OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rachel Yakar

Rachel Yakar (Lió, 3 de març de 1938) és una soprano francesa.
Va estudiar amb Germaine Lubin al Conservatori de París. El 1963 va debutar a Estrasburg. En els propers vint anys, va estar associada amb el Deutsche Oper am Rhein de Düsseldorf. A mitjans del 1970, va actuar a Bayreuth, Glyndebourne, Edimburg, Salzburg i Covent Garden. El seu repertori va incloure Donna Elvira de Don Giovanni de Mozart i Primera dama de La Flauta Màgica; Monteverdi L'incoronazione di Poppea i Aricia de Rameau; Climène de Phaëton de Jean-Baptiste Lully, Circé a Scylla et Glaucus de Leclair; Diane de Les Aventures du roi Pausole d'Arthur Honegger i Madame Lidoine de Diàlegs del Carmelites de Francis Poulenc.

## Referències

* Grove Music Online (Requereix subscripció)
# John Bright (dissenyador de vestuari)

* No s'ha de confondre amb John Bright (guionista).
* Per a altres significats, vegeu «John Bright (desambiguació)».
John Bright (nascut el març de 1940) és un dissenyador de vestuari guanyador d'un Oscar de l'Acadèmia. John Bright va guanyar l'Oscar al millor vestuari per la pel·lícula Una habitació amb vista el 1986. Va compartir la victòria amb Jenny Beavan.

## Nominacions als premis de l'Acadèmia

* 1995 - Sentit i sensibilitat - Compartit amb Jenny Beavan. Perdut contra Restoration.
* 1993 - El que queda del dia - Compartit amb Jenny Beavan. Perdut contra L'edat de la innocència.
* 1992 - Retorn a Howards End - Compartit amb Jenny Beavan. Perdut davant Dràcula de Bram Stoker.
* 1987 - Maurice - Compartit amb Jenny Beavan. Perdut per l'últim emperador .
* 1986 - Una habitació amb vista - Compartida amb Jenny Beavan. Guanyador
* 1984 - Les bostonianes - Compartit amb Jenny Beavan. Perdut contra Amadeus.

## Filmografia

* Carmilla (2019)
* La comtessa russa (2005)
* Els magnífics Ambersons (2002)
* La copa daurada (2000)
* El darrer setembre (1999)
* Onegin (1999)
* Retrat d'una dama (1996)
* Twelfth Night o What You Will (1996)
* Jefferson a París (1995)
* Sentit i sensibilitat (1995)
* El que queda del dia (1993)
* Ullal Blanc (1991)
* Muntanyes de la Lluna (1990)
* Els enganyadors (1988)
* Maurice (1987)
* Una habitació amb vista (1986)
* Les bostonianes (1984)

## Referències

* ↑ «The 59th Academy Awards | 1987».
# Central Nuclear de Trillo

La central nuclear de Trillo és una central nuclear és una de les centrals nuclears que actualment es troben en activitat a la península Ibèrica. Està situada al municipi de Trillo (Guadalajara). La central va ser inaugurada l'any 1987, essent la més moderna del parc nuclear espanyol. El reactor de Trillo pertany a l'anomenada tercera generació de centrals nuclears espanyoles. Aquest reactor és d'aigua a pressió (tipus PWR) el qual té instal·lat una potència elèctrica de 1066 MW. Té dues torres de refrigeració de tir natural com a sistema de refrigeració i utilitza urani enriquit com a combustible. Aquesta central subministra anualment uns 8.000 milions de kWh a tot Espanya.

## Gestió

La gestió d'aquesta central correspon (d'igual manera que la Central nuclear d'Almaraz) a la societat Centrales Nucleares de Almaraz-Trillo (CNAT) i és propietat d'Iberdrola en un 48%, Naturgy en un 34,5%, Hidroelèctrica del Cantábrico en un 15,5% i Nuclenor en un 2%.

## Gestió ambiental

La Central nuclear de Trillo treballa amb cicles de 12 mesos els quals una vegada finalitzen, es fa una parada per a la recàrrega del combustible nuclear i manteniment de la planta. D'igual manera que en altres centrals nuclears, el combustible gastat s'emmagatzema, durant 5 anys mínim, en una piscina refrigerada sotmesa als mateixos nivells de control i seguretat que en el reactor. A Trillo, aquesta piscina es troba en l'interior del mateix edifici de contenció, cosa que assegura l'aïllament i l'absència d'efectes ambientals. Aquesta central també disposa d'un edifici auxiliar on s'emmagatzema una part del combustible gastat a l'interior de contenidors metàl·lics hermètics i blindats per tal de mantenir l'alta seguretat desitjada i no crear cap incidència ambiental.

## Referències

* 1 2 «CN Trillo» (en castellà). CNAT. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ «Centrales Nucleares en España» (en castellà). Ministerio para la Transición Ecológica y el Reto Demográfico. [Consulta: 12 desembre 2020].

## Vegeu també

* Contaminació radioactiva
* Radioactivitat
* Central nuclear d'Almaraz
* Central nuclear d'Ascó II
* Central nuclear de Cofrents
* Central nuclear de Vandellós

## Enllaços externs

* Centrales Nucleares de Almaraz-Trillo: http://www.cnat.es/cnatweb/index.php Arxivat 2016-04-24 a Wayback Machine.
* Consell de Seguretat Nuclear: https://www.csn.es/index.php/es/ Arxivat 2014-03-30 a Wayback Machine.
# Catancyla

Catancyla és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Catancyla brunnea, que es troba a Austràlia, on ha estat registrada a Austràlia Occidental.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 27 gener 2019].
# Ramón Echagüe y Méndez Vigo

Ramón Echagüe y Méndez Vigo (Madrid, 15 de novembre de 1852 - Madrid, 25 de novembre de 1917) va ser un militar i polític espanyol, director general de la Guàrdia Civil i ministre de la Guerra.

## Biografia

Nascut el 15 de novembre de 1852, era fill del general Rafael Echagüe y Bermingham. Va ingressar a l'exèrcit en 1866 i va combatre en les accions del Nord de la Tercera Guerra Carlina i en la campanya de 1896 en Cuba, on va resultar ferit en les llomes del Rosario. En 1887 va succeir al seu pare com a comte del Serrallo i Gran d'Espanya. Ascendit a general de divisió, va ser Capità general de València entre 1911 i 1913. Va ser Director General de la Guàrdia Civil entre el 3 de març de 1913 i el 30 d'octubre de 1913 i ministre de la Guerra entre octubre de 1913 i desembre de 1915. També va ser Senador vitalici i Gentilhome Gran d'Espanya amb exercici i servitud.
Va morir a la seva ciutat natal el 25 de novembre de 1917.

## Referències

* 1 2 «Ramón Echagüe Méndez Vigo». Enciclopedia Auñamendi.
* ↑ Ramon Echagüe, a xtec.cat
* ↑ «Ramón Echagüe y Méndez Vigo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Directores Generales». Guàrdia Civil. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 22 juny 2015].

## Enllaços externs

* Ramón Echagüe Arxivat 2015-06-22 a Wayback Machine. a benemeritaaldia.org
* Enterrament de Ramón Echagüe a Blanco y Negro, 2 de desembre de 1917
# Cinema Rivelles

El Cinema Rivelles és un cinema d'Albal (Horta Sud) protegit com a Bé immoble de rellevància local amb el codi 46.16.007-E5. Va ser construït entre el 1920 i 1940 i va deixar de funcionar a la dècada del 1980. El nom prové de l'artista de teatre i cinema Rafael Rivelles.

## Referències

* ↑ «Cinema Rivelles». http://eduwp.edu.gva.es. Patrimoni cultural valencià. [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ «Cine Rivelles en Albal». Cine Sublime. cinesublime. [Consulta: 6 setembre 2017].
* ↑ Verdeguer, Ricardo «El cinematógrafo». El Replà, 2, 01-01-2004, pàg. 30 [Consulta: 6 setembre 2017].
# Noyelles-sur-Sambre

Noyelles-sur-Sambre és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 329 habitants. Es troba a 95 km de Lilla, a 110 km de Brussel·les, a 128 de Reims (Marne), a 46 km de Valenciennes i Mons (B), a 68 km de Charleroi (B), a 29 km de Fourmies, a 21 km de Maubeuge, a 13 km d'Avesnes-sur-Helpe i a 5 km de Maroilles.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 314 | 335 | 385 | 371 | 351 | 335 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989-1995 | Marcel Daussy | |
| 1995- | Jean-Pierre Monnier | Divers droite |
# Augusto Abelaira

Augusto Abelaira (Ançã, Beira, 18 de març de 1926 - Lisboa, 4 de juliol de 2003) fou un novel·lista i periodista portuguès.

## Obres principals

* A Cidade das Flores (novel·la), 1959;
* Os Desertores (novel·la), 1960;
* A Palavra é de Oiro (teatre), 1961;
* O Nariz de Cleópatra (teatre), 1962;
* As Boas Intenções (novel·la), 1963; traduïda al romanès: Bunele intentii (As boas intenções), per Mirela Stanciulescu, Edinter, 1992.
* Enseada Amena (novel·la), 1966;
* Bolor (novel·la), 1968;
* Ode (quase) Marítima, (monòleg), amb dibuixos de Maria Keil, 1968;
* Quatro Paredes Nuas (contes), 1972;
* Sem Tecto, Entre Ruínas (novel·la), 1979;
* «Olfacto», a Poética dos Cinco Sentidos: La Dame à la Licorne, 1979;
* Anfitrião, Outra Vez (teatre), 1980;
* O Triunfo da Morte (novel·la), 1981;
* O Bosque Harmonioso (novel·la), 1982;
* O Único Animal que... (novel·la), 1985;
* Deste Modo ou Daquele (novel·la), 1990;
* Outrora, Agora (novel·la), 1996; traduïda al búlgar per Iordanka Hascimento, Karin-Mariana Todorova, 1996.
* Nem Só Mas Também (novel·la pòstuma), 2004;
* «O arquimortes», a la revista Ficções n.º 8, 2003-2004.

## Notes

* ↑ Sobre esta obra, ver o estudo de Inês Assunção Gamelas intitulado 1968 (e depois) – Representações da juventude nos romances Heiβer Sommer, de Uwe Timm, e Sem Tecto, entre Ruínas, de Augusto Abelaira, Aveiro, 2010.
* ↑ Sobre esta obra, ver o estudo de Natália Ubirajara Silva intitulado A Sinfonia Narrativa de Augusto Abelaira: A Metaficção em O Triunfo da Morte, Porto Alegre, 2009.
# Golf Aràbic

«Golf Aràbic» té aquests significats:
Pars, Fars, Iran i Ajam -els noms de l'Iran- i els seus equivalents en altres idiomes estan lligats. [1][2]
Tot i que aquesta via fluvial s'anomena Golf Pèrsic i Mar Pèrsic en tots els textos històrics i geogràfics àrabs, aquesta denominació ha estat desafiada pels nacionalistes àrabs des de la dècada de 1330. Els països àrabs fan servir el nom fals del Golf Àrab des dels anys 60 i amb la difusió de les idees panaràbiques per Jamal Abdul Nasser [3] Aquest assumpte s'ha comunicat oficialment a tots els països àrabs a través d'una circular de la Lliga Àrab. [6] Però altres països del món i organitzacions internacionals encara utilitzen oficialment el nom original i antic del Golf Pèrsic, i de vegades poden utilitzar el terme Golf en correspondència informal per simplicitat o sota influència financera àrab.
* Golf Pèrsic
* Mar Roja, en la cartografia antiga fins al segle XIX

## Vegeu també

* Mar d'Aràbia
* Mar d'Eritrea
# Golf als Jocs Mediterranis de 2018

La competició de golf dels Jocs del Mediterrani de 2018 de Tarragona es va celebrar entre el 25 i el 28 de juny al Club de Golf Costa Daurada. La primera aparició d'aquest esport en els Jocs del Mediterrani va ser a Casablanca 1983 al Marroc.
La competició es va centrar en quatre categories, dues masculines (individual i equips) i dues femenines (individual i equips).

## Medaller per categoria

| Categoria | Or | Plata | Bronze |
| Homes ||||
| Individual | Mario Galiano | Aron Zemmer | Zan Luka Stirn |
| Equips | Espanya Mario Galiano Iván Cantero Álvaro Velasco | Itàlia Aron Zemmer Jacopo Vecchi Philip Geerts | França Paul Foulquie Nicolas Platret Marin D'Harcourt |
| Dones ||||
| Individual | Marta Sanz | Angelica Moresco | Ana Belac |
| Equips | Espanya Marta Sanz Patricia Sanz Natalia Escuriola | Itàlia Diana Luna Angelica Moresco Roberta Liti | Eslovènia Pia Babnik Vida Obersnel Ana Belac |

## Medaller per país

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Espanya | 4 | - | - | 4 |
| 2 | Itàlia | - | 4 | - | 4 |
| 3 | Eslovènia | - | - | 3 | 3 |
| 4 | França | - | - | 1 | 1 |
| Total | Total | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* ↑ «Golf - Jocs Mediterranis 2018». Arxivat de l'original el 2018-05-24. [Consulta: 23 maig 2018].
# Golf Làtmic

Golf Làtmic (en llatí Latmicus Sinus, en grec antic Λατμικὸς κόλπος), era una badia a la costa occidental de Cària, que derivava el seu nom de la muntanya de Latmos, que s'aixeca a la capçalera del golf.
A la badia hi desembocava el riu Meandre, que hi arribava des del nord-est. La distància entre Milet i Heraclea del Latmos, a la costa de la badia, era de 100 estadis, segons Estrabó. Els sediments que ha anat portant el riu han fet que la badia s'anés omplint fins que ha arribat quasi a desaparèixer, i queda només un llac interior davant d'Heraclea, que té el nom de llac de Bafa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Latmicus sinus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 18 març 2021].
# Aymée Nuviola

Aymée Nuviola (l'Havana, 8 de gener de 1973) nom artístic d'Aymée Regla Nuviola Suárez és una cantant cubana, pianista, compositora i actriu, anomenada "La Sonera del Mundo". També és coneguda per haver interpretat Celia Cruz en la telenovela colombiana Celia.

## Guardons

| Any | Premi | Àlbum | Categoria | Ref |
| 2020 | Grammy | A Journey Through Cuban Music | Millor àlbum llatí tropical | |

## Referències

* ↑ «Biografía | Aymée Nuviola» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-07-14. [Consulta: 14 juliol 2020].
* ↑ «Premi Grammy» (en castellà), 26-06-2020.
# Ayn Rand

Alissa Zinóvievna Rozenbàum rus: Али́са Зино́вьевна Розенба́ум, més coneguda pel pseudònim d'Ayn Rand (Sant Petersburg, 2 de febrer de 1905-Nova York, 6 de març de 1982), fou una filòsofa i escriptora estatunidenca d'origen rus, àmpliament coneguda per haver escrit els best-sellers The Fountainhead i Atlas Shrugged (La rebel·lió d'Atles), i per haver desenvolupat un sistema filosòfic que va denominar objectivisme.
Rand defensava l'egoisme racional, l'individualisme, i el capitalisme (laissez-faire), argumentant que és l'únic sistema econòmic que permet a l'ésser humà viure com a ésser humà, és a dir, fent ús de la seva facultat de raonar. En conseqüència, rebutjava absolutament el socialisme, l'altruisme i la religió.
Per altra banda, sostenia que l'ésser humà ha de triar els seus valors i les seves accions mitjançant la raó, que cada individu té dret a existir per si mateix, sense sacrificar-se pels altres ni sacrificant d'altres per a si, i que ningú no té dret a buscar valors d'uns altres ni a imposar-los idees mitjançant la força.
Rand, considerada mentora ideològica dels economistes més liberals, defensava que l'egoisme era el "bé", i l'altruisme, "el mal"; que les persones pobres en el sistema capitalista eren "paràsits", i qualificava de superiors o "superhomes" els més rics, ja que sostenia la teoria que tots s'havien enfrontat lliurement als mateixos reptes, perills i circumstàncies. Considerava per tant que havia de beneficiar els més "valuosos". S'oposava a tota mena de programes socials i a la mateixa existència de l'"interès públic". El seu pensament s'ha popularitzat entre la dreta nord-americana. Un dels seus admiradors i membre del seu cercle més proper, Alan Greenspan, citaria la seva inspiració en posar en pràctica les polítiques econòmiques favorables als més rics, de desregulació financera i de retallades de programes socials amb l'administració Reagan, que continuarien al llarg del seu llarg mandat sota amb George Bush I, Bill Clinton i George Bush II, fins a la catàstrofe econòmica mundial de 2007.
Per als crítics amb l'objectivisme, aquesta filosofia "no té cap altre propòsit pràctic que promoure els interessos econòmics de les persones riques que el financen; l'única funció del seu pensament és justificar la riquesa, excusar la pobresa i normalitzar el tipus de guerra hobbesiana de tots contra tots que Rand considerava la societat ideal".

## Referències

* ↑ Weiss, Gary. Ayn Rand Nation: The Hidden Struggle for America’s Soul (en anglès). 2012. St. Martin's Press, 28 de febr. 2012.

## Vegeu també

* Objectivisme
* La Rebel·lió d'Atles (1957)

## Enllaços externs

* Ayn Rand Institute.
* ARI Watch.
* The Objectivist Center.
* Quent Cordair Fine Art. Galeria d'art inspirada en la filosofia d'Ayn Rand.
* Aristós. Organització dedicada a les teories artístiques d'Ayn Rand.
# Geertruidenberg

Geertruidenberg és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 20.885 habitants repartits sobre una superfície de 29,69 km² (dels quals 2,99 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Werkendam, a l'oest amb Drimmelen, a l'est amb Waalwijk i al sud amb Oosterhout i Dongen.

## Centres de població

* Geertruidenberg
* Raamsdonk
* Raamsdonksveer

## Ajuntament

* Keerpunt74, 5 regidors
* PvdA 4 regidors
* CDA 3 regidors
* Partij Samenwerking 2 regidors
* VVD 2 regidors
* SP 2 regidors
* GroenLinks 1 regidor

## Enllaços externs

* www.geertruidenberg.nl
# Giuliana

Giuliana (sicilià Giuliana) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Palerm. L'any 2007 tenia 2.303 habitants. Limita amb els municipis de Bisacquino, Caltabellotta (AG), Chiusa Sclafani, Contessa Entellina i Sambuca di Sicilia (AG).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2006- | Giuseppe Campisi | Llista cívica |
# Geoffroy Tory

Geoffroy Tory (Bourges, c. 1480 - París, 1533) fou un humanista i gravador francès, conegut per les seves contribucions tipogràfiques al francès. Tory va estudiar a Bourges, Roma i Bolonya. Va ser professor de gramàtica i filosofia de diverses escoles de la Universitat de París. També va treballar com a gravador i corrector.

## Referències

* ↑ «Geoffroy Tory». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Auchenipterus fordicei

Auchenipterus fordicei és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540. Pls. 421-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2): 119-172.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J., Jr. i R. P. Vari 1999: The South American catfish genus Auchenipterus Valenciennes, 1840 (Ostariophysi: Siluriformes: Auchenipteridae): monophyly and relationships, with a revisionary study. Zoological Journal of the Linnean Society Núm. 126: 387-450. «Enllaç». (anglès)
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Balma (desambiguació)

«Balma» té aquests significats:
* Balma, bauma o abric rocós, cavitat o cova no gaire profunda i generalment de forma allargada horitzontal en un cingle o vessant rocallós.
* Balma (francès) o Balmar (occità), comú occità del departament francès de l'Alta Garona a la regió de Migdia-Pirineus.
Viccionari
# Ocosingo (municipi)

Ocosingo és un municipi de l'estat de Chiapas. Ococingo és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part sud de l'estat de Chiapas. Limita al nord amb el municipi de Palenque, al sud amb Marqués de Comillas, a l'oest amb l'Monte Bello i a l'est amb Guatemala.

## Vegeu també

* Municipis de Chiapas

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Ococingo Arxivat 2018-06-15 a Wayback Machine.INAFED, 2015. (castellà)
# Associació de Futbol de Sèrbia

L'Associació de Futbol de Sèrbia (en serbi: Фудбалски савез Србије / Fudbalski Savez Srbije o ФСС/FSS) dirigeix el futbol a Sèrbia.
És l'encarregada d'organitzar la Lliga sèrbia de futbol, les lligues amateurs, la Copa sèrbia de futbol i la Selecció de futbol de Sèrbia. Té la seu a Belgrad. Reemplaçà l'Associació de Futbol de Iugoslàvia, que havia estat fundada el 1919 a Zagreb i l'Associació de Futbol de Sèrbia i Montenegro el 2006.

## Presidents

* Miljan Miljanić ??? - Març 2001
* Dragan Stojković Març 2001 - Juny 2005
* Tomislav Karadžić Juny 2005 - Juliol 2006
* Zvezdan Terzić Juliol 2006 - Març 2008
* Tomislav Karadžić Març 2008 - Present

## Vegeu també

* Futbol a Sèrbia

## Enllaços externs

* Associació de Futbol de Sèrbia - Lloc web oficial
* FIFA perfil Arxivat 2011-11-28 a Wayback Machine.
* UEFA perfil
* Web de seguidors Arxivat 2018-12-15 a Wayback Machine.
* Web no oficial sobre la selecció de Sèrbia i Montenegro Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine.
# Autòlisi

Autòlisi o digestió cel·lular és la destrucció de les cèl·lules mitjançant l'acció dels seus propis enzims com a part de la putrefacció. També es pot referir a la digestió d'un enzim per una altra molècula del mateix enzim. El terme deriva del grec: αυτό ("un mateix") i λύσις ("divisió"). L'autòlisi no és comuna en organismes adults vius i normalment passa en cèl·lules danyades o teixits que es moren. L'autòlisi s'engega per les cèl·lules que alliberen enzims digestius al citoplasma.
En els fetus del primats l'acció selectiva de l'autòlisi permet la formació dels dits.
En la indústria alimentària l'autòlisi implica de matar els llevats i facilitar la degradació cel·lular pels enzims. Es fa servir per a donar diferents sabors, quan el procés és activat per addició de sals es coneix com a plasmòlisi.
En fer pa l'autòlisi descriu la hidratació que succeeix en posar aigua i farina únicament.
En begudes alcohòliques fermentades també hi pot haver autòlisi. En el xampany l'autòlisi és un component bàsic de la sabor.
L'autòlisi és un terme molt utilitzat en psicologia i psiquiatria per referir-se al suïcidi.

## Referències

* ↑ Kevin Kavanagh. Fungi: biology and applications. Chichester: John Wiley & Sons, 2005, p. 138–140. ISBN 0-470-86701-9.
* ↑ Gisslen, Wayne. Professional baking. 5th. Nova York: John Wiley, 2009, p. 136. ISBN 0-471-78349-8.
* ↑ J. Robinson (ed) "The Oxford Companion to Wine" Third Edition pg 54 Oxford University Press 2006 ISBN 0-19-860990-6
* ↑ «autòlisi | enciclopèdia.cat». [Consulta: 23 març 2021].
* ↑ Tutusaus, Roca i; Xavier, F. Estudi de les conductes autolesives en una mostra de subjectes drogoaddictes a les presons (Tesi: Doctorat). Universitat de Barcelona, 2009-12-04.
# Autòmat cel·lular quàntic

Un autòmat cel·lular quàntic és un model de computació quàntica equivalent al model clàssic d'autòmat cel·lular que va introduir John von Neumann.

## Orígens

Arrenca quan John von Neumann comença l'axiomatització de la mecànica quàntica i s'adona en 1926 que un sistema quàntic es podia considerar com un punt en un espai anomenat Hilbert, anàleg a la 6N fase de dimensió d'espai (on N és el nombre de partícules, 3 coordenades generals i 3 moments canònics per a cada) de mecànica clàssica però amb infinites més dimensions en comptes (corresponents a la infinitat de possibles estats del sistema): les quantitats de la física tradicional (per exemple, posició i moment) podien ser representades com operadors lineals particulars operant en aquests espais.

## Utilitat

Mitjançant aquest paradigma es desenvolupen dispositius que aprofiten els fenòmens de confinament i pou quàntic.