancar a començaments dels anys seixanta, després de la mort del seu fundador. Hi van ajudar altres causes com les crisis periòdiques del tèxtil, una maquinària envellida i la ubicació de difícil accés. En els millors moment va arribar a tenir més de 100 treballadors. L'any 1963 la família Sauleda de Sant Pol de Mar la comprà, i la posà en funcionament dos anys més tard. S'ha anat ampliant progressivament, de tal manera que l'any 1989 era la segona industria espanyola en fabricació de lona.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica de la Sauleda». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2017].
* ↑ «Història». Ajuntament de Santa Maria d'Oló. Arxivat de l'original el 2018-03-20. [Consulta: 19 març 2018].
* ↑ «Tejidos técnicos para protección solar – Sauleda». [Consulta: 24 maig 2022].
# Barbus mirabilis

Barbus mirabilis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pozuelo del Rey

Pozuelo del Rey és un municipi de la comunitat autònoma de Madrid, situat entre els municipis de Campo Real, Nuevo Baztán, Torres de la Alameda i Valverde de Alcalá.

## Història

Va ser fundat pels musulmans i repoblada després de la reconquesta pels cristians que la van anomenar Pozuelo de Torres, va ser llogaret del alfoz d'Alcalá. El poble va tenir un període d'apogeu econòmic gràcies al treball que als seus veïns donaven les indústries de Juan de Goyeneche a Nuevo Baztán i Olmeda de las Fuentes. L'església de Santo Domingo de Silos del segle xvi combina elements gòtics amb renaixentistes.

## Enllaços externs

* Foro de Pozuelo del Rey
* Blog de Pozuelo del Rey Arxivat 2013-05-05 a Wayback Machine.
# Jan Phyl Village

Jan Phyl Village és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.633 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Jan Phyl Village tenia 5.633 habitants, 1.947 habitatges, i 1.573 famílies. La densitat de població era de 460,8 habitants/km².
Dels 1.947 habitatges en un 41,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,6% hi vivien parelles casades, en un 15,2% dones solteres, i en un 19,2% no eren unitats familiars. En el 14,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 22,2% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.219 $ i la renda mediana per família de 45.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.117 $ mentre que les dones 21.072 $. La renda per capita de la població era de 16.389 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Jan Phyl Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Jan Phyl Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Inteïna

Una inteïna és un segment d'una proteïna que és capaç de separar-se de la resta de la seqüència i unir les porcions restants (les exteïnes) amb un enllaç peptídic en un procés anomenat empalmament o conjugació proteic/a ("protein splicing" en anglès). Les Inteïnes també han estat anomenades introns proteics.
La conjugació proteica mitjançant inteïnes ocorre després que el mRNA que en conté la seqüència ha estat traduït a una proteïna. Aquesta proteïna de precursor conté tres segments: una N-exteïna, seguit per la inteïna i seguit finalment per una C-exteïna. Un cop la conjugació ha tingut lloc, la proteïna de resultant conté l'extrem N-exteïna enllaçat al C-exteïna; aquest producte resultant és, també, anomenat exteïna.

## Història

La primera inteïna va ser descoberta l'any 1988 comparant la seqüència de les ATPases vacuolars de Neurospora crassa i pastanaga (sense inteïna) i el gen homòleg dins en llevats (amb inteïna) inicialment conegut com a transportador d'ions de calci. El 1990 Hirata et al. van demostrar que la seqüència extra en el gen de llevat va ser transcrita a mRNA i es va eliminar de la proteïna després de la traducció. Des de llavors, les inteïnes s'han trobat en els tres àmbits de vida (eucariotes, bacteris, i archaea) i fins i tot en virus.

## Referències

* ↑ «Protein splicing: its discovery and structural insight into novel chemical mechanisms». IUBMB Life, 57, 8, 2005, pàg. 563–74. DOI: 10.1080/15216540500215499. PMID: 16118114.
* ↑ Bowman, EJ; Tenney, K; Bowman, BJ «Isolation of genes encoding the Neurospora vacuolar ATPase. Analysis of vma-1 encoding the 67-kDa subunit reveals homology to other ATPases». J Biol Chem, 263, 28, 01-10-1988, pàg. 13994–4001.
* ↑ Zimniak, L; Dittrich, P; Gogarten, JP; Kibak, H; Taiz, L «The cDNA sequence of the 69-kDa subunit of the carrot vacuolar H+-ATPase. Homology to the beta-chain of F0F1-ATPases». J Biol Chem, 263, 19, 01-07-1988, pàg. 9102–12.
* ↑ Shih, CK; Wagner, R; Feinstein, S; Kanik-Ennulat, C; Neff, N «A dominant trifluoperazine resistance gene from Saccharomyces cerevisiae has homology with F0F1 ATP synthase and confers calcium-sensitive growth». Mol Cell Biol, 8, 8, 01-08-1988, pàg. 3094–103.
* ↑ Hirata, R; Ohsumk, Y; Nakano, A; Kawasaki, H; Suzuki, K; Anraku, Y «Molecular structure of a gene, VMA1, encoding the catalytic subunit of H(+)-translocating adenosine triphosphatase from vacuolar membranes of Saccharomyces cerevisiae». J Biol Chem, 265, 12, 01-04-1990, pàg. 6726–33.
# Isoglossa

Una isoglossa (paraula bastida a partir del prefix grec iso- "igualtat" i de γλῶσσα "llengua") és una línia imaginària que assenyala el límit entre la presència i l'absència d'un tret lingüístic concret –ja sigui de tipus fonològic, lèxic o d'alguna altra mena– i que separa dues àrees dialectals.
Les isoglosses no es reconeixen necessàriament en divisions del territori basades en l'orografia ni en les administratives, encara que aquestes dues divisions hagin pogut incidir en el seu perfil. Quan diverses isoglosses tenen un recorregut proper es parla de "feix d'isoglosses".
És freqüent observar l'ús poc rigorós del terme isoglossa per designar les línies que separen llengües i dialectes. Des del punt de vista lingüístic, tanmateix, sovint no és possible definir-la amb exactitud, ja que s'entén comunament una llengua com un conjunt de dialectes mútuament intel·ligibles. Atès que, sovint, la intel·ligibilitat entre àrees geogràfiques és un fenomen gradual, pot ser impossible des del punt de vista lingüístic separar varietats com ara les llengües, la qual cosa en no pocs casos origina decisions basades en afinitats polítiques i culturals.
Així mateix, s'anomena isoglossa principal aquella que coincideix amb el nombre més gran d'isoglosses i és marcada com a isoglossa lingüística o dialectal.
# Janov (Bruntál)

Janov és una localitat del districte de Bruntál a la regió de Moràvia-Silèsia, República Txeca. Està ubicada a l'oest de la regió, als Sudets orientals, prop de la frontera amb Polònia i la regió d'Olomouc.
# Jaintiapur

Jaintiapur (de vegades Jaintia Bazar) fou una antiga població del regne Jaintia, i la seva capital. Avui és un poblet sense importància amb algunes ruïnes situat a la vora del llit del riu Hari i al peu de les muntanyes Jaintia, dins l'estat de Meghalaya a l'Índia. Celebrava un mercat setmanal freqüentat pels jainties i khasis. Va passar als britànics el 1835. Les ruïnes inclouen mostres del pas del paganisme tradicional de les tribus de les muntanyes a l'hinduisme importat de Bengala, amb alguns grans monòlits de pedra rodejats de temples hindús i edificis elaborats amb imatges gravades a la pedra. La població (i en part les ruïnes) foren destruïdes pel terratrèmol de 1897.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Boana phaeopleura

Boana Phaeopleura (abans Hypsiboas phaeopleura) és una espècie de granota que viu al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U., Colli, G. & Silvano, D. 2004. Hypsiboas phaeopleura. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 9 de gener de 2008.
# Brisgòvia

Breisgau o Brisgòvia és una regió històrica d'Alemanya a l'alt Rin. A l'edat mitjana va ser un dels districtes alamans i anava entre el Rin i Basilea al riu Fricktal estenent-se entre Kenzingen i Herbolzheim. Una part del Breisgau tocava al comtat alamànic de Mortenau (ara Ortenau); l'altra par a l'alt Rin a la regió situada per sobre de Laufenburg Hauenstein, pertanyia a l'Albgau. El nom de Breisgau o Brisgòvia es deriva de la ciutat de Breisach am Rhein.
El segle xii pertanyia als Zähringen junt amb tot el que avui és el sud-oest d'Alemanya i Suïssa; el ducat formava una important posició de poder però no fou capaç de formar una realitat coherent i ben fonamentada en el sentit d'un domini unificat. La mineria de la plata a la Selva Negra era la seva base financera. Els Zähringen operaven dins de la seva esfera d'influència amb una activa política d'assentaments, i van fundar nombroses ciutats, pobles i monestirs. Ells van escollir els llocs per consideracions polítiques i econòmiques. Una legislació uniforme, la gestió centralitzada i la màxima llibertat per als ciutadans de les ciutats va marcar el seu domini. Els comtes de Friburg (que eren descendents dels comtes d'Urach) van entrar el 1218 en possessió dels territoris dels Zähringen (una part va passar als comtes de Kyburg).
Sota govern dels comtes de Friburg, amb el comte Eginó III, la ciutat de Friburg va comprar finalment la seva llibertat amb la plata (un pes de 20.000 marcs) el 1368, i els Habsburg es van fer amb totes les altres possessions del Breisgau. L'alt funcionari de Brisgòvia va pertànyer així fins a 1805 o 1815 (Congrés de Viena) a la casa d'Àustria. El 1457 l'arxiduc austríac Albert VI va establir a Friburg la segona universitat dels Habsburg després de Viena (1365), que és una de les universitats més antigues d'Alemanya.
Després de gairebé 500 anys de domini d'Àustria el Breisgau i Friburg-ciutat, en contra de la voluntat de la majoria de la població, van passar al Gran Ducat de Baden. Avui dia el Breisgau és part del districte de Breisgau o Brisgòvia a la Selva Negra, districte d'Emmendingen. La ciutat de Friburg és el seu centre.

## Bibliografia

* Franz Josef Mone: Celtische Forschungen zur Geschichte Mitteleuropas, Herder, Freiburg 1857, S. 238 (Digitalisat)
* Helmut Bender, Gerhard Pohl, Ludwig Pauli,I ngo Stork: "Der Münsterberg in Breisach",
* Julius Cramer: Die Geschichte der Alamannen als Gaugeschichte. Scientia, 1971, ISBN 978-3-511-04057-4
* Dr. Phil. Walther Schultze: Die Gaugrafschaften des alamannischen Badens, Stuttgart 1896,