OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# ActivityPub

ActivityPub és un protocol obert i descentralitzat de xarxes socials basat en el protocol ActivityPump de Pump.io. Proporciona una API client/servidor per crear, actualitzar i suprimir contingut, així com una API federada de servidor a servidor per a proporcionar notificacions i contingut.

## Estat del projecte

ActivityPub és un estàndard per a Internet al Grup de Xarxes Socials del World Wide Web Consortium (W3C). Anteriorment, el nom del protocol era ActivityPump, però es va considerar que ActivityPub expressava millor el propòsit de publicació creuada que caracteritza el protocol. Va aprendre de les experiències amb l'estàndard anterior anomenat OStatus.
El gener de 2018, el W3C va publicar l'estàndard ActivityPub com a recomanació.
El Grup de Comunitats Socials del W3C organitza una conferència anual gratuïta sobre el futur de l'ActivityPub.
L'antic gestor de la comunitat de Diaspora, Sean Tilley, va escriure un article que suggereix que els protocols d'ActivityPub poden proporcionar una manera de federar plataformes d'Internet.

## Implementacions notables
### Protocol federat (de servidor a servidor)

* Friendica, un programari de xarxes socials, implementa ActivityPub des de la versió 2019.01.
* Mastodon, un programari de xarxes socials, va implementar ActivityPub a la versió 1.6, llançada el 10 de setembre de 2017. Es pretén que ActivityPub ofereixi més seguretat per als missatges privats que l'anterior protocol, OStatus.
* Nextcloud, un servei federat per a l'allotjament de fitxers.
* PeerTube, un servei federat per a la transmissió de vídeo.
* Pixelfed, un programari de xarxes socials semblant a Instagram, implementa ActivityPub.
* Mobilizon, un servei federat que permet crear grups, pàgines públiques i esdeveniments.

## Vegeu també

* Fediverse

## Referències

* ↑ «Sandstorm and the Social Web». zenhack.net, 29-05-2016. Arxivat de l'original el 30 d’octubre 2020. [Consulta: 5 novembre 2022].
* 1 2 «W3C Recommendation 23 January 2018». [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Holloway, James. «What on Earth is the fediverse and why does it matter?». New Atlas, 18-09-2018. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ «ActivityPub Conf 2020». Arxivat de l'original el 2 de juny 2021. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ «ActivityPub Conf 2019». [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Tilley, Sean. «A quick guide to The Free Network», 23-09-2017. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ «Friendica 2019.01 released». [Consulta: 24 gener 2019].
* 1 2 «Server-Server - ActivityPub implementation reports». [Consulta: 2 gener 2019].
* ↑ Wallen, Jack. «Nextcloud Social is a promising collaborative feature». Tech Republic, 22-01-2019. [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ Krasnoff, Barbara. «Eight photo-centric social sites that are not Instagram». The Verge.
# Abascantus

* Per a altres significats, vegeu «Abascantus (desambiguació)».
Abascantus o Abascant (en llatí Abascantus, en grec antic Ἀβάσκαντος) era un metge nascut a Lugdúnum (Lió) que va viure probablement al segle ii i que va inventar un antídot contra la mossegada de serps i altres remeis. Galè el menciona diverses vegades.
Jan Gruter, un filòleg flamenc, va recollir nombroses inscripcions llatines en una de les quals es fa referència a un Abascantus, llibert d'August, que podria ser aquest Abascant mencionat per Galè, però és incert. Galè també parla d'un Abascantus al que anomena Παρακλήτιος Ἀβάσκανθος (el consolador, el remeier), però no se sap si és el mateix.

## Referències

* ↑ Galè. De Compositione Medicamentorum secundum Locos IX,4, vol. XIII, p. 278
* ↑ W.A.G., Abascantus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 2
# Mitridates I de Commagena

Mitridates I Cal·linic (grec antic: ΜιΘριδάτης Кαλλίνικος) era rei de Commagena des de l'any 109 aC al 86 aC.
Va ser el successor del seu pare Sames. Abans de pujar al tron, es va casar amb la princesa Laòdice VII Tea per segellar un acord de pau entre l'Imperi Selèucida i Commagena.
Va morir l'any 70 aC i el va succeir el seu fill Antíoc I de Commagena.

## Referències

* ↑ Erskine, Andrew (et al.) (ed.). The Hellenistic Court: Monarchic Power and Elite Society from Alexander to Cleopatra. Swansea: The Classical Press of Wales, 2017, p. 75. ISBN 9781910589625.
# Mitridates I d'Ibèria

    * Hi va haver un anterior Mitridates d'Ibèria (autèntic Mitridates I d'Ibèria) que probablement cal identificar amb Adreki d'Ibèria
Mitridates I o Mihrdat I de Mtskheta, (mort el 129), fou un rei d'Ibèria a Mtskheta, que hauria regnat del 113 al 129. Tot i que tradicionalment és considerat com el primer Mitridates, o I, en realitat el pare de Pharsman I d'Ibèria ja va portar aquest nom en les fonts clàssiques (probablement el Adreki d'Ibèria de les fonts georgianes) i seria l'autentic Mitridates I d'Iberia, mentre que el d'aquest article hauria de ser Mitridates de Mtskheta. S'ha conservat l'ordinal per mantenir el nom tradicional a les fonts.
Era fill de Derok, al que va succeir vers el 113. a la seva "Histoire de la Géorgie", Marie-Félicité Brosset diu que d'acord amb la Crònica georgiana del príncep Vakhouxti Bagration, Mihrdat o Mitridates s'hauria casat amb una princesa dels parts, el que va molestar al seu parent Pharsman II el Benefactor que regnava al sud del regne amb seu a Armazi. Per evitar una guerra civil al país, Mihrdat o Mitridates va decidir matar Pharsman en un banquet, de manera discreta. Però aquest va endevinar o va saber el complot i va declarar la guerra a Mihrdat I, que fou derrotat i es va haver de refugiar a la cort de Pàrtia. El rei d'Armazi va posar al tron de Mtskheta al seu spaspet Farnabaz, que va igualar a Pharsman en la seva activitat guerrera. Al cap d'uns anys Mihrdat o Mitridates va retornar amb un exèrcit part i va aconseguir fer assassinar Pharsman II, recuperant el tron; la família de Pharsman es va refugiar a Armènia. Mirhdat I, ja en el tron altre cop, es va aliar als pobles del Caucas, preparant una guerra imminent, que efectivament va esclatar: amb el suport dels romans (que van enviar tropes) el rei d'Armènia va envair el regne d'Ibèria, i va capturar i matar a Mihrdat i va posar al tron d'una Ibèria reunificada a Radamist, fill de Pharsman II.

## Notes

* ↑ Aquesta divisió del regne surt de les fonts georgianes, i no és acceptada por molts historiadors.
* ↑ Potser com una mena de governador militar, però és possible que com a rei ja que el spapet tradicionalment era un membre de la família reial

## Bibliografia

* Marie-Félicité Brosset, Histoire de la Géorgie, Sant Petersburg.
# Miquel Recio i Martín

Miquel Recio i Martín (Navalmoral de la Mata, Càceres, 1943 - Sant Hipòlit de Voltregà, Osona, 5 de desembre de 2006) fou un jugador d'hoquei sobre patins català d'origen extremeny, de les dècades de 1960 i 1970.
Als quatre anys va traslladar-se amb la seva família a Sant Hipòlit de Voltregà, on es va formar al Club Patí Voltregà. Va debutar amb el primer equip la temporada 1962-63, guanyant el Campionat de Catalunya. La temporada següent, mentre feia el servei militar, va jugar als Salesians València i a la seva tornada va jugar a l'Inriva PC, filial del CP Voltregà. La temporada 1966-67 els dos clubs es van fusionar i, juntament amb altres jugadors com Ramon Nogué, Miquel Cabanes i Catxo Ordeig, va guanyar durant la dècada del 1970 dues Copes d'Europa (1975 i 1976), dues Lligues espanyoles (1974-75 i 1975-76) i tres Copes espanyoles (1969, 1974 i 1977). Al final de la temporada 1976-77 va retirar-se breument de la competició, exercint com a àrbitre. Va retornar a les pistes el 1979 jugant amb el Club Patí Ripoll, amb el qual va aconseguir l'ascens a la Divisió d'Honor espanyola el 1982 i essent el primer equip gironí a aconseguir-ho. Va retirar-se definitivament de la competició al final de la temporada 1982-83. Internacional amb la selecció espanyola d'hoquei sobre patins en categories inferiors, va ser campió d'Europa sub-20 (1964) i amb l'absoluta va participar en la Copa de les Nacions de 1968, aconseguint la medalla d'argent. Fou el màxim golejador de la Lliga més de deu ocasions, destacant els 114 gols marcats en una sola temporada, i també, va ser l'inventor de l'anomenat "gol del tonto", que consisteix en marcar un gol passant per darrere de la porteria i sorprenent el porter per la banda contrària.
Entre d'altres reconeixements. des de l'any 2009 se celebra un torneig de veterans a Sant Hipòlit de Voltregà que porta el nom de Memorial Miquel Recio en record seu.

## Palmarès
### Clubs

* 2 Copes d'Europa d'hoquei sobre patins masculina: 1974-75 i 1975-76
* 2 Campionats de Catalunya d'hoquei sobre patins: 1963 i 1965
* 2 Lligues espanyoles d'hoquei patins masculina: 1974-75 i 1975-76
* 3 Copes espanyoles d'hoquei patins masculina: 1969, 1974 i 1977

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent a la Copa de les Nacions d'hoquei sobre patins masculina: 1968

## Referències

* 1 2 3 «Miquel Recio i Martín». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Les necrològiques (Barcelona)». Vilaweb, 05-12-2006. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 «Miquel Recio Martín». Memorial Miquel Recio. [Consulta: 23 gener 2021].
* ↑ «Falleció el legendario Miguel Recio». Mundo Deportivo, 08-12-2006. [Consulta: 1r octubre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa de Miquel Recio i Martín - RinkHockey.net (anglès)
# Enrique Vázquez Castro

Enrique Vázquez Castro (Vitòria, País Basc, 8 de febrer de 1968) és un compositor i sacerdot vitorià.
Va cursar els estudis de piano i composició al Conservatori Superior de Música Jesús Guridi de la seva ciutat natal, obtenint l'any 2000 el Premi d'Honor de Fi de Carrera de Composició i Instrumentació.
La seva popularitat va augmentar al Pontifici Consell per als Laics amb l'himne (obra conjunta d'Enrique Vázquez Castro i César Franco) per a la Jornada Mundial de la Joventut de Madrid 2011.

## Obres
### Música d'orquestra

* Fecisti nos ad Te 2007 orq 10'
* Inquietum est cor nostrum 2008 orq 10'

### Música de banda

* Haurrentzako hiru soinuak 2004 Bnd 16'

### Música de cambra

* Bizitza 1996 fl/cl/fg/p/perc/va/vc 10'40
* Bostetan bost 1999 fl/cl/va/vc/vbr 5'31
* Quinteto de Viento fl/ob/cl/tpa/fg

### Música instrumental solista

* Aots urdiña 1995 órg 10
* Hasieran bazen hitza 1999 fl/elec 10'16
* Interior intimo meo 2002 acr 11'03
* Itxaropen izarra 1996 órg 13'
* Kimu 1999 sax/perc 18'43
* Kordia 2000 vc/elec 10'16

### Música vocal

* A Cristo Crucificado 1995 Mzsolo/p 3'
* Hire anaiaren odola 2001 Mz/sax/acr/perc/elec 14'25

### Música de cor

* Babes gaitzazu, Ama Co/órg
* Bedeinkatua 2004 Tsolo/T/T/Br/B 6'
* Jesu Dulcis Memoria 1997 S/A/T/B 9'
* Victimae pascali laudes S/A/T/B

## Referències

* ↑ «Himno de la JMJ Madrid 2011» (en castellà). Revista Ecclesia. [Consulta: 20 agost 2011].
* ↑ «La Jornada Mundial de la Juventud Madrid 2011 ya tiene himno» (en castellà), 27-05-2010. [Consulta: 20 agost 2011].
* ↑ «Himno de la JMJ Madrid 2011» (en castellà), 26-05-2010. [Consulta: 20 agost 2011].
* ↑ «Vazquez Castro, Enrique» (en castellà). Musikagileak. [Consulta: 20 agost 2011].

## Enllaços externs

* Aprobado el himno de la JMJ 2011 Arxivat 2011-05-18 a Wayback Machine. (castellà)
# Enrique Vivanco Menchaca

Enrique Vivanco Menchaca fou un polític espanyol, germà de Manuel, Emilio i Jenaro Vivanco Menchaca.

## Trajectòria

Fill de Manuel Vivanco y León i de Manuela Menchaca y Mateos, era originari de Sevilla, però es va establir a Lleida vers el 1870. Com els seus germans, va fer carrera política. Durant el sexenni democràtic fou membre del Partit Constitucional i el 1872 fou nomenat cap de Foment del govern civil de la província de Lleida. El 1873 marxà un temps a Cuba amb el duc de la Torre i quan tornà, ja en plena restauració borbònica, ingressà al Partit Conservador, amb el que fou elegit diputat pel districte de les Borges Blanques a les eleccions generals espanyoles de 1876. El 1882 va presidir la taula de la reunió al Teatre Novedades (Barcelona) en demanda d'una política proteccionista del govern, i que fou dissolta pel governador civil.
En els anys posteriors fou nomenat alcalde de Jerez de la Frontera, governador civil de la província de Lleida (1880, 1884 i 1885), de la província de Zamora (1890), de la província de Sevilla (1891), de la província de Màlaga (1892) i Guipúscoa (1900). També fou president de la Diputació de Lleida de 1903 a 1908.

## Enllaços externs

* Joan Palomas i Moncholi, El rerefons econòmic de l'activitat dels parlamentaris catalans 1875-1885 Arxivat 2014-01-03 a Wayback Machine., p. 510-511
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Presidents de la Diputació de Lleida Arxivat 2010-09-30 a Wayback Machine.
# Enrique de Arfe

Enrique de Arfe. (també anomenat Enrique de Colònia pel seu possible origen germànic), (1475 - 1545). Orfebre que va treballar a Espanya però l'origen del qual se suposa alemany, va ser el pioner d'una família de gran reputació a l'orfebreria castellana entre els quals van destacar els seus fills, Juan i Antonio de Arfe i el seu net Juan de Arfe y Villafañe.
El 1506 es va establir a Lleó, arrencant la seva carrera espanyola. Encara que va començar els seus treballs al gòtic, on destaca la custòdia de la Catedral de Lleó, no va trigar a recollir l'esperit i la tècnica renaixentista que va començar a plasmar amb enorme brillantor a la seva obra més coneguda: la custòdia de la Catedral de Toledo. Va realitzar també treballs d'orfebreria per encàrrec en altres catedrals espanyoles (custòdies de: la catedral de Còrdova, de la catedral de Cadis (aquesta atribuïda) i de Sahagún), i per a peces associades als passos processionals de Setmana Santa com ara creus, cofres i reliquiaris. Va realitzar l'esbós per a la custòdia de la catedral de Salamanca, que finalment no li va ser encarregada.

## Bibliografia

* Ignacio Sánchez Cantón, Los Arfes. Escultores de plata y oro (1501-1603), Madrid, Calleja, 1920.
# Model Hodgkin–Huxley

El model Hodgkin-Huxley, o model basat en la conductància, és un model matemàtic que descriu com s'inicien i es propaguen els potencials d'acció de les neurones. És un conjunt d'equacions diferencials no lineals que aproximen les característiques elèctriques de les cèl·lules excitables com les neurones i les cèl·lules musculars. És un sistema dinàmic de temps continu.
Alan Hodgkin i Andrew Huxley van descriure el model l'any 1952 per explicar els mecanismes iònics subjacents a l'inici i propagació dels potencials d'acció a l'axó gegant del calamar. Van rebre el Premi Nobel de Fisiologia o Medicina l'any 1963 per aquest treball.

## Referències

* ↑ «2.2 Hodgkin-Huxley Model | Neuronal Dynamics online book» (en anglès). https://neuronaldynamics.epfl.ch.+[Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ The Journal of Physiology, 117, 4, 01-08-1952, pàg. 500–44. DOI: 10.1113/jphysiol.1952.sp004764. PMC: 1392413. PMID: 12991237.
* ↑ «The Hodgkin-Huxley Model» (en anglès). https://www.st-andrews.ac.uk.+[Consulta: 29 agost 2022].
# Metaphrynella

Metaphrynella és un gènere de granotes de la família Microhylidae que es troba a Panamà, Colòmbia i, principalment, a l'est dels Andes.

## Taxonomia

* Metaphrynella pollicaris (Boulenger, 1890).
* Metaphrynella sundana (Peters, 1867).

## Referències

* IUCN (anglès)
# Equèstrat

Equèstrat (grec antic: Ἐχέστρατος, llatí: Echestratus) va ser un rei d'Esparta. Era fill d'Agis I, i el tercer de la línia agíada dels reis espartans.
Durant el seu regnat se suposa que va conquerir el districte de Cinúria, a la frontera entre Esparta i Argos. Era el pare de Labotes, també rei d'Esparta.

## Referències

* ↑ Pausanias. The Description of Greece. vol.1. R. Priestley, 1824, p. 234.
* ↑ Smith, William (ed.). «Labotas». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 10 gener 2023].
# Equus occidentalis

Equus occidentalis és una espècie extinta de mamífer perissodàctil de la família dels èquids que visqué a Nord-amèrica durant l'estatge faunístic Ranxolabreà (Plistocè superior), fa entre 10.000 i 240.000 anys. Se n'han trobat restes fòssils als Estats Units (Arizona, Califòrnia, Nevada, Nou Mèxic i Oregon) i Mèxic (Baixa Califòrnia i Sonora). Fou descrit pel paleontòleg estatunidenc Joseph Leidy a partir de dues dents premolars superiors i una dent molar inferior.

## Referències

* ↑ Cirilli, O.; Machado, H.; Arroyo-Cabrales, J.; Barrón-Ortiz, C. I.; Davis, E.; Jass, C. N.; Jukar, A. M.; Landry, Z.; Marín-Leyva, A. H.; Pandolfi, L.; et al. «Evolution of the Family Equidae, Subfamily Equinae, in North, Central and South America, Eurasia and Africa during the Plio-Pleistocene». Biology. 2022; 11 (9): 1.258.
# Miguel Aguirre Martínez Falero

Miguel Aguirre Martínez Falero (Ferrol, 20 de desembre de província de la Corunya, 1944) és un metge i polític establert al País Basc. És llicenciat en medicina i cirurgia.
Ha estat cap local de Sanitat de Lezama, Aiara i Artziniega (Àlaba) durant els anys setanta. Procedent de la Democràcia Cristiana Basca, ingressà en la UCD i fou membre del Comitè Executiu d'aquest partit d'Àlaba. És autor d'un treball sobre neurolèptics en la Pràctica de la Medicina General.
A les eleccions generals espanyoles de 1979 fou escollit senador d'UCD per Àlaba; de 1979 a 1982 fou vicepresident primer de la Comissió de Defensa Nacional del Senat d'Espanya. Després de l'ensulsiada del partit en 1982 es va retirar de la política.

## Enllaços externs

* Biografia a l'Enciclopèdia Basca Auñamendi
* Fitxa del Senat
# Miguel Alberto Flangini Ximénez

Miguel Alberto Flangini Ximénez (1824 - 1900) fou un polític uruguaià, que va servir, per un breu període, com a president interí del seu país l'any 1882.
Flangini és considerat com una figura important de transició dintre del seu sector al Partit Colorado. La seva tasca va ser fonamental en un temps de crisi política a l'Uruguai, un país que encara no tenia un segle de vida. Va succeir a Francisco Antonio Vidal com a president de la República el 1882. Poc temps després va deixar el poder en mans del militar i dictador Máximo Santos.
Va morir a Montevideo el 1900, amb 76 anys.

## Referències

* 1 2 (anglès) Cronologia de l'Uruguai
# Miguel Alcalá Martínez

Miguel Alcalá Martínez fou un periodista, publicista i advocat valencià, que fou elegit diputat pel districte de Xelva dins el Partit Liberal (fracció Izquierda Liberal dirigida per Santiago Alba Bonifaz) a les eleccions generals espanyoles de 1923.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Miguel Alcubierre

Miguel Alcubierre Moya (Ciutat de Mèxic, 1964) és un físic teòric mexicà. Va estudiar Física a la Facultat de Ciències de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic. Alcubierre es va traslladar a Gal·les el 1990 per estudiar a la Universitat de Cardiff on va obtenir el seu doctorat el 1994.
En deixar Gal·les el 1996, va treballar durant un temps en el Max Planck Institute for Gravitational Physics a Potsdam, Alemanya, on va desenvolupar noves tècniques matemàtiques per descriure la física dels forats negres. Des del 2002, ha treballat a l'Institut de Ciències Nuclears de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM) on coordina una investigació sobre la relativitat numèrica, un esforç per emprar ordinadors per formular i solucionar unes equacions físiques formulades per Albert Einstein.
Alcubierre és més conegut per haver desenvolupat un model matemàtic que permetria viatjar més ràpid que la llum sense violar el principi físic que sosté que res pot superar la velocitat de la llum. Segons explica el mateix Alcubierre, la idea se li va ocórrer veient la sèrie de ciència-ficció Star Trek. Aquest model matemàtic es diu mètrica d'Alcubierre i es correlaciona amb l'motor de curvatura (Warp Drive).
El Dr. Miguel Alcubierre Moya va ser nomenat director de l'Institut de Ciències Nuclears de la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic (UNAM) l'11 de juny de 2012.

## Referències

* ↑ «Entrevista realitzada a Alcubierre publicada a la web de la UNAM». Arxivat de l'original el 2013-12-18. [Consulta: 12 desembre 2013].
* ↑ Agnew, J. «An Examination of Warp Theory and Technology to Determine the State of the Art and Feasibility». American Institute of Aeronautics and Astronautics Propulsion and Energy Forum and Exposition, 16-08-2019. DOI: 10.2514/6.2019-4288.

## Enllaços externs

* Entrevista realitzada a Alcubierre publicada a la web de la UNAM Arxivat 2013-12-18 a Wayback Machine. (castellà)
* Entrevista realitzada a Alcubierre a Ràdio Nacional d'Espanya (programa «Fallo de Sistema» de Ràdio 3, data 21.10.2012) (castellà)
* ¿Cómo funciona el motor de curvatura de Alcubierre? Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine. (castellà)
# Erreur tragique

Erreur tragique és una pel·lícula muda francesa escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 24 de gener de 1913.

## Sinopsi

Un jove aristòcrata, René de Romiguières, és presa d'una gelosia assassina després de veure accidentalment la seva esposa, amb la que s'ha csat fa poc, en una pel·lícula amb un altre home. René intenta controlar-se al principi, però finalment planeja una mort horrible per la seva dona. Aleshores es pregunta: era realment Suzanne el que va veure a la pantalla?

## Repartiment

* René Navarre : René de Romiguières
* Suzanne Grandais : Suzanne de Romiguières
* Ernest Bourbon : Onésime
* Paul Manson
* Marie Dorly : la governanta

## Notes

* ↑ Erreur tragique, bifi.fr
* ↑ Erreur tragique a silentera.com
# Erriberagoitia

Erriberagoitia (en castellà Ribera Alta) és un municipi d'Àlaba, de la Quadrilla d'Añana. El municipi està format per 26 concejos:
* Antezana de la Ribera.
* Anúcita.
* Arbígano.
* Arreo.
* Artaza-Escota, format per dos pobles veïns, Artaza i Escota.
* Barrón.
* Basquiñuelas.
* Caicedo-Sopeña.
* Hereña.
* Lasierra.
* Leciñana de la Oca.
* Morillas.
* Ormijana.
* Paúl.
* Pobes, capital i principal població del municipi.
* Subijana-Morillas.
* Tuyo.
* Villabezana.
* Villambrosa.
* Viloria.
Els pobles de Castillo-Sopeña, Mimbredo, Nuvilla, San Miguel i Villaluenga són d'administració municipal.