OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Niviventer niviventer

Niviventer niviventer és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu a altituds d'entre 0 i 3.600 msnm a Bhutan, l'Índia, Myanmar i el Nepal. Es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són els boscos de diferents tipus. Està amenaçada per la destrucció del seu medi pels incendis forestals, l'expansió dels camps de conreu i altres formes d'activitat humana. El seu nom específic, niviventer, significa 'ventre nevós' en llatí.

## Referències

* ↑ Molur, S. Niviventer niviventer. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 20 març 2018.
* ↑ Entrada «Niviventer» d'Animalia (en anglès).
# Formiguer cantaire pitgroc

El formiguer cantaire pitgroc (Hypocnemis subflava) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial del centre i sud-est del Perú i nord de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Formiguer cantaire pitgroc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Teudjoi

Ankironònpolis (Ankyrononpolis) en l'època grecoromana, Tuedjoi en època faraònica, fou una antiga ciutat d'Egipte a la riba oriental del Nil, al lloc de la moderna Al-Hiba, prop d'Al-Fasn (a uns 5 km) i de Beni Suef (uns 30 km). Al-Hiba és una ciutat d'Egipte a la riba oriental del Nil, a uns 5 km d'Al-Fashn i a uns 32 al sud de Beni Suef. Fou una fortalesa de frontera de la regió tebana documentada a l'Imperi Nou (dinasties XX a XII) quan va agafar certa importància. A un turó proper es conserva una muralla de la dinastia XXI i dins la muralla, entre palmeres, les restes d'un temple d'Amon (dedicat a Amon dels grans rugits, que mesura 36 x 18 metres) construït pel faraó Sheshonq I (de la dinastia XXII). Fou algun temps capital del nomós XVIII de l'Alt Egipte. Sota els romans fou un lloc militar d'importància. La necròpolis de la ciutat és de força importància i allí es van trobar importants papirs.
Es conserven les seves muralles i les restes d'un temple d'Amon construït per Sheshonq I de la dinastia XX; a les muralles apareixen gravats els noms de Pinudjem i Menkeperre, grans sacerdots d'Amon-Ra a Tebes durant la dinastia XXI. També s'ha trobat una necròpoli prou gran, en les tombes de la qual es van rescatar nombrosos papirs i sarcòfags. Fou una fortalesa de frontera per Tebes durant la dinastia XX i fins a la XX. Sota els làgides va adoptar el seu nom grec d'Ankyrononpolis. Fou excavada abans del 1906 per B. Grenfell i A. Hunt, per compte de la Egypt Exploration Fund, que va publicar les troballes de molts papirs grecs i demòtics el 1906. Modernament l'americà Robert Wenke va testejar l'excavació el 1980. Es van trobar nombroses rajoles amb els noms de Pinudjem I Menkeperre, que eren grans sacerdots d'Amon a Tebes al començament de la dinastia XXI. El temple d'Amon havia quedat tallat per la carretera; un fragment presenta al rei Sheshonq fent ofrenes.
# Matí

* Per a altres significats, vegeu «El Matí».
El matí és la primera part del dia, començant a la punta del dia i fins a migdia, moment en què comença la tarda.
Les hores que transcorren entre les zero hores i l'alba es coneixen també com matinada. En aquest sentit, el matí pròpiament dit transcorre entre l'alba i el migdia, on el migdia pot referir-se també a l'hora en què el Sol està més alt, hora que varia al llarg de l'any per fer-ho l'equació de temps. L'àpat típic del matí s'anomena esmorzar o desdejuni. La paraula és una reducció del llatí tempus matutinum.

## Referències

* ↑ matí. optimot.
* ↑ «Matí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «matí». A: Diccionari etimològic. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996 (2004, 4a edició), p. 579. ISBN 9788441225169.
# Montaigu

«Montaigu» té aquests significats:
* Montaigu (Aisne), municipi francès al departament de l'Aisne (regió de Nord - Pas de Calais - Picardia)
* Montaigu (Jura), municipi francès al departament del Jura (regió de Borgonya - Franc Comtat)
* Montaigu (Vendée), municipi francès al departament de Vendée (regió de País del Loira)
* Montaigu-de-Quercy, municipi francès al departament del Tarn i Garona (regió de Migdia-Pirineus)
* Montaigu-la-Brisette, municipi francès al departament de Manche (regió de Normandia)
* Montaigu-le-Blin, municipi francès al departament de l'Alier (regió de Alvèrnia - Roine-Alps)
* Montaigu-les-Bois, municipi francès al departament de Manche (regió de Normandia)
* Placy-Montaigu, municipi francès al departament de Manche (regió de Normandia)
* Cantó de Montaigu
* Cantó de Montaigu-de-Quercy
* Col·legi de Montaigu, col·legi constituent de la Faculté des Arts de la Universitat de París
* Comtat de Montaigu, jurisdicció feudal del Principat de Lieja dins del Sacre Imperi centrada al castell de Montaigu
# Niviventer mekongis

Niviventer mekongis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. viu a Laos, Vietnam i les províncies xineses de Guangxi i Yunnan. Té una llargada de cap a gropa de 105-163 mm, la cua de 143-216 mm i un pes de 46,4-126 g. El seu pelatge, suau i llanós, és marró rogenc al dors i ocraci-lleonat al ventre. El seu nom específic, mekongis, significa 'del Mekong' en llatí.

## Referències

* 1 2 Ge et al., 2021, p. 543.
* ↑ Ge et al., 2021, p. 536.

## Bibliografia

* Ge, D.; Feijó, A.; Abràmov, A. V.; Wen, Z.; Liu, Z.; Cheng, J.; Xia, L.; Lu, L.; Yang, O. «Molecular phylogeny and morphological diversity of the Niviventer fulvescens species complex with emphasis on species from China» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 191, 2, 2021, pàg. 528-547. DOI: 10.1093/zoolinnean/zlaa040.
# The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine

The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine és la segona expansió del videojocs The Witcher 3: Wild Hunt. Ha estat desenvolupat per CD Projekt Red i va sortir a la venda per a Microsoft Windows, PlayStation 4 i Xbox One el 31 de maig de 2016. Posteriorment va sortir per a Nintendo Switch el 15 d'octubre de 2019.
L'expansió explica el viatge de Geralt de Rivia a Toussant, el ducat on transcorre la història. En Geralt es contractat per investigar una misteriosa bèstia que té atemorida la gent de la regió.
El joc ha sigut guardonat amb un gran nombre de premis i ha estat aclamat per la crítica.

## Crítica

Blood and Wine va rebre una "aclamació universal" per part de la crítica, segons l'agregador de ressenyes Metacritic. Moltes de les crítiques van elogiar la forma com CD Projekt va concloure les diferents històries d'en Geralt i van dir que semblava un nou projecte.

## Referències

* 1 2 «The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine for PC Reviews». Metacritic. CBS Interactive. [Consulta: 20 desembre 2016].
* 1 2 «The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine for PlayStation 4 Reviews». Metacritic. CBS Interactive. [Consulta: 20 desembre 2016].
* 1 2 «The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine for Xbox One Reviews». Metacritic. CBS Interactive. [Consulta: 20 desembre 2016].
* ↑ Stark, Chelsea «The Game Awards: Here’s the full winners list». , 01-12-2016 [Consulta: 1r desembre 2016].
* ↑ «NAVGTR Awards (2016)».
* ↑ White, Sam. «The Witcher 3: Blood and Wine is a gorgeous, generous and remarkable expansion – review». Telegraph Media Group, 08-06-2016. [Consulta: 17 juny 2016].
* ↑ Carter, Chris. «Review: The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine», 31-05-2016. Arxivat de l'original el 16 d’agost 2016. [Consulta: 17 juny 2016].

## Enllaços externs

* The Witcher 3: Wild Hunt – Blood and Wine - Lloc web oficial
# Bartomeu Calderón Font

Bartomeu Calderón Font fou un activista republicà català. Milità en el sector més extremista del Partit Republicà Radical i fou secretari personal d'Emiliano Iglesias Ambrosio, alhora que col·laborava a les planes d'El Progreso.
Durant els fets de la Setmana Tràgica de Barcelona (juliol-agost de 1909) sembla que va fer d'enllaç entre Francesc Ferrer i Guàrdia i Emiliano Iglesias. El 22 d'octubre de 1909 va anar a París a defensar la seva actuació davant el consell de guerra que li van fer a la seu de La Guerre Sociale a proposta d'Antoni Fabra i Ribas degut a les acusacions de Miguel Villalobos Moreno.

## Referències

* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès i Blanch, Pelai. «Calderón Font, Bartolomé». A: Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2000, p. 291. ISBN 848415243X [Consulta: 9 octubre 2010].
# Filip Epigramàtic

Filip Epigramàtic (en llatí Philippus Epigrammaticus, en grec Φίλιππος) va ser el nom donat a dos poetes grecs, algun dels epigrames dels quals figuren a l'Antologia grega on hi ha diversos epigrames sota el nom Philippus que corresponen una part a Filips identificats (com Filip el Macedoni i Filip de Tessalònica) i d'altres a alguns poetes no identificats, als que Fabricius esmenta individualment com Filip el Jove i Filip de Bizanci i als que anomena també Filip Epigramàtic.

## Referències

* ↑ «PerseusCatalog». [Consulta: 31 desembre 2018].
# Monocoptopera

Monocoptopera és un gènere d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Monocoptopera ecmetallescens, que es troba a l'illa d'Ambon.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 25 desembre 2018].
* ↑ Beccaloni, G.; Scoble, M.; Kitching, I.; Simonsen, T.; Robinson, G.; Pitkin, B.; Hine, A.; Lyal, C., eds. (2003). "Monocoptopera ecmatellescens". The Global Lepidoptera Names Index. Nota:Aquesta font sembla que s'escriu incorrectament el nom específic ecmatellescens, però ecmetallescens està confirmat per la descripció original.
* ↑ Hampson, G. F. (November 15, 1898). "A Revision of the Moths of the Subfamily Pyraustinae and Family Pyralidae". Proceedings of the Zoological Society of London: 610–611 – via Biodiversity Heritage Library
# Joan Llampallas Alsina

Joan Llampallas Alsina (el Masnou, Maresme, 8 de novembre de 1866 - Montcada i Reixac, Vallès Occidental, 4 de setembre de 1936) fou un polític català, alcalde del Masnou durant la Dictadura de Primo de Rivera.
Propietari rendista, entrà al consistori del Masnou amb la Dictadura de Primo de Rivera amb el partit institucional Unión Patriótica. Fou 1r tinent d'alcalde de 1923 a 1924 i alcalde del Masnou de 1924 a 1930, any en què va caure la dictadura.
Durant el seu mandat, es reformà i restaurà la casa de la vila, s'homenatjà el comte de Lavern, Pere Grau Maristany, es dugueren a terme campanyes d'ajut als soldats de la Guerra del Rif i s'inaugurà l'Escola nocturna per a obreres. Hi hagué una forta dinàmica constructiva, amb la construcció de la plaça d'Alfons XIII (actual plaça d'Espanya), i es constituí la Sociedad Casas Baratas La Masnouense, que construí un gran nombre de cases per a obrers als actuals carrers de Navarra i Itàlia. Durant l'alcaldia es publicà el llibre turístic Masnou: notas para la contribución al estudio de la historia de Masnou (1928) de Pere-Jordi Bassegoda i Musté. A part d'alcalde, també va ser president de la junta de la Casa Benèfica del Masnou.
Amb l'esclat de la Guerra Civil Espanyola, va ser assassinat el 4 de setembre de 1936 en el marc de la repressió en la zona republicana. El 2 de setembre de 1936 fou conduït en cotxe a Santa Coloma de Gramenet i assassinat i enterrat a Montcada. S'adjudicà l'assassinat a Miquel Colomer Juriol i altres desconeguts.
El setembre de 1940 es traslladaren les seves restes per procedir a retre-li honors i enterrar-lo al cementiri del Masnou. Aquell mateix any es posà el seu nom a un nou carrer de la vila (carrer de Joan Llampallas) a la urbanització Bell Indret.

## Referències

* 1 2 3 Toran, Rosa. Atles electoral: els consistoris del Masnou 1812-1979. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2013.
* ↑ Bassegoda i Musté, Pere-Jordi. Masnou: notas para la contribución al estudio de la historia de Masnou. Barcelona: Ediciones y publicaciones Iberia, 1928.
* ↑ «Esquela de Juan Llampallas Alsina». La Vanguardia, 31-08-1940.
* 1 2 Toran, Rosa. Història Contemporània del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2017, p. 495 i 539.
# Brou

* Per a altres significats, vegeu «Brou (desambiguació)».
Un brou és, en gastronomia, un plat molt senzill, és a dir, l'aigua en què s'ha cuit algun aliment, usualment carns o vegetals. Així, brou de gallina és simplement aigua en què s'ha cuit una gallina, brou de peix és aigua en què s'ha cuit un peix, brou de vedella és aigua en què s'ha cuit carn bovina, i brou de porc és aigua en què s'ha cuit carn de porc. Els brous poden tenir diversos tipus de carns barrejades. En els casos dels brous de carn sempre hi ha, a més, diversos tipus de verdures, típicament api, porro, pastanaga, nap, etc. però aquests depenen del tipus de brou i de la cultura gastronòmica particular de cadascú.

## Usos

El brou serveix com a aliment en si mateix, en aquest cas se sol menjar amb una mica de pasta, arròs o bé fideus gruixuts amb arròs. Però, sovint, s'utilitza, en un tipus de cuina més elaborada, com a fons de per a preparar altres plats, com sopes, salses o guisats.
En alguns països o regions, per exemple, el brou de peix és també conegut com a fumet a Catalunya. Els brous de carn són la base per a les preparacions anomenades fons. En aquest cas tenim dues classes de fons:
* Fons clar: és una reducció d'un brou de carn.
* Fons fosc: és una reducció d'un brou de carn fet amb els ossos prèviament rostits al forn.

## Formats

Al supermercat podem trobar brous en dos formats distints. En preparats deshidratats (pastilles o pols) que una vegada afegits a l'aigua permeten tenir un brou ràpidament o en bric, en aquest últim cas es poden trobar realitzats de la forma tradicional i envasats una vegada pasteuritzats o rehidratats a partir de brous prèviament deshidratats als quals se'ls afegeixen purés de verdures per a millorar el seu sabor. Encara que cap d'ells té la subtilitat del brou casolà, el que més li sembla és el que es fa a partir de brous deshidratats.

## Vegeu també

* Bromadora
* Sopa de miso

## Referències

* ↑ Totes les sopes: Brous, escudelles i sopes d'arreu Jaume Fàbrega, Ed. Cossetània, any 2008, ISBN 978-84-9791-394-2

## Enllaços externs

* Recepta de brou Arxivat 2009-09-12 a Wayback Machine.
# Social Point

Social Point és una empresa catalana dedicada al desenvolupament de jocs i aplicacions gratuïtes per a mòbil i Facebook. Va ser fundada el 2008 pels enginyers informàtics Andreu Bou i Horacio Martos a Barcelona.
A finals de 2010, Social Point va llançar un dels seus primers jocs per a Facebook anomenat Social Empires, que va arribar a tenir gairebé 2,5 milions de jugadors en pocs mesos.
El 2012, va decidir començar a desenvolupar jocs per a mòbil i des de llavors s'ha centrat en aquest mercat llançant primer Dragon City i Monster Legends per a mòbil i altres títols com Dragon Land o World Xef.
El febrer de 2013, l'empresa va obtenir el quart lloc a nivell mundial entre els creadors de jocs per a Facebook. Tres jocs d'aquesta companyia es van situar entre els cinquanta més visitats d'aquesta xarxa social: Dragon City al 7è lloc, Social Empires en el lloc 35è, i Social Wars al 42º.
Segons les xifres de l'empresa, el 2015 va facturar 85 milions d'euros (el 50% als Estats Units) i va aconseguir 180 milions de descàrregues dels seus jocs.
A principis de 2017, Social Point va ser adquirida pel gegant dels videojocs nord-americà Take-Two, qui en va pagar 250 milions de dòlars (prop de 235 milions d'euros del moment).

## Referències

* 1 2 «Social Point: los dos españoles más virales - Casos de éxito - Emprendedores - Webs», 12-09-2018. Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ Social Point, juegos españoles que arrasan en El País
* ↑ «Social Point: los dos españoles más virales en Emprendedores.es». Arxivat de l'original el 2018-09-12. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ Pueyo Busquets, Jordi «Los Pokémon catalanes se van por 250 millones». , 01-02-2017, p. www.elpais.com [Consulta: 8 agost 2017].
* ↑ «Take-Two compra la española Social Point por 235 millones», 08-08-2017. Arxivat de l'original el 2017-08-08. [Consulta: 18 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2021-10-17 a Wayback Machine.
# The Witcher 3: Wild Hunt – Hearts of Stone

The Witcher 3: Wild Hunt - Hearts of Stone és la primera expansió del videojoc The Witcher 3: Wild Hunt. El videojoc està basat en la saga literària The Witcher escrita per Andrzej Sapkowski. El seu llançament va ser el 13 d'octubre de 2015 per Microsoft Windows, PlayStation 4 i Xbox One.

## Recepció

Hearts of Stone ha rebut comentaris molt positius.
Meristation li va donar una qualificació de 9/10 ressaltant la qualitat dels gràfics, la jugabilitat i el so. En la seva conclusió, va esmentar que Hearts of Stone és "narrativament brillant. Afegeix uns personatges memorables i en general és un fantàstic aportació a la gran qualitat que ja atresora Wild Hunt".
3D Games li va donar una valoració de 9.0/10 destacant els gràfics, la narrativa, la inclusió de nous personatges, el retorn de Shani i mostrar el costat més humà de Geralt. Va esmentar que "Hearts of Stone ens fa recordar per què The Witcher 3 és una de les obres més importants de l'any."
IGN li va donar una puntuació de 9.5/10 i va esmentar que "Hearts of Stone inclou una nova història absolutament magistral, una trama apassionant i personatges meravellosos en una experiència d'unes poques hores que pot ser gaudida de forma completament independent a la història principal de Wild Hunt."
Gamereactor li va donar una qualificació de 8/10 per la història, els personatges secundaris i el contingut de el joc. Encara que va destacar que les noves zones d'exploració no són massa àmplies i que podria haver-se inclòs més missions secundàries.

### Premis

| Premi | Categoria | Resultat |
| Premis GameSpot 2015 |
| Premis GameSpot 2015 | Millor joc d'expansió | Guanyador |

## Referències

* ↑ Análisis de The Witcher 3: Hearts of Stone Arxivat 2016-07-16 a Wayback Machine. Meristation (castellà)
* ↑ Análisis de The Witcher 3: Hearts of Stone 3D Juegos (castellà)
* ↑ Análisis de The Witcher 3: Hearts of Stone IGN España (castellà)
* ↑ Análisis de The Witcher 3: Hearts of Stone Gamereactor España (castellà)

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Rise Like a Phoenix

«Rise Like a Phoenix» (anglès: Alçar-se com un fènix) és una cançó de Conchita Wurst, guanyadora del Festival de la Cançó d'Eurovisió 2014 amb 290 punts. La cançó fou internament escollida per a representar Àustria a Eurovisió 2014 a Dinamarca. El seu videoclip fou penjat a YouTube el 18 de març. És el segon cop que Àustria guanya el Festival de la Cançó d'Eurovisió, sent-ne el primer el 1966.

## Referències

* ↑ Eurovision Song Contest 2014 Grand Final (anglès)
* ↑ Vídeo de la cançó a YouTube
# Municipis de Campeche

Llista de municipis de Campeche.
L'estat mexicà de Campeche s'organitza administrativament en onze municipis:
| Codi | Municipi | Superfície (km²) | Seu Municipal |
| 001 | Calkiní | 1.967 | Calkiní |
| 002 | Campeche | 3.411 | Campeche |
| 003 | Carmen | 9.720 | Ciudad del Carmen |
| 004 | Champotón | 6.088 | Champotón |
| 005 | Hecelchakán | 1.332 | Hecelchakán |
| 006 | Hopelchén | 7.460 | Hopelchén |
| 007 | Palizada | 2.072 | Palizada |
| 008 | Tenabo | 821 | Tenabo |
| 009 | Escárcega | 4.570 | Escárcega |
| 010 | Calakmul | 13.839 | Xpujil |
| 011 | Candelaria | 5.519 | Candelaria (Campeche) |
# Molí d'Escuer

El Molí d'Escuer és una obra de Rosselló (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un molí en molt mal estat de conservació. Les restes de la construcció on es trobava la maquinària són pràcticament inexistents. El que sí que es conserva és el canal i l'entrada d'aigua.
La vegetació és abundant, el que dificulta la conservació i accelera el procés de deterioració.

## Referències

* 1 2 «Molí d'Escuer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 juliol 2021].
# John Bright (desambiguació)

John Bright és el nom dels següents personatges:

## Art i entreteniment

* John Bright (guionista) (1908–1989), periodista i guionista nord-americà
* John Bright (dissenyador de vestuari) (nascut el 1940), dissenyador de vestuari britànic
* John Bright, un personatge de la sèrie de televisió Silk

## Política i dret

* Sir John Bright, 1r baronet (1619–1688), soldat anglès i membre del Parlament
* John Bright (1811–1889) polític radical i liberal britànic.
* John Morgan Bright (1817–1911), representant dels Estats Units de Tennessee
* John Albert Bright (1848–1924), polític unionista liberal britànic
* John Fulmer Bright (1877–1923), alcalde de Richmond, Virgínia
* John Bright (jutge) (1884–1948), jutge federal dels Estats Units

## Altres

* John Bright (metge) (1783–1870), metge anglès
* Johnny Bright (beisbol) (1888–1908), jugador de beisbol nord-americà
* John Bright (estudiós bíblic) (1908–1995), erudit bíblic nord-americà
* Johnny Bright (1930–1983), jugador de futbol americà de la Lliga de futbol canadenca
# Turun Palloseura

El Turun Palloseura o TPS és un club esportiu finlandès de la ciutat de Turku, dedicat a la pràctica del futbol i l'hoquei gel. Durant la temporada 2024, el primer equip masculí del club competeix al nou Ykkösliiga, el segon nivell més alt del futbol masculí, i al equip representatiu femení al Kansallinen Liiga, el nivell més alt del futbol femení a Finlàndia. Anomenat "Tepsi", el club es va fundar l'any 1922.
TPS ha guanyat 8 Títols de lliga i 3 Copa de Finlandias. Juguen els seus partits de lliga a casa a Veritas Stadion, amb una capacitat de 9.372 seients per a la majoria de partits.

## Història

El Turun Palloseura va ser fundat l'any 1922. Des d'aleshores ha estat 8 cops campió finès, el darrer l'any 1975.

## Palmarès

* Lliga finlandesa de futbol: 8
** 1928, 1939, 1941, 1949, 1968, 1971, 1972, 1975
* Copa finlandesa de futbol: 3
** 1991, 1994, 2010

## Futbolistes destacats

* Mika Aaltonen
* Mika Ääritalo
* Marco Casagrande
* Louie Donowa
* Peter Enckelman
* Markus Heikkinen
* Jonatan Johansson
* Mika Nurmela
* Jussi Nuorela

## Secció d'hoquei gel

La secció d'hoquei gel del TPS inicià les seves activitats el 1929. Actualment el clubs s'anomena HC TPS Turku Oy.
El TPS ha guanyat el campionat finlandès els anys 1956, 1976, 1989, 1990, 1991, 1993, 1995, 1999, 2000 i 2001. També ha guanyat dues Copes, una Copa d'Europa, l'European Hockey League i una Supercopa.

### Números retirats

* 3 - Timo Nummelin
* 8 - Juhani Wahlsten
* 23 - Hannu Virta

## Referències

* 1 2 3 «Seura | Historia» (en finès). Official website of Turun Palloseura. Arxivat de l'original el 25 October 2020. [Consulta: 11 maig 2018].
* ↑ «TPS News». fc.tps.fi, 12-04-2016. Arxivat de l'original el 2017-08-27. [Consulta: 12 abril 2016].

## Enllaços externs

* Seguidors Arxivat 2016-04-01 a Wayback Machine.