OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Premi Pacem in Terris

El Premi Pacem in Terris de la Pau i la Llibertat ha estat lliurat anualment des de 1964 en commemoració de l'encíclica Pacem in Terris del papa Joan XXIII de 1963. Va ser creat pel Davenport Catholic Interracial Council (Consell Interracial Catòlic de Davenport) de la diòcesi de Davenport en l'estat de Iowa. Des de 1976 el premi ha estat presentat per la Pacem in Terris Coalition (Coalició Pacem in Terris) de Quad Cities. El 2005 la coalició estava integrada per la Diòcesi de Davenport, la Universitat de St Ambrose, l'Augustana College (Col·legi Universitari Augustana), les Churches United of the Quad-Cities (Esglésies Unides de les ciutats de Quad), La Congregació per la Humilitat de Maria i el CASI - The Center for Active Sèniors, Inc. (Centre d'Avis Actius).
Sis guanyadors del premi també van ser guanyadors del premi Nobel de la Pau - Martin Luther King, Jr, la Mare Teresa de Calcuta, l'Arquebisbe Desmond Tutu, Mairead Corrigan-Maguire, Adolfo Pérez Esquivel i Lech Wałęsa.

## Guanyadors del premi
### 2000–2010

* 2010 El pare John Dear
* 2009 Hildegard Goss-Mayr
* 2008 Monsenyor Marvin Mottet
* 2007 El bisbe Salim Ghazal
* 2005 Donald Mosley
* 2004 El Rev. Arthur Simon
* 2002 Les monges franciscanes Gwen Hennessey i Dorothy Hennessey
* 2001 Lech Wałęsa
* 2000 George Higgins

### 1990–1999

* 1999 Adolfo Pérez Esquivel
* 1998 La germana Helen Prejean CSJ
* 1997 Jim & Shelley Douglass
* 1996 El sacerdot Samuel Ruiz García
* 1995 Jim Wallis
* 1993 El pare Daniel Berrigan
* 1992 César Chávez
* 1991 María Julia Hernández
* 1990 Mairead Corrigan

### 1980–1989

* 1989 Eileen Egan
* 1987 L'arquebisbe Desmond Tutu
* 1986 El bisbe Maurice Dingman
* 1985 El cardenal Joseph Bernadin
* 1983 Helen M. Caldicott
* 1982 George F. Kennan
* 1980 El bisbe Ernest Unterkoefler
* 1980 Cristal Lee Sutton

### 1970–1979

* 1979 El bisbe Thomas Gumbleton
* 1976 La Mare Teresa de Calcuta
* 1975 Dom Hélder Câmara
* 1974 El senador Harold Hughes
* 1972 Dorothy Day

### 1964–1969

* 1969 Saul David Alinsky
* 1968 El pare James Groppi
* 1967 A. Philip Rondolph
* 1966 R. Sargent Shriver
* 1965 Martin Luther King
* 1964 John Howard Griffin i John F. Kennedy, (a títol pòstum)

## Referències

* ↑ «Pacem In Terris». Diocese of Davenport, 2011. Arxivat de l'original el 2011-07-25. [Consulta: 14 maig 2011].
# Anacroneuria trimacula

Anacroneuria trimacula és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten la part posterior del cap fosca amb taques més clares vorejant els marges anteriors dels ocels.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: l'Argentina (Misiones), el sud del Paraguai i el Brasil (Santa Catarina i Rio Grande do Sul).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1959. Am. Midl. Nat. 61(1):155.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Some Stoneflies from Santa Catarina, Brazil (Plecoptera) (anglès)
* ↑ Study of the fauna of Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) from the Rio dos Sinos basin, and data on the fecundity of Anacroneuria trimacula Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Estudo da fauna de Anacroneuria (Plecoptera: Perlidae) na Bacia Hidrográfica do Rio dos Sinos, Estado do Rio Grande do Sul, com dados sobre a fecundidade de Anacroneuria trimacula (portuguès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2002. Proc.Biol.Soc.Wash. 115(1):88.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):172.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies., 1966. Das Tierreich 82:322.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 29 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Miquel Serra Maura

Miquel Serra Maura (Alcúdia, 1691-Palma, 1754) fou un jurista mallorquí.
Fill del notari Miquel Serra Ferrer i de Joana Maura. Va ser germà del doctor Antoni Serra Maura. Es doctorà en dret civil i eclesiàstic a la Universitat Literària de Mallorca. Va ser nomenat jutge de censos i del pariatge (1733), càrrec que ocupà fins al 1737. Fou catedràtic de cànons a la Universitat Literària de Mallorca entre 1716 i 1732 i consultor de la Inquisició. Va ser advocat fiscal de la renda del tabac. El 1737, després de la mort de Miquel Malonda, fou nomenat oïdor a la Reial Audiència de Mallorca. La seva actuació va estar condicionada per les seves anteriors relacions. El bisbe Cepeda va dir d'ell, el 1746, que es movia influït per les seves relacions i dependència dels clients, parents i amics. És autor de nombroses al·legacions jurídiques impreses i va deixar diverses obres recopiladores de pragmàtiques, ordres i cèdules reials manuscrites. Casat amb Coloma Ferragut Socies, va ser el pare de Bonaventura Serra Ferragut.

## Obres

* Practica vulgaris in hujus Maioricarum Regni curiis observari solita. Biblioteca Pública de Palma. Ms. 558.
* Observationes iuridicae. Biblioteca Pública de Palma. Ms. 555-557.

## Referències

* ↑ «Miquel Serra y Maura» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 2020].
* ↑ Planas Rosselló, Antoni «Los juristas mallorquines del siglo XVIII». Memòries de la Reial Acadèmia Mallorquina d'Estudis Genealògics, Heràldics i Històrics, 12, 2002, pàg. 37-96.
# Ibdar

Ibdar (en àrab إيبضر, Ibḍar; en amazic ⵉⴱⴷⴰⵔ) és una comuna rural de la província de Sidi Ifni, a la regió de Guelmim-Oued Noun, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 5.140 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Talaiot de Son Taixaquet d'en Ramonell

El talaiot de Son Taixaquet d'en Ramonell o talaiot d'en Ramonell és un talaiot de planta quadrada, construït el període de la cultura talaiòtica, aïllat, situat just a una parcel·lació de la possessió de Son Taixaquet, anomenada can Ramonell, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
És un talaiot aïllat però que pertany a un conjunt de restes arqueològics que han quedat separats per les parcel·lacions de la possessió de Son Taixaquet. És un típic talaiot de planta quadrada, construït amb pedres grosses que han evitat el seu enderroc i han permès el seu bon estat de conservació. Els costats fan entre 11,8 i 11,6 m, i l'alçada màxima és de 3,7 m. Els cantons són arrodonits. La columna central i les lloses que el cobrien han desaparegut. Una característica que el diferencia és el portal d'entrada que està construït quasi en arc. El llindar és petit i sembla la pedra clau d'un arc. S'hi han fet algunes modificacions per emprar-lo com a colomer molt antiestètiques. La cambra fa 6,1 m per 5,7 m i la seva entrada està orientada al SSE.
Vers l'any 1920 es destruïren diverses habitacions contigües al talaiot. També es netejà i s'hi trobaren una punta de bronze, comptes de collar de pasta vítria, una estatueta de nin (perduda), moles de molí i ceràmiques. La darrera troballa fou una sèrie d'enterraments per inhumació a poca profunditat damunt lloses.

## Referències

* 1 2 Sánchez-Cuenca, F. «Can Ramonell (Son Taxaquet d'en Ramonell). Un talayot convertido en palomar» (en castellà). Talayots.es, la guía de la prehistoria de Mallorca y Menorca, 2007.
* 1 2 3 Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 68. ISBN 84-500-5970-4.
# Premi Pau Casals

El Premi Pau Casals és un premi concedit pel Govern de la Generalitat de Catalunya per distingir les personalitats rellevants de l'àmbit cultural català que hagin contribuït decisivament a la projecció exterior de la cultura i atorgar a les persones guardonades l'honor d'exercir durant dos anys naturals, de manera altruista i gratuïta, sota la denominació de legat o legada d'honor de la cultura catalana, tasques específiques de representació, promoció i projecció de la cultura catalana arreu del món.

## Història

El guardó es va crear el mes de desembre de 2016 amb l'objectiu d'atorgar-se amb periodicitat biennal i concedir-se a títol vitalici i honorífic, sense cap retribució. La relació de les persones candidates s'elabora i s'avalua amb la participació de la Fundació Pau Casals.
L'elecció de Pau Casals per donar nom al guardó va respondre al fet que va ser un dels millors violoncel·listes del segle XX i és reconegut com un dels millors intèrprets i directors d'orquestra del seu temps en l'escena internacional. També va actuar com a ambaixador de Catalunya i de la cultura catalana, per la qual cosa la seva figura transcendeix la dimensió de l'artista individual i constitueix un símbol emblemàtic de la petja que la cultura catalana deixa al món.
El primer guardonat, el març de 2017, va ser el músic Jordi Savall "per la seva excel·lència en l'àmbit de la música antiga i per la seva contribució decisiva a la projecció internacional de la cultura catalana". Posteriorment han rebut aquest guardó l'artista plàstic Jaume Plensa (2019) i l'actriu i dramaturga Núria Espert (2022).

## Persones guardonades

2017 - Jordi Savall, músic
2019 - Jaume Plensa, artista plàstic
2022 - Núria Espert, actriu i dramaturga

## Referències

* 1 2 3 4 «El Govern aprova concedir la primera edició del Guardó Pau Casals al músic Jordi Savall». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2017-03-28. [Consulta: 16 juny 2017].
* ↑ https://www.ccma.cat/324/plensa-rep-el-guardo-pau-casals-fent-un-recorregut-per-les-arrels-de-la-seva-trajectoria/noticia/2952510/
* ↑ https://www.vilaweb.cat/noticies/nuria-espert-rep-el-premi-pau-casals-per-una-trajectoria-excellent-que-internacionalitza-la-cultura-catalana/
# Iván García Cortina

Iván García Cortina (Gijón, 20 de novembre de 1995) és un ciclista asturià, professional des del 2021 i actualment a l'equip Movistar Team.

## Palmarès en ruta

* 2012
** Campió d'Espanya júnior en ruta
* 2016
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de Solidarność i els Atletes Olímpics
* 2019
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Califòrnia
* 2020
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2017. 100è de la classificació general
* 2018. 99è de la classificació general
* 2023. 72è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2019. 114è de la classificació general
* 2021. 94è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Iván García Cortina a ProCyclingStats
# Theo Schär

Theo Schär (segle XIX - segle XX) fou un futbolista suís, que jugava de porter, que va competir durant la dècada de 1920.
El 1924 fou seleccionat per disputar la competició de futbol dels Jocs Olímpics de París, on l'equip guanyà la medalla de plata, però ell no disputà cap partit. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Servette FC. Amb la selecció nacional jugà 1 partit el 1926.

## Referències

* ↑ T. SCHAR a olympic.org
* ↑ Theo Schär - national-football-teams.com (anglès)
# Anacroneuria undulosa

Anacroneuria undulosa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten el cap de color groc ocraci amb taques marrons laterals.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Stark & Rojas, 1999. A: Stark, Zúñiga, Rojas & Baena. Colombian Anacroneuria: descriptions of new and old species (Insecta, Plecoptera, Perlidae). Spixiana 22(1):40.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):173.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 29 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Isaiah Whitehead

Isaiah Whitehead (Brooklyn, Nova York, 8 de març de 1995) és un jugador de bàsquet estatunidenc. Amb 1,96 metres d'alçada, juga en la posició de base.

## Enllaços externs

* Estadístiques de Isaiah Whitehead a Basketball-Reference.com (anglès)
* Biografia a shupirates.com Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine. (anglès)
# Talaiot de Son Noguera

El Talaiot de Son Noguera és un talaiot circular de gran bellesa situat just al costat de les cases de la possessió de Son Noguera, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
És obra de la cultura talaiòtica i es troba actualment aïllat. El seu diàmetre exterior és de 13,9-14,2 m i l'altura màxima 5,6 m. El diàmetre de la cambra és de 6,7 m. El portal d'accés té un metre d'ample i una alçada d'1,20 m que s'eixamplen a mesura que s'entra dins la cambra assolint 1,2 m d'amplada i 1,8 m d'alçada a l'interior. No té columna central, si bé és probable que hagi desaparegut, igual que les lloses que el cobrien. Es caracteritza per l'existència d'una petita finestra a la paret oposada a la d'entrada que podria ser un antic accés a una cambra superior.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 68. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ Sánchez-Cuenca, F. «Son Noguera. Uno de los "grandes" de Mallorca» (en castellà). Talayots.es, la guía de la prehistoria de Mallorca y Menorca, 2007.
# Keeping an Eye on Father

Keeping an Eye on Father és una pel·lícula muda estatunidenca produïda per la companyia Éclair. Els actors principals van ser Alec B. Francis, Julia Stuart i Lamar Johnstone en la seva primera aparició com a actor. Va ser estrenada el 15 de febrer de 1912.

## Argument

Joshua Hamilton ja ha arribat a la seixantena però els seus fills temen que es torni a casar. Tot i que el vigilen contínuament diverses vegades l'han trobat en companyia d'una dona i ell viu turmentat per aquesta vigilància. Un dia rep una carta de la seva germana que viu a l'Oest i que els seus fills no han vist mai. En la carta li diu pensa venir a visitar-lo. Per tal de donar una lliçó als seus fills, li proposa d'anar-la a trobar i portar-la a casa fent veure que és la seva nova esposa. El pla funciona bé i els fills queden consternats. Cap d'ells vol acceptar la nova situació i fins i tot Mary, la filla que viu amb ell, marxa de casa. Però el pitjor arriba quan la germana de Joshua rep un telegrama del seu fill gran, anunciant que també arriba de visita. Josuè va a buscar l'home a l'estació i li proposa que faci veure que és l'amant de la seva suposada dona. El jove accedeix, i a l'arribar a casa abraça la seva mare. Els fills, en veure-ho corren a explicar-ho al seu pare. Ell simula estar molt enfadat, corre a casa, i s'enfronta a la parella al porxo. La germana i el seu fill fan veure que estan molt espantats, i els fills de Joshua gaudeixen de la situació. Llavors els tres conspiradors expliquen l'engany, els nois queden avergonyits i es restaura l'equilibri familiar.

## Repartiment

* Alec B. Francis (Joshua Hamilton)
* Julia Stuart (germana de Joshua)
* Guy Oliver (fill de Joshua)
* Rolinda Bainbridge (filla de Joshua)
* Lamar Johnstone (nebot de Joshua)

## Referències

* ↑ «Eclair Distintive Releases». The Moving Picture News V, 4, 27-01-1912, pàg. 38.
* ↑ «Data from Manufacturers' List of Releases». The Moving Picture News V, 6, 10-02-1912, pàg. 50.
* ↑ «Keeping an Eye on Father.». The Moving Picture News V, 6, 10-02-1912, pàg. 43-44.
# John Nicholson (pilot de cotxes)

John Nicholson (Auckland, 6 d'octubre de 1941 - ?, 20 de setembre de 2017) va ser un pilot de curses automobilístiques neozelandès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## Carrera

John Nicholson va debutar a la desena cursa de la temporada 1974 (la 25a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 20 de juliol del 1974 el GP de Gran Bretanya al circuit de Brands Hatch.
Va participar en un total de dues curses, disputades en dues temporades consecutives (1974 i 1975), aconseguint finalitzar en dissetena posició com a millor classificació en una cursa i no assolí cap punt pel campionat del món de pilots.
Va ser l'únic pilot en córrer amb un monoplaça de l'escuderia Lyncar.

## Resultats a la Fórmula 1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Posició | Punts |
| 1974 | Pinch (Plant) Ltd. | Lyncar | Cosworth | ARG | BRA | SUD | ESP | BEL | MON | SUE | HOL | FRA | GBR NVQ | ALE | AUT | ITA | CAN | USA | - | 0 |
| 1975 | Pinch (Plant) Ltd. | Lyncar | Cosworth | ARG | BRA | SUD | ESP | MON | BEL | SUE | HOL | FRA | GBR 17 | ALE | AUT | ITA | USA | | - | 0 |

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Enllaços externs

* OldRacingCars.com - John_Nicholson (anglès)
# Plantersville

Plantersville és una població dels Estats Units a l'estat de Mississipi. Segons el cens del 2000 tenia 1.144 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plantersville tenia 1.144 habitants, 416 habitatges, i 301 famílies. La densitat de població era de 306,7 habitants per km².
Dels 416 habitatges en un 37,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,6% hi vivien parelles casades, en un 18,3% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,69 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 29,2% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 9,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.333 $ i la renda mediana per família de 32.237 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 20.069 $. La renda per capita de la població era de 12.852 $. Entorn del 19,9% de les famílies i el 24,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plantersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plantersville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tomás de Aquino Salazar

Tomás de Aquino Salazar (5 de novembre de 1888 - 13 de gener de 1944) fou un compositor espanyol. El seu germà, és el conegut compositor Gaspar de Aquino Salazar.

## Obres

Va ingressar a la Societat d'Autors i Editors el 1931, on va crear nombroses obres. Entre elles; El retorno,1 acte, 1, Fuentes/Robles, est, 19-IV-1909, Te. Nuevo, piano: Cariño, Val; Patria y rey, Pas: ¿Me quieres?, Val: Matilde, Val; Cuaderno musical (Matrimonio feliz, Tengo del cariñito, Marimorena); Cuaderno musical (De los madriles, Una prenda nacional y Mal hombre).

## Referències

* ↑ «Universitat de Valencia». [Consulta: 14 desembre 2023].
* ↑ GONZÁLEZ PEÑA, Mª Luz. «Aquino Salazar, Gaspar de». Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol. 1, p. 504.
* ↑ «Pontifica universidad católica de chile». [Consulta: 14 desembre 2023].
# Anacroneuria uatsi

Anacroneuria uatsi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Hondures i Costa Rica.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark, 1998. Proc.Biol.Soc.Wash. 111(3):585.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 [ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0)] (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «The Anacroneuria of Costa Rica and Panama (Insecta: Plecoptera: Perlidae). Los Anacroneuria de Costa Rica y Panamá (Insecta: Plecoptera: Perlidae)». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 28 novembre 2011].
* ↑ Anacroneuria from Mexico and upper Mesoamerica (Plecoptera: Perlidae) (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):173.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:56.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 28 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# TAGS

TAGS va ser un programa d'entreteniment sobre el món de l'oci. El seu públic objectiu eren els preadolescents. Toca temàtiques com el cinema, la música, els videojocs, la internet, l'esport, la televisió, la moda, els llibres, els còmics, el teatre, la tecnologia, el ball, etc. S'emetia al Canal Super3 i a TV3CAT de Televisió de Catalunya.

## Referències

* ↑ «‘Tags', del Super3, estrena format i canvia d'horari». El Punt, 12-03-2011 [Consulta: 14 març 2022].