OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista d'ocells de Tuvalu

Aquesta llista d'ocells de Tuvalu inclou totes les espècies d'ocells trobats a Tuvalu: 34, de les quals dues es troben globalment amenaçades d'extinció i 1 hi fou introduïda.
Els ocells s'ordenen per famílies i espècies:

## Procellariidae

* Pterodroma alba
* Puffinus pacificus
* Puffinus nativitatis
* Puffinus lherminieri

## Phaethontidae

* Phaethon rubricauda
* Phaethon lepturus

## Sulidae

* Sula dactylatra
* Sula sula
* Sula leucogaster

## Fregatidae

* Fregata minor
* Fregata ariel

## Ardeidae

* Egretta sacra

## Anatidae

* Anas platyrhynchos

## Phasianidae

* Gallus gallus

## Rallidae

* Gallirallus philippensis

## Charadriidae

* Pluvialis fulva

## Scolopacidae

* Limosa lapponica
* Numenius phaeopus
* Numenius tahitiensis
* Heterosceles brevipes
* Heterosceles incanus
* Arenaria interpres
* Calidris alba

## Sternidae

* Sterna bergii
* Sterna sumatrana
* Sterna lunata
* Sterna anaethetus
* Sterna fuscata
* Anous minutus
* Anous stolidus
* Procelsterna cerulea
* Gygis alba

## Columbidae

* Ducula pacifica

## Cuculidae

* Eudynamys taitensis

## Referències

* ↑ Llistats d'Ocells del Món.

## Bibliografia

* Clements, James F. Birds of the World: a Checklist. Cornell University Press, 2000, p. 880. ISBN 0934797161.
# Hromada (partit polític)

L'Associació Panucraïnesa Hromada (ucraïnès Всеукраїнське об'єднання "Громада") és un partit polític ucraïnès. A les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 1998 va obtenir el 4,7% dels vots i 16 escons proporcionals i 8 esconss individuals al parlament d'Ucraïna, la Rada Suprema. El partit és dirigit per l'ex primer ministre Pavlo Lazarenko. A les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2006 va participar en el Bloc Lazarenko.

## Història

Fou creat el 1994 per Oleksandr Turtxínov i Pavlo Lazarenko, ex primer ministre d'Ucraïna. A les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 1998 va obtenir 24 escons al Parlament d'Ucraïna (Rada Suprema) gràcies als bons resultats a la província de Dnipropetrovsk.
Quan Lazarenko van fugir als Estats Units la primavera de 1999 per a evitar les investigacions per malversació de fons els membres de les diferents faccions van deixar el partit per unir-se a altres faccions parlamentàries, entre ells la futura primera ministra d'Ucraïna Iúlia Timoixenko, qui va crear la Unió Panucraïnesa "Pàtria"
La facció Hromada es va dissoldre al Parlament d'Ucraïna el 29 de febrer de 2000 perquè no estava en condicions de complir el requisit mínim de catorze membres.

## Bloc Lazarenko

A les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2006 Hromada va participar en el "Bloc Lazarenko" (format per Hromada, Unió Socialdemòcrata i el Partit Socialdemòcrata d'Ucraïna), però només va rebre 76.950 vot, un 0,30%, de manera que no entraren al Parlament. Nogensmenys van obtenir el tercer lloc al Consell de la Província de Dnipropetrovsk on Ivan Lazarenko, germà de Pavlo, n'és vicepresident.
A les eleccions al Parlament d'Ucraïna de 2007 el partit no va participar pel fet que la Comissió Electoral Central d'Ucraïna es va negar a inscriure als candidats de Hromada com a candidats perquè no va notificar a la Comissió Electoral Central la veritable data del seu Congrés. El partit té previst participar en les futures eleccions en un bloc electoral amb la Unió Socialdemocrata, que tampoc no va participar en les eleccions de 2007.

## Referències

* ↑ [swords]=8fd5893941d69d0be3f378576261ae3e&tx_ttnews[any_of_the_words]=Hromada&tx_ttnews[pointer]=1&tx_ttnews[tt_news]=11443&tx_ttnews[backPid]=7&cHash=10213e7200 A CABINET OF REFORMS?, The Jamestown Foundation (12 de gener de 2000)
* ↑ [swords]=8fd5893941d69d0be3f378576261ae3e&tx_ttnews[any_of_the_words]=Hromada&tx_ttnews[pointer]=1&tx_ttnews[tt_news]=11444&tx_ttnews[backPid]=7&cHash=9fe0200b55 REFORMIST UKRAINIAN PREMIER APPOINTED, The Jamestown Foundation (12 de gener de 2000)

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-12-19 a Wayback Machine. (ucraïnès)
# Publi Furi

Publi Furi és el nom dels següents personatges:
* Publi Furi (triumvir), magistrat romà
* Publi Furi (tribú), tribú el 100 aC
* Publi Furi (cavaller), cavaller rom
* Publi Furi Fil, diversos personatges
* Publi Furi Crassipes, edil curul
* Publi Furi Medul·lí Fus, cònsol el 472 aC
# Sinagoga Hurva

La Gran Sinagoga Hurva (hebreu: בית הכנסת החורבה‎) és una sinagoga que es troba en el Barri jueu de la ciutat vella de Jerusalem. Aquesta va ser la principal sinagoga de la comunitat asquenazita, fins a la Guerra araboisraeliana de 1948. En 1864, la comunitat dels perushim, els deixebles del Gaó de Vílnius, van erigir una sinagoga oficialment consagrada amb el nom de Beit Yaakov. És aquesta darrera la que va ser destruïda durant la guerra àraboisraeliana de 1948. Després de la captura de la ciutat vella de Jerusalem en 1967 molts projectes es van presentar per a la reconstrucció de la sinagoga, incloent-hi el projecte de l'arquitecte nord-americà Louis Kahn. Després d'anys de deliberació, un arc commemoratiu va ser construït en 1977 en el lloc, convertint-se en un símbol important del barri jueu. Els plans per a la reconstrucció de la sinagoga original, van ser aprovats pel Govern d'Israel en l'any 2000. La inauguració de la sinagoga reconstruïda va tenir lloc els dies 14 i 15 de març de 2010.

## Referències

* ↑ itraveljerusalem.com
# StemRad

StemRad es una empresa israeliana amb seu a Tel-Aviv, Israel, que desenvolupa, manufactura i ven, equips de protecció personal (EPP) contra la radiació ionitzant. El seu producte insígnia és el 360 Gamma, un aparell de protecció contra la radiació que protegeix la medul·la òssia pelviana dels usuaris. Es l'única empresa del món que fabrica equipament pensat per a protegir els usuaris dels efectes de la radiació gamma d'alta energia, i la primera companyia en fer servir un escut de protecció parcial en els seus productes. En juliol de 2015 es va anunciar que StemRad entraria en una aliança d'empreses amb el gegant aeroespacial Lockheed Martin, per desenvolupar una protecció personal pels astronautes.

## Referències

* ↑ Lockheed Martin and StemRad Studying First-Responder Radiation Shield for Potential Deep-Space Application Lockheed Martin.com
# Joan Puig i Calafat

Joan Puig i Calafat, conegut com a Durí (Llucmajor, Mallorca, 1802 - Palma, 1829) fou un bandoler de principis del segle xix que tingué atemorida les poblacions del migjorn de Mallorca. Tenia amagatalls a diferents coves de la serra de Galdent i a s'Arenal (cova d'en Durí). Robava i matava sense remordiments, juntament amb altres companys. No eren delinqüents generosos que robassin als rics per donar-ho als pobres sinó que ho feien a tots sense miraments. Era odiat i temut pel poble. Les autoritats posaren preu al seu cap i una vegada que l'agafaren ben aviat fugí de la presó. Finalment fou detingut, diuen que per la traïció d'un company de banda anomenat Bartomeu Fullana, Fullaní, d'Algaida i amb altra gent de la seva tropa fou penjat a Palma el 1829. La pena pels assassins fou “per suspensió en la forca” aleshores encara vigent com a forma d'execució. Només tres anys després fou canviada pel “garrot”. En ell s'inspirà l'escriptor Sebastià Alzamora per escriure la seva novel·la La Malcontenta (Proa, 2015).

## Referències

* ↑ Font Obrador, Bartomeu. Fra Pere Antoni Figuera i Tomàs, lexicògraf i el seu context vuitcentista. Ajuntament de Llucmajor, 2005, p. 7. Arxivat 2018-04-12 a Wayback Machine.
* ↑ Carrió Villalonga, Pere. «LES POMES D'OR: EL BANDOLER DURÍ», 28-12-2016. [Consulta: 16 agost 2017].
* ↑ Ros, C. «Sebastià Alzamora: “Les dones en la meva obra són sempre fortes. No m’interessen les bledes”». AraBalears.cat, 13-09-2015.
# Sepuh

Sepuh és el nom que designava un noble a Armènia i Pèrsia. El nom és d'origen persa i vindria de l'avèstic Visuputhra (fill d'una casa senyorial) que va derivar en pehlevi a veshpuhr o vispus (fill de clan). S'aplicà també als fills dels nakharark armenis.
# Publi Furi Fil

Publi Furi Fil és el nom dels següents personatges:
* Publi Furi Fil (cònsol), cònsol el 223 aC
* Publi Furi Fil (magistrat), magistrat romà fill de l'anterior
* Publi Furi Fil (cònsol el 136 aC)
* Publi Furi Fil (pretor), pretor el 174 aC
# Hrochoť

Hrochoť és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1296.
# Shuttle Landing Facility

El Shuttle Landing Facility (SLF) (codi OACI: KTTS, FAA LID: TTS) és un aeroport situat a Merritt Island a Brevard County, Florida, EUA. És una part del John F. Kennedy Space Center (KSC), i va ser utilitzat pel transbordador espacial de la NASA per aterrar fins al final del programa l'any 2011. També es va utilitzar per a enlairaments i aterratges per a aeronaus de formació i experimentals de la NASA, com el Shuttle Carrier Aircraft i per a aeronaus civils.
A partir de 2015, Space Florida gestiona i opera les instal·lacions sota un contracte d'arrendament de 30 anys de la NASA. Les empreses privades han estat utilitzant el SLF per a les seves operacions des del 2011 i continuaran fent-ho a través de Space Florida.

## Vegeu també

* Cape Canaveral Air Force Station Skid Strip

## Referències

* ↑ NASA. «Shuttle Landing Facility (SLF)». NASA, 2007. Arxivat de l'original el 27 de maig 2010. [Consulta: 7 novembre 2007].
* ↑ NASA. «Shuttle Landing 101». NASA, 2007. Arxivat de l'original el 4 de febrer 2019. [Consulta: 7 novembre 2007].
* ↑ «NASA Signs Agreement with Space Florida to Operate Historic Landing Facility». NASA, 22-06-2015. [Consulta: 5 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Shuttle Landing Facility - NASA.gov fact sheet
* Space Shuttle Era: Landing Sites - NASA video on YouTube
# Sepulcre

Sepulcre és l'obra que es construeix per donar sepultura a una persona, generalment en pedra i elevada respecte del terra.
Des de la pau de Constantí I el Gran es van fer comuns els cementiris a l'aire lliure, tancats amb murs als afores de les poblacions i al costat d'una església o basílica. Consistien els sepulcres en caixes d'una o diverses peces o en nínxols formats amb material de maçoneria i coberts amb una llosa, que se situaven al mur del cementiri o sota terra. Els més sumptuosos es col·locaven exempts sobre un pedestal, o adherits al mur exterior de l'església i es disposaven en forma de caixa o pila rectangular de marbre, ricament esculpida a la seva cara frontal exterior, i algunes vegades també en els laterals, amb símbols cristians i temes bíblics, costum que ja s'havia introduït a les catacumbes pels volts del segle iii, i que va ser més comú amb la pau constantiniana.
Amb freqüència, figuren entre els relleus alguns motius arquitectònics en els quals s'adverteix l'estil romà de l'època de decadència. Quan s'esculpien poques figures, era freqüent omplir els espais intermedis amb l'ornament dels estrígiles o estries corbes en S (inversa o recta), copiat dels sarcòfags pagans. Des de finals del segle v va cessar a Roma el costum d'esculpir figures als sepulcres, limitant-se l'ornamentació a símbols cristians i dibuixos diferents. Al Regne Visigòtic de Toledo seguia encara al segle vii. També es disposaven els sepulcres amb obra de fàbrica sobre el terra en forma semblant als loculi de les catacumbes, semblant lleixes de biblioteques.
Els sepulcres tenien sempre plana la seva coberta als primers segles, però des del segle v va començar a usar-se arquejada i a partir del segle viii, es va disposar com una teulada a dues aigües o vessants. Alguns dels esmentats sepulcres estaven interiorment dividits en compartiments per contenir-ne dos o més difunts, anomenant-se bisomos o trisomos, etc., com consta per inscripcions i, de vegades, el revelen les figures o retrats dels personatges allà dipositats, esculpides en relleu sobre una cara del sepulcre. Igual pràctica van seguir els gentils abans dels cristians.
Són cèlebres pels seus bonics relleus els que s'exhibeixen al Vaticà i en altres llocs de Roma, així com els d'Arle (França) i les antigues esglésies de Ravenna (Itàlia), entre d'altres. Al cementiri de Pisa (Piazza dei Miracoli) van ser recopilats al llarg dels segles gairebé un centenar.

## Vegeu també

* Sant Sepulcre de Jesús, a Jerusalem
* Sarcòfag
* Mausoleu
* Sepultura
* Tomba

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.235. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].

## Bibliografia

* Francisco Vicente Calle Calle Plasencia:"Misterios a les catedrals, www.bubok.com, 2008.
* Sayáns Castaños, Marceliano. Sepulcre esculturado de Sta. María de Plasencia / Marceliano Sayáns Castaños.. [S.l. : s.n.], 1984 (Plasencia : Sánchez Rodrigo
Viccionari
# Simeó II

* Per a altres significats, vegeu «Simeó II de Bulgària».
Simeó II de Jerusalem (grec antic: Συμεών, llatí: Symeon o Simeon Hyerosolymitanus) va ser patriarca de Jerusalem possiblement de l'any 1084 fins al 1106). Alguns autors l'anomenen Simó, però en general el nom més utilitzat pels autors llatins que parlen de les croades, es Simeó.
Va ser successor d'Eutimi I l'any 1085 o potser el 86 segons Anton Michel o el 1089 segons Venance Grumel. L'any 1094 va tenir diverses converses amb Pere l'Ermità, que peregrinava a Terra Santa, sobre el deplorable estat dels cristians de l'Orient i aquestes converses van excitar el zel de Pere i van ser un dels motius per organitzar les Croades. El 1098 els croats van arribar a Antioquia i Simeó, per temor als governants musulmans de Palestina, va fugir a Xipre, des d'on va ajudar els dirigents de les croades, enviant-los carregaments de fruites, vi, aus i tot allò que podia. Va morir en el moment de la conquesta de Jerusalem i la seva vacant els croats la van cobrir amb un bisbe llatí, mentre els nadius n'elegien un de grec, cosa que va originar conflictes continuats entre les dues esglésies.
És l'autor d'un tractat anomenat De Azymis adversus Latinos. Lleó Al·laci transcriu uns fragments d'aquesta obra d'on es dedueix que Simeó no va ser hostil als llatins. Michel Le Quien posa en dubte aquesta afirmació, perquè en aquell moment la diplomàcia li hauria pogut fer escriure un text lliure de greuges.

## Referències

* ↑ Anton Michel, « Die byzantinische und römische Werbung um Symeon II. von Jerusalem », Zeitschrift für Kirchengeschichte 62, 1943-49, p.164-169.
* ↑ Venance Grumel, «Jérusalem entre Rome et Byzance: une lettre inconnue du patriarche de Constantinople Nicolas III à son collègue de Jérusalem (vers 1089)», Échos d'Orient 38, 1939, p.104-117
* ↑ Heinrich Hagenmeyer, Die Kreuzzugsbriefe aus den Jahren 1088-1100; Eine Quellensammlung zur Geschichte des ersten Kreuzzugs. Mit Erläuterungen, Innsbruck, 1901 (lettres VI, p.141, et IX, p.146).
* ↑ Bernard Leib (éd.), «Deux inédits byzantins sur les azymes au début du s.XIIe», Orientalia Christiana 9, Rome, 1924, p. 157-176.
* ↑ Smith, William (ed.). «Symeon Hierosolymitanus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 1r octubre 2022].
# Mighty Barrolle SA

El Mighty Barrolle Sports Association és un club de futbol liberià de la ciutat de Monròvia. Disputa els seus partits a l'estadi Antonette Tubman. És un dels clubs fundadors del futbol al país. Ha guanayt la Lliga liberiana de futbol en tretze ocasions; i la Copa liberiana de futbol vuit cops.

## Palmarès

* Lliga liberiana de futbol:
** 1967, 1972, 1973, 1974, 1986, 1988, 1989, 1993, 1995, 2001, 2004, 2006, 2009
* Copa liberiana de futbol:
** 1974, 1978, 1981, 1983, 1984, 1985, 1986, 1995

## Referències

* ↑ «Liberia – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Liberia - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Edoardo Amaldi

Edoardo Amaldi (Carpaneto Piacentino, Itàlia, 5 de setembre de 1908 - Roma, Itàlia, 5 de desembre de 1989) va ser un físic i professor italià. Va ser cofundador i secretari general de l'Organització Europea per a la Recerca Nuclear (CERN), de l'Agència Espacial Europea i de l'Institut Nacional de Física Nuclear d'Itàlia. Va ocupar la càtedra de Física experimental a la Universitat La Sapienza de Roma.

## Vegeu també

* Edoardo Amaldi ATV
* Llista de Directors Generals del CERN

## Referències

* ↑ «Edoardo Amaldi (1908-1989)». CERN. [Consulta: 4 desembre 2016].
* ↑ «Amaldi, Edoardo». Treccani enciclopedie. [Consulta: 4 desembre 2016].
* ↑ «ATV-3: Edoardo Amaldi» (en anglès). [Consulta: 28 març 2022].

## Enllaços externs

* Oral History interview transcript with Edoardo Amaldi 8 April 1963, American Institute of Physics, Niels Bohr Library and Archives Arxivat 22 de maig 2011 a Wayback Machine. (en anglès)
* Oral History interview transcript with Edoardo Amaldi 9, 10 abril 1969, American Institute of Physics, Niels Bohr Library and Archives Arxivat 22 de novembre 2008 a Wayback Machine. (en anglès)
# Sepulcre d'Hug de Cardona

El sepulcre d'Hug de Cardona és una talla en alabastre i pedra de Montjuïc amb restes de policromia i vidrat feta per Joan de Tournai l'any 1327 en estil gòtic. L'escultura és el sepulcre d'Hug de Cardona.
Procedeix de la capella de Sant Antoni de la catedral de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Sepulcre d'Hug de Cardona (mort el 1330)». [Consulta: 24 abril 2021].
* ↑ L' escultor Joan de Tournai a Catalunya a Racó.cat
# Simav

Simav és una ciutat de Turquia, capital d'un dels districtes de la província de Kütahya, a la regió de l'Egeu. Es troba a la vora del riu que porta el seu nom i al sud-est del Simav Gölü. Fou la clàssica Synaos, a l'oest de la regió de Frígia i es conserven vestigis d'aquesta època. Durant el domini romà d'Orient fou seu d'un bisbat i es conserven les restes de la ciutadella. Vers el 1300 va passar a Germiyan però el 1381 fou cedida al sultà otomà Murat I. Hi van néixer diversos savis otomans (Shaykh Abd Allah Ilahi i Kara Shams al-Din els principals). En època otomana fou capçalera d'un kada. La ciutat es va cremar el 1911 i fou reconstruïda. Després de la I Guerra Mundial fou ocupada pels grecs el juliol de 1921 i fins al setembre de 1922. Amb la república va passar a ser un il o districte de la província de Kütayha. El 1965 va arribar a 7.877 habitants.
Hi ha una ciutat a Tràcia, antigament Simawna i ara Simavna, que alguna vegada ha estat confosa amb Simav.

## Enllaços externs

* Lloc oficial del municipi (turc)
* Lloc oficial del districte (turc)
* Fotos de Simav Arxivat 2012-02-24 a Wayback Machine. (turc)
* Ercüment ÇALI Arxivat 2010-03-10 a Wayback Machine.(turc)
# Sepulcre de Josep Arnau i Preses

El Sepulcre de Josep Arnau i Preses és una obra d'Arenys de Mar (Maresme) del cementiri d'Arenys de Mar realitzada per Venanci Vallmitjana.

## Descripció

Conjunt escultòric en marbre blanc representant la Santíssima Trinitat. Està feta a mida natural i la seva presència impressiona al visitant. La figura del Pare està representada per una imatge acollidora d'un home gran amb barba que al seu pit hi té un colom amb les ales esteses que representa l'Esperit Sant. El fill -difunt- està repenjat en el pare, amb el cap de cantó, i té, als seus peus, un angelet. Tot el grup s'aguanta en una massa pètria que dona la sensació d'uns núvols, element, el qual, fa que el conjunt no faci la sensació de pesat i puja la sensació de magnificència.

## Referències

* ↑ Andreu, Pep; Cruz, Marga (fotografies). Modernisme al Maresme. L'arquitectura entre dos segles. Marga Cruz (ed.), 2009, p. 26. ISBN 97884936655319.
* ↑ «Sepulcre de Josep Arnau i Preses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Microtus thomasi

Microtus thomasi és una espècie de talpó que es troba a Bòsnia i Hercegovina, Grècia, Macedònia, Montenegro, Albània i Sèrbia.
Fou anomenat en honor de l'eminent mastòleg britànic Oldfield Thomas.

## Referències

* Wilson D. E.; Reeder D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 3a edició. Washington: Smithsonian Institution Press, 2005. ISBN 978-0801882210.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 410. ISBN 978-0801893049.

## Enllaços externs

* Fordham et al. (2006). Microtus thomasi. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 30 desembre 2007 (en anglès). (anglès)
# Simarubàcies

Simarubàcia, Simarubàcies o Simaroubaceae és una família de plantes amb flors.
Sobre la seva classificació taxonòmica hi ha hagut un important debat científic. La més coneguda de les espècies és l'ailant (Ailanthus altissima), espècie invasora que ha esdevingut de distribució cosmopolita.
# Llista d'ocells de Tokelau

Aquesta llista d'ocells de Tokelau inclou totes les espècies d'ocells trobats a Tokelau: 29, de les quals 1 fou introduïda pels humans i dues estan globalment amenaçades d'extinció.
Els ocells s'ordenen per ordre i família.

## Procellariiformes
### Procellariidae

* Macronectes giganteus
* Puffinus pacificus

## Pelecaniformes
### Phaethontidae

* Phaethon rubricauda
* Phaethon lepturus

### Sulidae

* Sula dactylatra
* Sula sula
* Sula leucogaster

### Fregatidae

* Fregata minor
* Fregata ariel

## Ciconiiformes
### Ardeidae

* Egretta sacra

## Galliformes
### Phasianidae

* Gallus gallus

## Charadriiformes
### Charadriidae

* Pluvialis fulva

### Scolopacidae

* Limosa lapponica
* Numenius phaeopus
* Numenius tahitiensis
* Tringa incana
* Arenaria interpres
* Calidris alba

### Sternidae

* Anous stolidus
* Anous minutus
* Procelsterna cerulea
* Gygis alba
* Onychoprion fuscatus
* Onychoprion lunatus
* Sterna sumatrana
* Thalasseus bergii

## Columbiformes
### Columbidae

* Ducula pacifica

## Cuculiformes
### Cuculidae

* Eudynamys taitensis

## Strigiformes
### Tytonidae

* Tyto novaehollandiae

## Referències

* ↑ - Llistats d'Ocells del Món.

## Bibliografia

* Clements, James F. Birds of the World: a Checklist. Cornell University Press, 2000, p. 880. ISBN 0934797161.
# Eduardo Moreiras Collazo

Eduardo Moreiras Collazo (Quiroga 1914 - Vigo 1991) va ser un escriptor en gallec i castellà. La seva temàtica preferida era el mar. Va estudiar, en la Universitat de Santiago de Compostel·la, Filosofia i Lletres. Va viure a Vigo i es va casar amb Olga Barreiro amb qui va tenir tres fills. Va estar casat trenta-cinc anys, durant els quals va desenvolupar la major part de la seva obra poètica. Més tard va casar en segones noces amb la poetisa Luz Pozo Garza. Va ser fundador i director de la revista Mensajes de Poesía. Va traduir al castellà els poemes de Paul Éluard en 1955. A partir d'aquest any va escriure només en gallec. Va ser membre de la Reial Acadèmia Gallega.

## Obra
### En castellà

* El bosque encantado, 1947.
* Éxtasis, 1948.
* Los oficios, 1952.

### En gallec

* A realidade esencial, 1955 (poesia)
* Paisaxe en rocha viva, 1958 (poesia)
* Os nobres carreiros, 1970 (poesia),
* Follas de vagar. Xornal (1969-1970), 1972 (diari)
* Primaveira no Lor, 1974 (relats)
* Fogo soltó, 1976 (relats)
* O libro dos mortos, 1979 (poesia) (Premi de la Crítica de poesia gallega)
# Eduardo Montesinos Chilet

Eduardo Montesinos Chilet (la Pobla de Vallbona, 14 de maig de 1955) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la IV Legislatura.

## Biografia

Treballà com a electricista industrial i va fer sindicalisme per a la Unió General de Treballadors. Militant del PSPV-PSOE, fou nomenat director general de Treball de la Generalitat Valenciana entre 1982 i 1995. Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1995, i ha estat secretari de la Comissió Permanent no legislativa d'Afers Europeus. El 1995 substituí Ricard Pérez i Casado com a secretari del PSPV-PSOE a la ciutat de València, càrrec que va ocupar fins a 1999. El 2000 fou nomenat assessor de CISA, una de les asseguradores de Bancaixa

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2015-07-02. [Consulta: 1r juliol 2015].
* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.381. ISBN 9788495484802.
* ↑ Montesinos será consejero de una de las aseguradoras del grupo Bancaixa, El País, 22 de febrer de 2000