OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Víktor Pàvlik

Víktor Pàvlik (en ucraïnès Віктор Франкович Павлік) (Terébovlja, 31 de desembre de 1965) és un cantant i guitarrista ucraïnès que rebé el títol d'Artista meritori d'Ucraïna (заслужений артист України) el 1999.

## Carrera musical

Després de graduar-se a la Universitat nacional de cultura i música de Kyiv (Київського національного університету культури і мистецтв.), Víktor Pàvlik va mamprendre la seua carrera musical amb el grup VIA a partir de 1983 i aconseguí certa popularitat a la zona de Ternópill. Treballà més endavant a l'orquestra filharmònica de la província de Ternópill fent gires per Ucraïna i també a l'estranger. Es feu famós amb les cançons Ти подобаєшся мені ("m'agrades") el 1994, Шикидим (cançó en part en turc). Fou guardonat amb el títol prestigiós d'artista meritori d'Ucraïna que li lliurà el 1999 l'aleshores president d'Ucraïna Leonid Kutxma.

## Discografia

* «Шикидим» (1998)
* «Анна-Марія» ('Anna-Maria, 1999)
* «Диво» (2000)
* «Світку мій високий» (2001)
* «Дівчина-сонце» ('Noia-sol', 2002)
* «Дякуючи Богу» ('Gràcies Déu!', 2003)
* «Слава Богу!» ('Gràcies a Déu!', 2004)
* «Танцюймо разом» ('Dancem junts', 2005)
* «Кімната в середині мого серця» (2005).

## Enllaços externs

* Pàgina web de Víktor Pàvlik en ucraïnès (o en rus)
# Obenheim

Obenheim (en alsacià Owene) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.214 habitants.
Forma part del cantó d'Erstein, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del cantó d'Erstein.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 901 | 1.042 | 1.127 | 1.130 | 1.078 | 1.214 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Roger Karst | |
| 2008- | Rémy Schenk | |

## Agermanaments

* Molièras
# Gymnothorax nuttingi

Gymnothorax nuttingi és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 112 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nyanza (Ruanda)

Nyanza (també coneguda com a Nyabisindu) és una ciutat del districte de Nyanza a la província del Sud de Ruanda. Està situada a 30 kilòmetres al nord de Butare i a un centenar de kilòmetres al sud de Kigali. Va ser la capital del regne de Ruanda de 1958 a 1962.

## Història

L'antic palau reial de la monarquia ruandesa dels abami banyiginya es troba a Nyanza. Actualment és el Museu d'Art Rwesero i una de les quatre cambres de l'Alt Tribunal de la República. Sobre el turó veí del nou palau es troba la tomba del darrer mwami Mutara III Rudahigwa (1931-1959) i la seva esposa. Durant el genocidi de Ruanda la ciutat va protagonitzar la major massacre de tutsis i hutus moderats.
L'activista ruandesa pels drets humans Eugénie Musayidire, que viu a Alemanya, va crear el Centre de Concentració i Teràpia Juvenil IZERE el 2003 amb el suport del Servei de Desenvolupament Evangèlic a Nyanza, on tenen cura dels nens i adolescents que pateixen les conseqüències del genocidi ruandès de 1994 i ofereix assistència i ofertes terapèutiques.

## Referències

* ↑ Nyanza a citypopulation
* ↑ «Web del Museu». Arxivat de l'original el 2018-05-07. [Consulta: 29 maig 2018].
* ↑ Eugénie Musayidire a nuernberg.de

## Bibliografia

* Jean-Claude Klotchkoff (et al.), « Nyanza », a Le Rwanda aujourd'hui, Éditions du Jaguar, Paris, 2008 (2e éd.), p. 128-133 ISBN 978-2-86950-422-6
* Bernard Lugan, « Nyanza : une capitale royale du Rwanda ancien », Africa-Tervuren, 1980, XXVI-4, 15 p.
# Xcopy

XCOPY és una ordre provinent del sistema operatiu MS DOS, però també pot usar-se en Windows. XCOPY significa còpia externa i va ser usat originàriament per copiar múltiples fitxers des d'un directori a un altre, posteriorment també va ésser usat per copiar fitxers a través d'una xarxa.
XCOPY es pot usar per a copiar un disc sencer teclejant l'ordre següent: xcopy <<dispositiu d'origen>>:\*.* /h /i /c /k /e /r /y /v <<dispositiu de destinació>>:\
Altres opcions útils de l'ordre xcopy:
* /H Copia fitxers ocults i també fitxers del sistema.
* /I Si la destinació no existeix i cal copiar més d'un fitxer, s'assumeix que la destinació ha d'ésser un directori.
* /C Segueix copiant encara que hi hagi errors.
* /K Copia atributs. Xcopy normal, restablirà atributs de només lectura.
* /S Copia directoris i subdirectoris, exceptuant els buits.
* /E Copia directoris i subdirectoris, incloent-hi els buits.
* /R Sobreescriu fitxers de només lectura.
* /Y Suprimeix la pregunta de confirmació per a suprimir un fitxer de destinació existent.
* /F Mostra tot l'origen i la destinació dels noms de fitxer mentre es copien.
* /D:m-d-y Copia fitxers canviats després de la data. Si no s'informa una data, copia únicament els fitxers la data d'origen dels quals és més nova que llur data de destinació.
* /V Verifica la mida de cada fitxer nou.
Per veure més opcions, es pot executar xcopy/? en el símbol del sistema.
# XeTeX

XeTeX és un motor de composició tipogràfica TeX que utilitza Unicode i suporta tecnologies de fonts tipogràfiques modernes com OpenType, Graphite i Apple Advanced Typography (AAT). Va ser escrit originalment per Jonathan Kew i es distribueix sota la llicència de programari lliure X11.
Inicialment desenvolupat per a Mac OS X, ara és disponible per a les principals plataformes. És compatible nativament amb Unicode i se suposa que el fitxer d'entrada està codificant UTF-8 per defecte. XeTeX pot utilitzar qualsevol tipus de lletra instal·lat en el sistema operatiu sense configurar les mètriques de les fonts tipogràfiques TeX, i pot fer ús directe de les característiques tipogràfiques avançades de les tecnologies OpenType, AAT i Graphite, com ara glifs alternatius i floritures, lligadures opcionals o històriques i pesos variables de fonts tipogràfiques. També ofereix suport per a convencions tipogràfiques locals OpenType (etiqueta locl). XeTeX fins i tot permet que les etiquetes de característiques raw OpenType passin a la font tipogràfica. També es dona suport a la Microtipografia. XeTeX també és compatible amb la tipografia per a les matemàtiques utilitzant fonts Unicode, com ara Cambria Math o Asana Math com a alternativa a la tipografia matemàtica tradicional basada en mètriques de fonts TeX.

## Referències

* ↑ «XeTeX - Unicode-based TeX / Code / [bc89c7 /source/texk/web2c/xetexdir/COPYING]». [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Localization and internationalization Unicode TEX pdf TEX LuaTEX XeTEX» p. 4. [Consulta: 21 novembre 2020].
* ↑ «Unicode and TeX» (en anglès), 27-05-2018. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «XeTeX downloads». [Consulta: 22 novembre 2020].
# Ogooué

L'Ogooué és el principal riu que travessa el Gabon. Neix al Congo-Brazzaville, dins els monts Talé, a una alçada de 840 m, i entra dins el territori gabonès pel sud-est, prop de la ciutat de Boumango. Recorre 1.170 km fins que desemboca en forma de delta al sud de Port-Gentil, a la costa atlàntica. És navegable des de Port-Gentil fins a Ndjolé.
Constitueix una important via de comunicació fluvial tant per al transport de persones com de la fusta extreta de l'interior del país.
Pierre Savorgnan de Brazza va navegar per tot el curs de l'Ogooué superior (1875–83), localitzant la seva font el 1877.

## Principals afluents

* Afluents de la riba dreta:
** Mpassa (longitud: 136 km)
** Lékoni (longitud: 160 km)
** Sébé (longitud: 232 km)
** Lassio (longitud: 160 km)
** Ivindo
** Okano
** Abanga (longitud: 160 km)
* Afluents de la riba esquerra:
** Leyou (longitud: 90 km)
** Lolo (longitud: 240 km)
** Offoué (longitud: 170 km)
** Ngounié

## Principals ciutats que travessa

* Franceville
* Booué
* Ndjolé
* Lambaréné

## Referències

* 1 2 3 «Ogooué». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Ogooué River» (en anglès). Britannica. [Consulta: 28 març 2021].

## Enllaços externs

* Mapa del World Resources Institute de la conca hidrogràfica d'Ogooué (anglès)
* Mapa de la conca del riu Ogoué a Water Resources eAtlas (anglès)
# Ogorodni (Rostov)

* Per a altres significats, vegeu «Ogorodni».
Ogorodni (en rus: Огородный) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 22 habitants, pertany al districte d'Aksai.

## Referències

* ↑ Паспорт муниципального образования «Мишкинское сельское поселение» Аксайского муниципального района
# Pulaski (eina)

La Pulaski és una eina de mà especialment utilitzada per als incendis forestals. És una combinació d'una destral i un aixada en el mateix cap, que permet tallar, decapar i retirar combustibles. L'ús normal de l'eina és per construir tallafocs, tallant arbres amb el costat de la destral, tallant arrels i arbustos amb l'extrem de la fulla de l'aixada i cavant barreres amb la part ampla de l'aixada.
Es creu que va ser inventada per Ed Pulaski, un guardabosc dels servei forestal dels EUA, després del 'Gran incendi de 1910' a Idaho, on es va convertir en un heroi en salvar la vida dels seus companys, atrapats per les flames, refugiant-se en una mina durant hores. Les primeres eines Pulaski dels bombers forestals, cap al 1920, portaven les inicials d'Ed Pulaski gravades al metall.
Els romans ja usaven una eina semblant, la 'dolabra'. A Catalunya l'equivalent és el 'magall', utilitzat per a feines del camp, o la 'piqueta', usada en feines de paleta.
* 'Dolabra' dels romans
* Magall
* Piquetes

## Referències

* ↑ «Maniobres bàsiques amb eines manuals i mecàniques en incendis de vegetació». Generalitat de Catalunya, 2018.
* 1 2 «Què és una Pulaski?» (en anglès). Public Broadcasting Service.
* ↑ Egan, Timothy. El Gran Incendi: Teddy Roosevelt i el foc que salvà Amèrica (en anglès). Boston: Houghton Mifflin, 2009, p. 259-260. ISBN 978-0-547-39460-2.
* ↑ «Dolabra» (en anglès). Perseus Digital Library, 1890.
* ↑ «Magall». Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Piqueta». Gran Enciclopèdia Catalana.
# Allouville-Bellefosse

Allouville-Bellefosse és un municipi francès, situat al departament del Sena Marítim, dins la regió de Normandia. Aquesta localitat és famosa pel seu roure del segle ix, considerat l'arbre més vell de França. En el seu tronc, apuntalat i cobert en part per a ésser protegit, hi ha un parell de capelletes.
# Carrer Sant Lluís (Alella)

El Carrer Sant Lluís és una via pública d'Alella (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És el carrer central dels vials paral·lels a la carretera que configuren el barri del Rost, nucli que s'eleva a llevant de la riera amb carrers inclinats i estrets que el fan molt característic. S'estructura en dos trams separats pel carrer Santa Rosa, amb els habitatges al costat est del carrer i patis frontals a l'altra banda. El primer tram, al nord, té una amplada que varia des dels 5,22m als 3,06 m. Hi trobem tres cases entre mitgeres de planta baixa i pis amb crugies grans de 10 m aproximadament. L'últim habitatge de la cantonada amb el carrer santa Rosa es desdiu de la tipologia de les cases de la zona. Per altra banda, al darrer tram, al sud, hi trobem cases de cos de crugies més estretes -tret de la primera-, també de planta baixa i pis. Amb tot, les façanes mantenen uns trets característics comuns, com la planor de les façanes, les obertures petites de proporcions verticals, els eixos de composició vertical i els acabats amb estucs o arrebossats pintats. El carrer està asfaltat, amb alguns trams de voreres de panot o formigó al costat dels habitatges, on també hi trobem els fanals adossats a les façanes. Creixement del nucli urbà de principis del segle xix conegut com a barri del Rost.

## Referències

* ↑ «Carrer Sant Lluís». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2019].
# Pua

«Pua» té aquests significats:
* Pua (música), element que s'utilitza per al puntejat i rascat d'alguns instruments de corda
* PUA, Plataforma per la Unitat d'Acció
* Barranc de la Pua, barranc del terme de Sant Esteve de la Sarga, Pallars Jussà
* Coll de la Pua, coll de Sant Esteve de la Sarga, Pallars Jussà
Viccionari
# Joana Enríquez i Fernández de Córdoba

Joana Enríquez i Fernández de Córdoba (Torrelobatón, 1425 - Tarragona, 13 de febrer de 1468) fou reina consort de Navarra (1444-1468) i d'Aragó (1458-1468).

## Orígens familiars

Filla de Fadrique Enríquez, almirall de Castella i opositor polític d'Álvaro de Luna y Jarana, assessor de Joan II de Castella.

## Núpcies i descendents

L'1 d'abril del 1444 es casà amb Joan II d'Aragó, rei d'Aragó, Navarra i comte de Barcelona, i fou la segona esposa d'aquest. D'aquesta unió en nasqueren:
* la infanta Elionor d'Aragó (v 1447-?), morta molt jove.
* l'infant Ferran el Catòlic (1452-1516), comte de Barcelona i rei d'Aragó.
* la infanta Joana d'Aragó (1454-1517), casada el 1476 amb el seu cosí Ferran I de Nàpols.
* la infanta Maria d'Aragó (1455-?), morta molt jove.

## Lloctinències generals

Joana Enríquez va exercir de lloctinenta general del Regne de Navarra juntament amb el seu fillastre Carles de Viana, fill del primer matrimoni de Joan II amb Blanca I de Navarra, i pel qual sentia una gran animadversió pel seu possible matrimoni amb la germana d'Enric IV de Castella, enemic de la seva família. El 1461, fou nomenada lloctinenta de Catalunya, però s'enemistà amb els estaments catalans, i en el context de la Guerra civil catalana fou acusada d'haver enverinat Carles de Viana i va haver de fugir amb el seu fill a Girona buscant la protecció dels remences. Allí, patí el setge de la Força Vella, endegat per les tropes de la Generalitat de Catalunya, fins que fou alliberada per les tropes de Joan II i les tropes franceses que havien entrat a Catalunya en ajuda del rei. Va morir el 13 de febrer del 1468 a Tarragona.

## Referències

* ↑ «Joana Enríquez | enciclopèdia.cat». [Consulta: 14 desembre 2021].
* ↑ «Juana Enríquez». Real Academia de la Historia. [Consulta: 14 desembre 2021].
# Joana Frances Gormley

Joana Frances Gormley (6 d'octubre de 1937 - 19 d'octubre de 2007) va ser una verge consagrada de l'Església catòlica, investigadora americana en els camps de la literatura clàssica i estudis bíblics. Va ser professora del Departament de Sagrada Escriptura al seminari de Mont St. Mary. Va fer tasques de traducció i va escriure diverses obres basant-se en místics com Edith Stein i Joan d'Àvila.

## Biografia

Va néixer a Filadèlfia, Pennsilvània. Va ser un dels 13 fills de John Gormley i Dorothy Edna (Hihns) Gormley. Després d'anar a l'escola, va entrar a les Filles de la Caritat de Sant Vicenç de Paül, que més tard va deixar. Va assistir a la universitat Trinity de Washington DC, després d'obtenir els estudis Clàssics de la Universitat Harvard. Va obtenir el doctorat en estudis sobre el Nou Testament de la universitat Fordham de Nova York.
Després de rebre el seu doctorat, va tornar a la seva universitat de Trinity, que havia estat l'alma mater, on va ensenyar clàssics i teologia. Durant aquest temps, va fer estudis doctorals a distància de l'Escola bíblica i arqueològica francesa de Jerusalem. Va fer una extensa recerca sobre la vida i els escrits de Teresa de Lisieux, a qui tenia una forta devoció, al Centre Teresià de Documentació de Lisieux de França, i també va estudiar la conversa jueva alemanya Edith Stein.
El 1988 va anar a la facultat del seminari de Mont St. Mary d'Emmitsburg, a Maryland, on va ensenyar Escriptura als seminaristes. El 2003 va fer un semestre sabàtic per investigar la vida i escriptures del sacerdot espanyol Joan d'Àvila, patró del clergat espanyol, que recentment havia estat declarat un Doctor de l'Església. La seva feina acabà amb una nova traducció de la seva obra més coneguda, Audi, filia.
Esdevingué professora del departament el 2004. Era participant activa en diverses associacions teològiques, i va publicar un comentar a Dei Verbum (la Constitució Dogmàtica sobre la Revelació Divina), que va ser impulsada pel Concili Vaticà II, per la Universitat Catòlica a Distància.
Va morir a Gettysburg, Pennsilvània, el 19 d'octubre de 2007. Les seves restes van ser enterrades al cementiri Calvary de Conshohocken, Pennsilvània.

## Referències

* 1 2 «Obituaries: Sister Joan Frances Gormley». The News Journal, 24-10-2007.
* 1 2 Avila, John of; Gormley, Joan Frances, traductor. Audi, filia - Listen, O Daughter. Paulist Press, 2006, p. viii.
* ↑ Johnson, John R. «A New Full Professor». Mount St. Mary's Seminary, Fall 2004. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 16 febrer 2019].
* ↑ «Sister Joan Frances Gormley». The Baltimore Sun, 22-10-2007. Arxivat de l'original el 2016-03-04 [Consulta: 16 febrer 2019].
# Joana Foster

Joana Foster (Ghana, 1946 - Regne Unit, 5 de novembre de 2016) va ser una activista i advocada ghano-britànica.

## Biografia

Va néixer a Ghana i va estudiar a l'escola Achimota. Va seguir educant-se al Regne Unit. Estudià dret a la Universitat de Leeds i després va investigar en diversos centres sobretot en aspectes relacionats amb la igualtat i els drets de la dona. Va començar en el món de l'activisme en la campanya pel desarmament de la Gran Bretanya.
Va ser coordinadora regional del Women in Law and Development a l'Àfrica, una xarxa de dones dels sectors del dret i el desenvolupament que va cobrir 26 països del continent. El 2000 va cofundar el Fons pel Desenvolupament de les Dones Africanes (African Women's Development Fund) amb Bisi Adeleye-Fayemi i Hilda M. Tadria. Aquesta fundació va distribuir 22 milions de dòlars en projectes de 1.200 organitzacions de dones en 42 països africans.

## Referències

* ↑ «Loud Whispers: Joana Silochina Foster (1946-2016)». Above Whispers, 26-11-2016. [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ «Joana Foster: 'She made African women realise they can do anything'». The Guardian. [Consulta: 6 maig 2017].
* ↑ «Mrs. Joana Foster». Gender Center Ghana. Arxivat de l'original el 5 de març 2017. [Consulta: 4 març 2017].
* 1 2 Jurado, Ángeles «Las 10 africanas de 2016» (en castellà). El País [Madrid], 27-12-2016. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 28 febrer 2019].
* ↑ «Joana Foster: 'She made African women realise they can do anything'». Guardian. [Consulta: 4 març 2017].
# Cayetano Casadevall

Cayetano Casadevall (mort a Barcelona el 1903) fou un pianista, compositor i organista català. Nascut a la segona meitat del s. XIX, se'l coneix per haver musicat a moltes poesies de Jacint Verdaguer.
Saldoni afirma que a finals de novembre de 1870 es va cantar una de les seves composicions (concretament un Te Deum) a Sant Pere de Premiá (diòcesi de Barcelona).
Una altra de les seves obres: Lo ton renegayre, amb lletra de Josep Maria Serra i Marsal, apareix citat en una carta dirigida per Casadevall a Barbieri, datada a Barcelona el 29 de juny de 1887; el romanç va ser premiat en un certamen i Casadevall va compondre la música per procedir a la seva publicació. Li va demanar aprobació a Barbieri per a la part musical.

## Obres

Música religiosa
Bendita sea tu pureza, S.C, p (Rafael Guardia); Cántico a San José, VV, Co,p (Rafael Guardia); Jesús als noys, VV, p (JA); La bien venida, Vill (Rafael Guardia); Los angelitos, Vill, VV, p (Rafael Guardia); Navidad, Vill, VV, p (Rafael Guardia); Piadoso cántico, VV, órg (CD); Salve, VV, p (Rafael Guardia); Tota pulchra, S o T, p (Rafael Guardia); Trisagio mariano, VV, órg (Rafael Guardia).
Cançons (totes V, p)
Despedida; Hay más (CD); Lo ton renegayer; ¡May mes! (CD); Mayo (CD); Si me amabas (VR); Suspiros, Rom (CD).
Piano
Barcelona a Colón, Pk-Pasa; ¡¡¡Celos!!!, Scho (Rafael Guardia); Lanceros de Alfonso XII (VR); Microbios y bacterias, Pk-Paso (Rafael Guardia); ¡¡Olé!!, Capr español (Rafael Guardia); ¿Quién me quiere?, Maz (Rafael Guardia)

## Referències

* 1 2 3 4 Alonso, Celsa «Casadevall, Cayetano». Diccionario de la Música Española Hispanoamericana. SGAE [Madrid], vol. 3, 1999, pàg. 277.
# Quint Servili Ahala

Quint Servili Ahala (llatí: Quintus Servilius Q. f. Q. n. Ahala) va ser cònsol de Roma el 365 aC i el 362 aC.
En el seu segon mandat va nomenar Api Claudi com a dictador, després que el seu col·lega, el plebeu Luci Genuci, fos mort en batalla. El 360 aC va ser nomenat dictador a conseqüència d'un atac dels gals (Gallus tumultus). Va reunir un exèrcit i va derrotar els gals prop de la porta Col·lina. Va dirigir els comicis al 355 aC com a interrex. També va ser magister equitum el 351 aC quan Marc Fabi va ser nomenat dictador per oposar-se a la llei Licínia. Va ser cònsol el 342 aC al començament de la guerra samnita, però va quedar-se a Roma i va ser el seu col·lega qui es va ocupar de la direcció de la guerra.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita. VII. 1, 4, 6, 11, 17
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 83.
# Publi Rutili Llop (cònsol)

Publi Rutili Llop (llatí: Publius Rutilius L. f. L. n. Lupus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Rutília, una família romana d'origen plebeu.
Va ser cònsol junt amb Luci Juli Cèsar l'any 90 aC, quan va esclatar la guerra social. Cèsar es va enfrontar amb els samnites i Llop amb els marsis. Va escollir com a llegat al seu parent Màrius, però no va voler escoltar el seu consell d'entrenar una mica als soldats abans d'arriscar-los a una batalla. L'enemic havia pres posicions a la vora del riu Liris sota comandament de Veti Escató i Llop va dividir el seu exèrcit en dos cossos, un dirigit per ell mateix i un altre per Màrius i va posar dos ponts al riu sense trobar resistència. Escató primer estava enfront de Màrius però de nit es va col·locar davant de Llop i quan aquest va creuar va caure en una emboscada i va perdre vuit mil homes (11 de juny). Rutili Llop va morir poc després de les ferides rebudes. No es va poder elegir un cònsol successor, ja que el seu col·lega no va poder anar a Roma per dirigir els comicis.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 840.
| Precedit per: Sext Juli Cèsar i Luci Marci Filip | cònsol de la República Romana amb Luci Juli Cèsar IV 90 aEC | Succeït per: Gneu Pompeu Estrabó i Luci Porci Cató |
# Pèntil

Segons la mitologia grega, Pèntil (en grec antic Πένθιλος, Péntilos), va ser un heroi, un fill il·legítim que Erígone, la filla d'Egist, donà a Orestes.
Pèntil va tenir dos fills, Damasi i Equelau, que van fundar colònies a Lesbos i a la costa meridional de l'Àsia Menor. Se li atribuïa especialment la fundació de la ciutat lèsbia de Pèntila.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 171. ISBN 8429741461.
# Quicunzo

Kicunzo és una comuna d'Angola que forma part del municipi de Nambuangongo dins la província de Bengo.

## Referències

* ↑ «Mapa de les comunes de Nambuangongo». Arxivat de l'original el 2017-03-23. [Consulta: 22 març 2017].
# Ceratotheca

Ceratotheca és un gènere de plantes amb flors dins la família Pedaliaceae. Consta de 10 espècies.

## Algunes espècies

* Ceratotheca elliptica
* Ceratotheca integribracteata
* Ceratotheca kraussiana
* Ceratotheca triloba, utilitzada com planta medicinal a la medicina tradicional africana