OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tigrídia d'Oña

Tigrídia d'Oña (Covarrubias?, Burgos, ca. 996 - Oña, abans de 1030) fou una infanta de Castella, filla del comte Sanç I Garcia de Castella. Monja benedictina, fou abadessa del monestir d'Oña. És venerada com a beata per l'Església catòlica.

## Biografia

Segona filla del comte de Castella Sanç I Garcia i d'Urraca Gómez, filla del comte Gómez de Saldaña; probablement el seu nom, estrany a Castella, és un record del nom de la seva àvia materna. Aviat s'encaminà cap a la vida religiosa. Per dotar-la, els seus pares van fundar un monestir en 1011, el de San Salvador de Oña a Oña com a monestir doble sota la Regla de Sant Benet, amb monges i monjos capellans procedents de San Juan de Cillaperlata i San Salvador de Loberuela. El nou monestir fou lliurat com a dot a Tigrídia, que en fou la primera abadessa. La seva tia Ònneca, abadessa de Cillaperlata, s'encarregà de la formació de Tigrídia per al seu càrrec.
En morir l'abadessa, la disciplina es va relaxar i Sanç III de Navarra va suprimir la comunitat femenina, passant el monestir a ésser només masculí, reformant-se segons la reforma cluniacenca en 1033.

## Veneració

No es coneix res de la vida i activitat de l'abadessa, només que fou sebollida a un altar de l'església del monestir, la qual cosa indica que era tinguda per persona santa, ja que llavors no s'enterrava ningú al l'interior de l'església. Alguns llibres litúrgics parlen després de sancta Tygridia. Als martirologis apareix com a beata, fruit de la veneració popular i sense beatificació oficial, amb festa el 22 de novembre.

## Referències

* ↑ Sancho García, el fundador del monasterio de Oña, Diario de Burgos, 26 d'agost de 2015
* ↑ Tigridia Sánchez [¿? – ¿Oña? a. 1033] a condadodecastilla.es
* ↑ Santa Tigrídia a la santopedia
# Cristià I de Dinamarca

Cristià I de Dinamarca (alemany: Christian) (Oldenburg, febrer 1426 - Castell de Copenhaguen, 21 de maig de 1481) va ser rei de Dinamarca entre 1448 i 1481, de Noruega entre 1450 i 1481, i de Suècia entre 1457 i 1464. Fou també duc de Slesvig i comte de Holstein entre 1460 i 1481, després del Tractat de Ribe. Fou el primer rei de la dinastia d'Oldemburg.
En el buit de poder que va sorgir després de la mort del rei Cristòfor de Baviera (1416–1448) sense hereu directe, Suècia va escollir rei Carles VIII de Suècia (1408–1470) amb la intenció de restablir la unió sota un rei suec. Carles va ser elegit rei de Noruega l'any següent. No obstant això, els comtes de Holstein van fer que el Consell Privat danès nomenés Christian com a rei de Dinamarca. Els seus posteriors ascensos als trons de Noruega (el 1450) i Suècia (el 1457) van restaurar la unitat de la Unió de Kalmar durant un curt període. En 1463, Suècia es va separar de la unió danesa, per primera vegada, i l'intent per reconquistar-la del rei Cristià va acabar amb la seva derrota davant el regent suec Sten Sture el Vell a la batalla de Brunkeberg el 1471.

## Família

Cristià I es va casar el 26 d'octubre de 1450 amb Dorotea de Brandeburg. Van tenir cinc fills:
* Olaf (1450-1451).
* Canut (1451-1455).
* Joan (1455-1513), rei de Dinamarca, Noruega i Suècia.
* Margarida (1456-1486), que es casà amb Jaume III d'Escòcia.
* Frederic (1471-1533), rei de Dinamarca i Noruega.
* Cristià I i la seva dona, la reina Dorotea

## Referències

* ↑ Burke's Royal families of the World, I Europe & Latin America ISBN 0 85011 023 8 p. 68
* ↑ «Battle of Brunkeberg 1471» (en anglès). tripod.com. [Consulta: 1r juny 2018].
# Mauricio Walerstein

Mauricio Walerstein (Ciutat de Mèxic, 29 de març de 1945 - Ciutat de Mèxic, 3 de juliol de 2016) fou un director, guionista i productor de cinema mexicà, fill del productor i escriptor Gregorio Walerstein. Començà la seva carrera cinematogràfica produint les pel·lícules El Santo: Operación 67, El tesoro de Moctezuma i Alerta, alta tensión.
L'any 1969 produí Patsy, mi amor, un drama romàntic escrit per Gabriel García Márquez. L'any 1972 dirigí i adaptà al cinema la novel·la Cuando quiero llorar no lloro, de l'escriptor veneçolà Miguel Otero Silva, per la qual rebé una nominació a millor pel·lícula del Festival Internacional de Cinema de Moscou de 1973. L'any 2000 dirigí Jocs sota la lluna, basada en la novel·la homònima de Carlos Noguera que tracta sobre la dictadura de Marcos Pérez Jiménez a la Veneçuela de la dècada de 1950.

## Filmografia
### Com a director

* 1969: Siempre hay una primera vez (episodi Isabel)
* 1972: Cuando quiero llorar no lloro
* 1972: Fin de la fiesta
* 1972: Los Chimbangueles
* 1975: Crónica de un subversivo latinoamericano
* 1978: La empresa perdona un momento de locura
* 1979: Eva, Julia, Perla
* 1980: Historias de mujeres
* 1982: La máxima felicidad
* 1984: Macho y hembra
* 1986: De mujer a mujer
* 1988: Con el corazón en la mano
* 1993: Móvil pasional
* 2000: Juegos bajo la luna

### Com a guionista

* 1967: Los caifanes
* 1969: Siempre hay una primera vez (episodi "Isabel"), escrit juntament amb José Estrada
* 1972: Cuando quiero llorar no lloro
* 1972: Fin de fiesta
* 1978: La empresa perdona un momento de locura
* 1982: La máxima felicidad
* 1984: Macho y hembra
* 1986: De mujer a mujer
* 1993: Móvil pasional
* 2000: Juegos bajo la luna

### Com a productor

* 1967: Los Caifanes
* 1967: Operación 67
* 1968: El tesoro de Moctezuma
* 1969: Alerta, alta tensión
* 1969: Patsy, mi amor
* 1969: Trampas de amor
* 1970: Paraíso
* 1970: El Quelite
* 1971: Para servir a usted
* 1971: El sabor de la venganza
* 1971: Una vez, un hombre...
* 1972: Tacos al carbón
* 1972: Los cacos
* 1974: Crónica de un amor
* 1977: El pez que fuma
* 1983: Secuestro en Acapulco
* 1984: Macho y hembra
* 1999: Rizo

## Nominacions

* 1972: Nominat a millor pel·lícula al Festival Internacional de Cinema de Moscou per Cuando quiero llorar no lloro.

## Referències

* ↑ «Mauricio Walerstein» (en castellà). FVCD. Arxivat de l'original el 24 setembre 2012. [Consulta: 3 gener 2013].
* ↑ «Partió ‘el irreverente’ del cine venezolano, Mauricio Walerstein» (en castellà). Panorama.com.ve. Arxivat de l'original el 2016-08-20. [Consulta: 5 febrer 2019].
* ↑ «8th Moscow International Film Festival (1973)» (en anglès). MIFF. Arxivat de l'original el 16 gener 2013. [Consulta: 3 gener 2013].
# Montignoso

Montignoso és un comune (municipi) de la província de Massa i Carrara, a la regió italiana de la Toscana, situat a uns 90 quilòmetres al nord-oest de Florència i a uns 3 quilòmetres al sud-est de Massa, a la Lunigiana. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 10.298 habitants.
Montignoso limita amb els següents municipis: Forte dei Marmi, Massa, Pietrasanta i Seravezza.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 25 febrer 2020].
# Regne de Sevilla

El Regne de Sevilla va ser un regne que formà part, amb altres regnes, de la Corona de Castella des que els cristians van conquerir la ciutat el 1248 gràcies a l'empenta de la Reconquesta duta a terme per part del rei Ferran III de Castella.
Després de la reconquesta una nova cultura va prendre la ciutat, els jueus, acudien des de tots els racons, principalment de Toledo sembla que rebotats d'aquells que un segle anterior havien fugit del Betis al Tajo, alguns dels més influents van sortir beneficiats al fer el repartiment de la ciutat. Mai van ser ben vists a causa de la seva destresa econòmica i per la mateixa església cristiana. Entre els anys 1354 i 1391 l' aljama (comunitat jueva) va ser contínuament assaltada i saquejada. Un decret de 1483 va anunciar que es començaria a expulsar de la regió andalusa en general als jueus que no es convertissin al cristianisme, el 1492 van ser expulsats de tot el país al costat de la resta de jueus del regne.
Els Reis Catòlics van establir-hi la seva cort durant alguns anys, entre 1470 i 1478.
El descobriment del Nou Món el 1492 va ser molt significatiu per a la ciutat de Sevilla. El 1502 els monarques van fundar la Casa de Contractació, que actualment és l'Arxiu d'Índies, i des de Sevilla es dirigiria i contractaven els viatges, controlant les riqueses que arribaven d'Amèrica sent el seu principal port d'enllaç. Això va comportar una gran expansió urbana superant els 100.000 habitants i convertint-se en la ciutat més gran dels regnes hispànics. Fou en aquesta època en què es va acabar de construir la Catedral, i altres edificis nous com la Casa de Pilatos, el Palau de les Ames i la Col·legiata del Salvador.
# Otto Grotewohl

Otto Grotewohl (Braunschweig, 11 de març de 1894 - Berlín Oriental, 21 de setembre de 1964) fou un polític alemany, primer cap de Govern de la República Democràtica Alemanya (RDA). Membre des de molt jove del Partit Socialdemòcrata d'Alemanya (SPD), va ser diputat del Reichstag entre 1920 i 1933, any en què Adolf Hitler va pujar al poder. A causa de la repressió nazi va passar diversos anys en diferents camps de concentració. Alliberat després de la victòria soviètica a la Segona Guerra Mundial el 1945, va dirigir als socialdemòcrates de la zona oriental del país cap a la unificació amb els comunistes en el Partit Socialista Unificat d'Alemanya (SED), futur partit governant de la RDA fins al 1990. Va ocupar juntament amb Wilhelm Pieck la secretaria general del SED fins a 1950, i després de la creació de la RDA el 1949 va ser elegit President del Consell de Ministres, ocupant la direcció del Govern fins a la seva mort el 1964.
# Matthew Yates

Matthew "Matt" Yates (Hastings, Hawke's Bay, 6 d'agost de 1979) va ser un ciclista neozelandès. En el seu palmarès destaca el Tour de Wellington de 2003.
El seu germà Jeremy també es dedicà al ciclisme.

## Palmarès

* 2001
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Hokkaido
* 2001
** Vencedor de 2 etapes al Tour de Southland
* 2003
** 1r al Tour de Wellington
** 1r al Tour de Vineyards i vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Metro de Kuala Lumpur

El Metro de Kuala Lumpur, anomenat Rapid KL (estilitzat com a rapidKL), és un sistema de transport públic construït per Prasarana Malàisia i operat per les seves subsidiàries, que cobreix les àrees de Kuala Lumpur i la Vall Klang.
És un dels components del sistema de trànsit integrat de la Vall Klang. L'acrònim significa «Rangkaian Pengangkutan Intergrasi Deras Kuala Lumpur».

## Serveis

| Codi | Línia | Estacions | Longitud | Inauguració | Terminals | Terminals |
| 3 | | 18 | 18 km | 16 Des 1996 | Sentul Timur | Ampang |
| 4 | | 29 | 45.1 km | 11 Jul 1998 | Sentul Timur | Putra Heights |
| 5 | | 37 | 46.4 km | 1 Set 1998 | Gombak | Putra Heights |
| 8 | | 11 | 8.6 km | 31 Ago 2003 | Kuala Lumpur Sentral railway station | Titiwangsa |
| 9 | | 31 | 51 km | 16 Des 2016 | Sungai Buloh | Kajang railway station |
| 21 | | 7 | 5.6 km | 2 Jun 2015 | Sunway-Setia Jaya | USJ 7 station |
| | TOTAL | 115 | 156.7 km | | | |

## Referències

* ↑ «MyRapid Your Public Transport Portal | Home». www.myrapid.com.my. [Consulta: 13 octubre 2019].
* 1 2 «Kelana Jaya Line». Prasarana Malaysia. Arxivat de l'original el 30 de març de 2014.
* 1 2 «KL Monorail Line». Prasarana Malaysia. Arxivat de l'original el 30 de març de 2014.
* 1 2 Sim Leoi Leoi. «MRT first phase opens on Friday». The Star, 11-12-2016.

## Notes

* ↑ Comptant estacions d’intercanvi només una vegada: Sentul Timur, Sentul Titiwangsa, PWTC, Sultan Ismail, Bandaraya, Masjid Jamek, Plaza Rakyat, Hang Tuah, Pudu, Maluri, Chan Sow Lin, Putra Heights, USJ 7 station i Pasar Seni. KL Sentral (línies 5 i 8) & Bukit Bintang monorail station (línies 8 i 9) no són estacions d’intercanvi reals malgrat el seu nom similar. Hi ha integració tarifaria entre Merdeka MRT station (línia 9) i Plaza Rakyat LRT station (línia 3/4), però són estacions operacionalment i estructuralment separades.
# The Heart of Nora Flynn

The Heart of Nora Flynn és una pel·lícula muda estatunidenca que va ser dirigida per Cecil B. DeMille i protagonitzada per Marie Doro i Elliott Dexter. Basada en un guió de Jeanie MacPherson, es va estrenar el 24 d'abril de 1916.

## Argument

El senyor Brantley Stone és al club quan s'assabenta que Jack Murray ha anat a casa seva. Sospitant que pot ser l'amant de la seva dona, demana a Nolan, el seu xofer, que el porti ràpidament a casa. Nolan condueix a tota velocitat, ja que pensa que potser és a ell, enamorat de Nora Flynn, la mainadera irlandesa de la casa, qui Jack Murray està enganyant. Murray ha convençut a la senyora Stone que fugi amb ell, quan ella veu per la finestra arribar el cotxe del marit. Ràpidament, la senyora Stone demana a Nora que amagui Murray a dalt. Malgrat les protestes de Nora, Jack Murray es tanca amb clau precisament a la seva cambra.
Quan el marit entra, es troba la dona, asseguda tranquil·lament, que declara no haver vist Murray però que potser Nora en sap alguna cosa. Això tranquil·litza Brantley Stone però enfureix Nolan, que pren la pistola del senyor Stone i es dirigeix ràpidament cap a dalt. Troba Nora davant de la porta tancada encara li fa pensar més el pitjor. Finalment descobreix Jack i el fereix.
La policia s'enduu Nolan tot i que l'endemà Murray retira la denúncia. Per tal que els nens que ha cuidat fins aleshores no tinguin un gran disgust, Nora guarda el secret de la senyora Stone. Tot i això, li fa explicar la veritat a Nolan per lo que ells dos es reconcilien. Brantley acomiada Nola i Nora pel seu comportament però abans de marxar, Nola aconsegueix que la senyora Stone li prometi que mai més veurà Jack. D'aquesta manera, encara que perdi la feina, Nora haurà aconseguit preservar la felicitat dels nens de la família Stone.

## Repartiment

* Marie Doro (Nora Flynn)
* Elliott Dexter (Nolan)
* Ernest Joy (Brantley Stone)
* Lola May (Mrs. Stone)
* Billy Jacobs (Tommy Stone, fill del matrimoni)
* Charles West (Jack Murray)
* Peggy George (Anna Stone, filla del matrimoni)
* Lewis McCord (Maggie la cuinera)
* Lucien Littlefield (xofer)

## Producció

Aquesta va ser la primera pel·lícula que Marie Doro va protagonitzar per a la Jesse L. Lasky Feature Play Company essent dirigida, editada i produïda per Cecil B. DeMille. Està basada en una història d'Hector Turnbull adaptada per Jeanie MacPherson. El director artístic va ser Wilfred Buckland i el càmera Alvin Wyckoff.
Peggy George era el nom professional de la intèrpret infantil Margaret deMille, filla de William C. deMille.

## Referències

* ↑ Jessen, J.C. «In and out of West Coast Studios». Motion Picture News 13, 13, 01-04-1916, pàg. 1893.
* ↑ «Feature releases – current and coming». Motion Picture News 13, 15, 15-04-1916, pàg. 2232.
* 1 2 Graves, George W. «“The Heart of Nora Flynn”». Motography XV, 19, 06-05-1916, pàg. 1052.
* ↑ «Five stars in three Lasky offerings for april; “The Race” a motor car thriller». Motion Picture News 13, 13, 01-04-1916, pàg. 1887.

## Enllaços externs

* The Heart of Nora Flynn al catàleg de l'American Film Institute
# Comtat de Sjælland Occidental

Sjælland Occidental (en danès Vestsjællands Amt) fou un comtat (amt) de la part centreoriental de l'illa de Sjælland, a l'est de Dinamarca. Amb la Reforma Municipal que es va fer efectiva l'1 de gener del 2007 es va integrar a la Regió de Sjælland.

## Antics municipis (1970-2006)

Era format pels antics municipis de:
| Bjergsted Dianalund Dragsholm Fuglebjerg Gørlev Hashøj Haslev Holbæk Hvidebæk Høng Jernløse Kalundborg | Korsør municipality Nykøbing-Rørvig Ringsted Skælskør Slagelse Sorø Stenlille Svinninge Tornved Trundholm Tølløse |

## Enllaços externs

* Informació turística Arxivat 2005-03-24 a Wayback Machine.
* Sorø Akademi
# Formiguer cellagroc

El formiguer cellagroc (Hypocnemis hypoxantha) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes fins als 500 m, del sud-est de Colòmbia, est de l'Equador, est del Perú i Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer cellagroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Chincha

«Chincha» té aquests significats:
* Chincha Alta, ciutat a la costa sud-central del Perú, capital de la província de Chincha (Departament d'Ica), a la conca del riu San Juan
* Cultura chinchacultura indígena peruana que vivia prop de l'Oceà Pacífic que florí al final del període intermedi (900 dC - 1450 dC)
* Illes Chincha, grup de tres illes marítimes al sud-oest del Perú, prop de la ciutat de Pisco a la regió d'Ica
* Província de Chincha, divisió administrativa a la regió Ica (Perú)
# Tünel (metro)

* Aquest article tracta sobre el metro. Si cerqueu el barri d'Istanbul, vegeu «Tünel (barri)».
Tünel és una línia curta de metro que uneix Karaköy (antic Gàlata) amb el barri de Tünel de Beyoğlu sobre l'Avinguda d'İstiklal, just a la Plaça de Tünel a Istanbul, Turquia.

## Història

El Tünel va ser inaugurat el 17 de gener de 1875 i es considera el segon metro que hi ha hagut a Europa després del Metro de Londres (per tant el primer de l'Europa continental).
Tünel compta amb un sistema elèctric des de 1971, prenent així en 90 segons la distància de 573 metres entre la primera i l'última estació. Porta al voltant de 12 mil passatgers al dia, en una mitjana de 200 viatges diaris. Tünel és una companyia pública (municipal) gestionada per İETT, administració que pertany a l'Ajuntament Metropolità d'Istanbul.

## Referències

* 1 2 «Dünyanın en eski ikinci metrosu Tünel, bu yıl 139. yılını kutluyor» (en turc). IETT. [Consulta: 14 juliol 2015].
# Metro de Harbin

El Metro de Harbin (xinès simplificat: 哈尔滨地铁, pinyin: Hā'ěrbīn Dìtiě) és un sistema de transport ferroviari metropolità de la ciutat xinesa de Harbin, capital de la província de Heilongjiang. Va iniciar el seu funcionament el 2013, amb una sola línia de 17.47 km de longitud i que comptava amb 17 parades. El sistema es troba en expansió.

## Història

La construcció d'un sistema de metro en Harbin va ser aprovat pel Consell d'Estat el 2005. La inversió inicial es va estimar en un cost de 643 milions de dòlars. El 2006, es va dur a terme una "Cerimònia d'Iniciació del Projecte de Prova del Metro de Harbin", que significà la implementació real del projecte de la Línia 1 de Harbin. Els constructors van fer ús d'un túnel de defensa aèria de 10.1 km, construït en la dècada del 1970 com a part de la defensa aèria civil "7381", i que ara forma part de la línia 1.
La construcció de la Línia 1 va començar per segona vegada el 29 de setembre de 2009, detenint-se posteriorment i reprenent-se al març de 2010. El març de 2011, es va signar el contracte de vagons per a la primera línia amb Changchun Railway Vehicles co. ltd. La data prevista per a l'obertura de la primera línia de 18 estacions es va establir a finals de 2012. Finalment va ser inaugurada el 26 de setembre de 2013. El 26 de gener de 2017, la Fase I de la Línia 3 es va posar en marxa.

## Línies

| Línia | Inauguració | Recorregut actual | Construcció | Construcció | Estacions | Longitud en km |
| Línia | Inauguració | Recorregut actual | Inici | Extensió | Estacions | Longitud en km |
| | 2013 | Harbin East Railway Station - Xinjiang Street (Daowai) - (Pingfang) | 2013 | 2019 | 23 | 26.05 |
| | 2017 | Harbinxizhan - Yidaeryuan (Nangang) - (Nangang) | 2017 | — | 04 | 5.45 |

## Futures línies

Després de la Línia 1 (roja), s'obriran dos línies més: la Línia 2 (verd) d'est a nord-oest amb 17 estacions i la Línia 3 (taronja) amb 32 estacions. En la planificació a llarg termini, 5 línies amb una longitud total de 143 km podrien completar-se.
| Secció | Inauguració | Recorregut | Longitud en km | Estacions | Estatus |
| Fase 1 | 2020 | Jiangbei University Town-Qixiangtai | 28.7 | 19 | En construcció |
| Fase 2 (Sud-est) | 2021 | Chengxianglu - Sport Park/ Yidaeryuan - Taipingqiao | 2.9+15.2 | 4+14 | En construcció |
| Fase 2 (Nord-oest) | 2023 | Taipingqiao-Sport Park | 13.7 | 11 | En construcció |

## Referències

* 1 2 "Metro line operational in China's Harbin" 2013-09-26
* ↑ «The First Phase of Harbin Metro Construction Starts». Harbin 2009, 05-12-2006. Arxivat de l'original el 19 de juliol de 2011.
* 1 2 哈尔滨地铁1号线载客试运营正式开通 2013-09-26
* ↑ «中国北车造国内首款高寒地铁». 昆明轨道交通有限公司 [Kunming Rail Transport], 14-04-2011. Arxivat de l'original el 25 de setembre de 2017. [Consulta: 18 abril 2020].
* ↑ «Harbin Metro Line 3 Phase 1 project opened to trial operation ushered in the "change" era-Northeast Network». Arxivat de l'original el 2019-05-17. [Consulta: 17 agost 2022].
* 1 2 «The second phase of Harbin Metro Line 3 is fully started and will be opened to traffic in early 2023». Arxivat de l'original el 2019-11-07. [Consulta: 17 agost 2022].
# Robert Cialdini

Robert B. Cialdini (27 d'abril de 1945) és un psicòleg i escriptor estatunidenc, i professor emèrit de la Universitat Estatal d'Arizona. Va estudiar a la Universitat de Colúmbia i va doctorar per la Universitat de Carolina del Nord.
El seu llibre més conegut és Influence (1984) al qual analitza a partir d'una sèrie d'observacions participatives les tècniques utilitzades per la propaganda i per venedors per convèncer clients o donadors.

## Referències

* ↑ Butler-Bowdon, Tom. «Influence: The Psychology of Persuasion (1984) Robert Cialdini» (en anglès). Psychology classics. [Consulta: 26 abril 2019].

## Enllaços externs

* Robert Cialdini - Lloc web oficial
# Formiguer cara-roig

El formiguer cara-roig (Myrmelastes rufifacies) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae) que habita el sotabosc de la selva pluvial de l'Amazònia oriental del Brasil.

## Referències

* ↑ «Formiguer cara-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021
# Musō Soseki

Musō Soseki (夢窓疎石) (1275 - 20 octubre de 1351) era un monjo budista Zen de l'escola Rinzai.
Originari de la província d'Ise (actual prefectura de Mie), integra a un temple de muntanya el 1283. Estudia les escoles Shingon i Tendai. El 1292, entra al Tōdai-ji i emprèn l'aprenentatge del Zen.
El 1325, l'emperador Go-Daigo li demana que vagi al Tribunal del sud i esdevingui el gran sacerdot del temple Nanzen-ji. L'any següent, després d'haver fundat un temple a la província d'Ise, Musō Soseki va a Kamakura i es queda a un dels temples. Després de la caiguda dels bafuku de Kamakura, torna al Nanzen-ji. Més tard rep el suport del shogunat Ashikaga.
És el principal arquitecte de diversos grans jardins de l'època, del qual els dels temples Saihō-ji i Tenryu-ji.
# Chincha Alta

Chincha Alta és una ciutat de la costa sud-central del Perú, capital de la Província de Chincha (Departament d'Ica), a la conca del riu San Juan, a 200 quilòmetres al sud de Lima. Té una superfície de 238,34 km² i una població de 56.085 habitants. Usualment és referida simplement com Chincha.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de Chincha Arxivat 2007-08-07 a Wayback Machine.