OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesca Forrellad i Miquel

Francesca Forrellad i Miquel (Sabadell, 17 de maig de 1927 - 2 de març de 2013) va ser una escriptora catalana, germana bessona de Lluïsa Forrellad.
L'any 1949 va escriure L'esperat, un text dramatúrgic en vers que tractava del misteri de Nadal. Dos anys més tard, el 1951, el Quadre Escènic de la Puríssima va estrenar la seva segona obra de teatre, Ponç Pilat, una versió de la Passió, que va tenir un gran èxit a Sabadell. Com a escriptora, Forrellad no va tornar a publicar fins al 2009, als 81 anys, amb la seva primera novel·la, La vostra sang, basada en la vida de Guifré el Pilós i escrita després de vint anys de documentar-se.

## Referències

* ↑ Ràdio Sabadell. «Mor l'escriptora sabadellenca Francesca Forrellad, autora de la cèlebre obra 'Ponç Pilat'». Arxivat de l'original el 2013-03-08.
* ↑ «Francesca Forrellad: "Tot i tenir 81 anys, no hagués pogut publicar la meva novel·la si no hagués sabut adaptar-me a les noves tecnologies"».

## Enllaços externs

* Francesca Forrellad i Miquel al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
* Entrevista a Francesca Forrellad, dins ‘Punts de llibre', de Gavà TV.
# Francesca Español i Bertran

Francesca Español i Bertran (Vilallonga del Camp, 1956) és professora titular de la Universitat de Barcelona. Treballa en la investigació i la docència sobre la història de l'art d'època medieval i del món antic. La seva tesi doctoral Sicut ut decet. Nobleza y espacio funerario en la Cataluña bajo medieval està dedicada als sepulcres i panteons dels Montcada a Avinganya i Lleida, i dels Queralt a Santa Coloma. Ha realitzat estudis iconogràfics sobre l'encontre dels tres vius i els tres morts, ha investigat sobre diversos artistes de l'àmbit català, dels quals destaquen el Mestre del frontal de Santa Tecla, Berenguer Ferrer, Jordi Safont, Jean Avesta, Bartomeu de Robió, Joan de Tournai i Jaume Cascalls. Principalment les seves recerques es concentren en la promoció artística i en els usos i funcions de l'arquitectura romànica i gòtica. Ha participat en nombrosos congressos i conferències. Ha codirigit el Catàleg d'escultura i pintura medievals del Museu Frederic Marès de Barcelona (Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1991). Des de 2009 presideix l'associació Amics de l'Art Romànic, filial de l'Institut d'Estudis Catalans.
Les seves publicacions més rellevants són:
* Egipto, Barcelona: Ed. Ariel, 1988.
* Arte gótico I, Madrid: Historia 16, 1991.
* L'arquitectura religiosa romànica a la Conca de Barberà i Segarra tarragonina, Montblanc: Centre d'estudis de la Conca de Barberà, 1991.
* Guillem Seguer de Montblanc. Un mestre tres-centista, pintor i arquitecte, Montblanc: Consell Comarcal de la Conca de Barberà, 1994.
* Sant Benet de Bages, Barcelona: Angle Editorial, 2001.
* El gòtic català, Barcelona: Angle Editorial, 2002.
* El romànic català, Barcelona: Angle Editorial, 2007.
* L'art dels reis catalans, Barcelona: Angle Editorial, 2010.
El 2020 va publicar Sant Martirià, cos sant de Banyoles, sobre el patró de la ciutat i l'arqueta de Sant Martirià, dins de la sèrie dels Quaderns de Banyoles. El 1997 havia localitzat dues peces de l'arqueta a punt de ser subhastades.

## Referències

* ↑ «Junta Directiva». Amics de l'Art Romànic, 2009. [Consulta: 12 desembre 2012].
* 1 2 Estéban, Ramon «La sisena peça de l'arqueta». El Punt Avui, 20-12-2020 [Consulta: 20 desembre 2020].

## Bibliografia

* L'arquitectura religiosa romànica a la Conca de Barberà i Segarra tarragonina, Montblanc: Centre d'estudis de la Conca de Barberà, 1991
* Sant Benet de Bages, Barcelona: Angle Editorial, 2001

## Enllaços externs

* Catàleg de CCUC
* Catàleg de Dialnet
# The Wake (novel·la)

The Wake és la novel·la de debut de l'autor britànic Paul Kingsnorth el 2014. Escrita en un idioma imaginari, una mena d'híbrid entre l'anglès antic i l'anglès modern, parla del "Buccmaster d'Holanda", un home lliure anglosaxó forçat a acceptar els efectes de la invasió normanda del 1066, durant la qual van assassinar la seva dona i els seus fills. Per això, comença una guerra de guerrilles contra els invasors normands als Fens de Lincolnshire.
Kingsnorth va finançar el treball a través del micromecenatge a la plataforma Unbound per no rebre el suport de cap editorial, i en primera instància no esperava una gran rebuda per al treball. Ara bé, l'any de publicació, el llibre va ser inclòs a la primera llista del Man Booker Prize i va guanyar el Gordon Burn Prize. Els drets cinematogràfics van ser adquirits per l'actor i director anglès Mark Rylance, que en va llegir un extracte el 2014 al Hay Festival.

## Vegeu també

* Anglish

## Referències

* ↑ «The constant gardener» (en anglès). , 30-06-2016.
* ↑ «The Wake Poses Readers a Novel Challenge». , 27-08-2015.
* 1 2 3 «The Wake by Paul Kingsnorth review 'A literary triumph'». , 02-04-2014.
* ↑ «The Wake review – Paul Kingsnorth's innovative, 'shadow language' novel». , 10-05-2015.
* ↑ «1066 and all that: Eimear McBride on The Wake by Paul Kingsnorth». , 27-08-2014.
* 1 2 , 27-08-2015.
* ↑ «The Wake — Paul Kingsnorth». Man Booker Prize. [Consulta: 15 setembre 2015].
* ↑ , 30-11-2015.
* ↑ , 03-11-2014.
* ↑ (en anglès) , 30-06-2016.
# The Simon and Garfunkel Collection: 17 of Their All-Time Greatest Recordings

The Simon and Garfunkel Collection: 17 of Their All-Time Greatest Recordings és un àlbum recopilatori de Simon & Garfunkel publicat fora dels Estats Units.

## Llista de cançons

Totes les cançons foren escrites per Paul Simon, excepte quan s'indiqui el contrari.
* «I Am a Rock»
* «Homeward Bound»
* «America»
* «The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy)»
* «Wednesday Morning, 3 A.M.»
* «El Condor Pasa (If I Could)» (Daniel Alomía Robles, lletra en anglès de Paul Simon)
* «At the Zoo»
* «Scarborough Fair/Canticle» (tradicional)
* «The Boxer»
* «The Sound of Silence»
* «Mrs. Robinson»
* «Keep the Customer Satisfied»
* «Song for the Asking»
* «A Hazy Shade of Winter»
* «Cecilia»
* «Old Friends»/»Bookends Theme»
* «Bridge over Troubled Water»

## Intèrprets

* Paul Simon - guitarra, vocals
* Art Garfunkel - vocals
# Ferroaluminoceladonita

La ferroaluminoceladonita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la celadonita, un subgrup del de les miques. Rep el nom per la seva relació amb la celadonita i el seu contingut en ferro i alumini.

## Característiques

La ferroaluminoceladonita és un silicat de fórmula química K(Fe$^{2+}$,Mg)(Al,Fe$^{3+}$)(Si₄O$_{10}$)(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 2 i 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «09.EC - Fil·losilicats amb plans de mica, compostos per xarxes tetraèdriques i octaèdriques» juntament amb els següents minerals: minnesotaïta, talc, wil·lemseïta, ferripirofil·lita, pirofil·lita, boromoscovita, celadonita, txernikhita, montdorita, moscovita, nanpingita, paragonita, roscoelita, tobelita, aluminoceladonita, cromofil·lita, ferroceladonita, cromoceladonita, tainiolita, ganterita, annita, ephesita, hendricksita, masutomilita, norrishita, flogopita, polilitionita, preiswerkita, siderofil·lita, tetraferriflogopita, fluorotetraferriflogopita, wonesita, eastonita, tetraferriannita, trilitionita, fluorannita, xirokxinita, shirozulita, sokolovaïta, aspidolita, fluoroflogopita, suhailita, yangzhumingita, orlovita, oxiflogopita, brammal·lita, margarita, anandita, bityita, clintonita, kinoshitalita, ferrokinoshitalita, oxikinoshitalita, fluorokinoshitalita, beidel·lita, kurumsakita, montmoril·lonita, nontronita, volkonskoïta, yakhontovita, hectorita, saponita, sauconita, spadaïta, stevensita, swinefordita, zincsilita, ferrosaponita, vermiculita, baileyclor, chamosita, clinoclor, cookeïta, franklinfurnaceïta, gonyerita, nimita, ortochamosita, pennantita, sudoïta, donbassita, glagolevita, borocookeïta, aliettita, corrensita, dozyïta, hidrobiotita, karpinskita, kulkeïta, lunijianlaïta, rectorita, saliotita, tosudita, brinrobertsita, macaulayita, burckhardtita, ferrisurita, surita, niksergievita i kegelita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta als monts Hokonui, al districte de Southland (Southland, Nova Zelanda). També ha estat descrita a la mina del mont Bischoff (Tasmània, Austràlia) i a Betliar (Regió de Košice, Eslovàquia). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Ferroaluminoceladonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 gener 2020].
# Tines Lluca

Les tines Lluca són un conjunt de tines del municipi del Pont de Vilomara i Rocafort (Bages) protegides com a béns culturals d'interès local. La construcció se situa pròxima a la riera de Santa Creu. És un conjunt format per tres tines i tres barraques. Cada tina té la seva barraca corresponent.

## Descripció

Observant el conjunt de cara a les portes d'entrada a les tines descrivim les edificacions d'esquerra a dreta. Les dues primeres tines estan alineades i formen un sol cos. Totes dues són de planta circular. La part inferior dels murs és feta amb pedra i morter de calç i l'interior és recobert de rajoles de ceràmica envernissada lleugerament corbades. A la part superior els murs són fets amb pedra sense material d'unió, i és on es localitzen les entrades a la tines. Sobre els murs s'estén el voladís, construït amb pedres més planes. Finalment, es tanca amb la coberta feta amb el mètode d'aproximació de filades, sobre la qual s'estén una capa de sorra i pedruscall. La tercera tina és de planta circular a l'interior i rectangular a l'exterior. Els murs són fets amb pedra i morter de calç. La coberta és de volta amb pedres amorterades. A sobre de la coberta hi ha lloses més planes que formen una altra capa i finalment s'hi estén una capa de sorra i pedruscall.

## Referències

* 1 2 «Tines Lluca». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Technotise: Edit & I

Technotise: Edit & I és una pel·lícula infantil sèrbia de dibuixos animats dirigida per Aleksa Gajić i estrenada el 28 de setembre del 2009 a Sèrbia. La banda sonora va ser produïda per Boris Furduj i Bob Strumberger.

## Actors

* Sanda Knežević, fent de Edit
* Igor Bugarski, fent de Abel
* Tatjana Đorđević, fent de Sanja
* Nikola Đuričko, fent de Bojan
* Nebojša Glogovac, fent de Edi
* Marija Karan, fent de Broni
* Petar Kralj, fent de Deda
* Srđan Miletić, fent de Sergej
* Boris Milivojević, fent de Jovan Vu
* Jelisaveta Sabljić, fent de Keva
* Srđan Todorović, fent de Herb
* Vlasta Velisavljević, fent de Professor Dorijević
# Telmatoscopus ramae

Telmatoscopus ramae és una espècie de dípter pertanyent a la família dels psicòdids present al territori de l'antiga República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ Eaton, A. E., New Genera of European Psychodidae. Entomologist's Monthly Magazine. 1904. 40:55-59
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek, J., 1984. Nomenclatorical changes of some higher taxa of palaearctic Psychodinae (Diptera, Psychodidae). Acta Faunistica Entomologica Musei Nationalis Pragae. 17:155-170.
* Ježek, J., 1989. Contribution to the taxonomy of the genus Telmatoscopus Eat. (Diptera, Psychodidae). Acta Musei Nationalis Pragae. 44B:75-104

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
* Q-bank Arthropods (anglès)
# Tik-Tok d'Oz

Tik-Tok d'Oz és el vuitè llibre de la Terra d'Oz escrit per L. Frank Baum publicat el 1914, el llibre en realitat no té poc a veure amb Tik-Tok sino que tracta d'aixo i és sobretot la recerca de l'home pelut (introduït en el camí a Oz) per rescatar el seu germà, i el seu resultant conflicte amb el rei Nome. Compost de diversos capítols, en total d'uns 25.

## Referències

* ↑ Michael O. Riley, Oz and Beyond: The Fantasy World of L. Frank Baum, Lawrence, KS, University Press of Kansas, 1991; pp. 186-7. ISBN 0-7006-0832-X
* ↑ Baum, L. F.. Tik-Tok d'Oz. Chicago: Reilly & Britton, 1914.

## Enllaços externs

* Resums dels capítols (anglès)
* Llibre complet (anglès)
# Torneig de Melbourne 2021

«Torneig de Melbourne 2021» té aquests significats:
* Torneig de tennis mixt:
** Open d'Austràlia 2021 (Grand Slam)
* Torneigs de tennis femení:
** Gippsland Trophy 2021 (WTA 500)
** Yarra Valley Classic 2021 (WTA 500)
** Grampians Trophy 2021 (WTA 500)
** Phillip Island Trophy 2021 (WTA 250)
* Torneigs de tennis masculí:
** ATP Cup 2021 (ATP Cup)
** Murray River Open 2021 (ATP 250)
** Great Ocean Road Open 2021 (ATP 250)
# Timó de profunditat

El timó de profunditat o timó d'elevació és el responsable del capcineig, o la variació de profunditat en un vehicle immers en un fluid.

## Funcionament

El timó de profunditat, en l'aviació, forma part de les superfícies de control primàries, i acostumen a formar part del empenatge de cua. En el cas de configuració "canard" estarien en la Proa de l'avió. Quan el morro baixa es diu que "pica" o realitza una picada, quan puja, també es una picada ascensional.
Si parlem d'un submarí ajuden a agilitzar les maniobres d'immersió i sortir a superfície, comandats pels tancs de flotació.
* Quan es tracta d'una aeronau, es governat per la barra o volant de govern, podent-se governar per mitjà de cables, en avions petits, actuadors elèctrics i fins i tot amb aportació de l'hidràulica.
* Si es tracta d'un submarí es actuat per mitjà d'un volant que actua sobre les superfícies per mitjans hidràulics.

## Referències

* ↑ «Timó de profunditat» (en català). [Consulta: 10 març 2017].
* ↑ «Empenatge» (en català). [Consulta: 10 març 2017].

## Vegeu també

* Superfícies de control
* Estabilitzador
* Direcció (mecànica)
# Tirà terrestre becpintat

El tirà terrestre becpintat (Muscisaxicola maculirostris) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones obertes i vessants pedregosos dels Andes, des de Colòmbia i l'Equador, cap al sud, a través del Perú i Bolívia fins Xile i oest de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Tirà terrestre becpintat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Compsaraia samueli

Compsaraia samueli és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 22,6 cm de llargària màxima.
* Es diferencia de Compsaraia compsa per tindre una llargària inferior, més radis a l'aleta caudal, un peduncle caudal més curt i diverses característiques en la morfologia del musell i la mandíbula.
* És capaç d'alliberar descàrregues elèctriques.

## Reproducció

Assoleix la maduresa sexual en arribar als 144 mm de llargada.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical (3°S-4°S, 61°W-62°W).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca occidental del riu Amazones al Perú i el Brasil, incloent-hi el riu Solimões i el curs inferior del riu Iça al Brasil.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Albert, J.S. & Crampton, W.G.R., 2009.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Compromís per festes

Compromís per festes (originalment en anglès, Holiday Engagement) és una pel·lícula de 2011 protagonitzada per Bonnie Somerville, Shelley Long i Jordan Bridges. Es va estrenar a Hallmark Channel el 28 de novembre de 2011. Pittsburgh City Paper va dir que "Compromís per festes és un visionat divertit, amb prou diversió i romanticisme per superar els seus 97 minuts de durada". El 24 de desembre de 2021 es va estrenar el doblatge en català a TV3.

## Argument

La Hilary té moltes ganes de casar-se amb en Jason, un advocat molt ambiciós que sovint posa la seva carrera professional davant de tot. A en Jason li ofereixen un ascens que implica traslladar-se de ciutat, i la Hilary no hi està d'acord. En Jason la deixa, i la noia, per no decebre la família, que té moltes ganes de conèixer el seu promès, decideix contractar un actor, en David, perquè es faci passar pel seu futur marit.

## Repartiment

* Bonnie Somerville com a Hillary Burns
* Shelley Long com Meredith Burns
* Jordan Bridges com a David
* Haylie Duff com a Trisha Burns
* Sam McMurray com a Roy Burns
* Jennifer Elise Cox com a Connie
* Susie Castillo com a Lindsay
* Sam Pancake com a Julian
* Chris McKenna com Jason King
* Carrie Wiita com Joy Burns
* Edi Patterson com a Sophie
* Christopher Goodman com a Peter
* Stewart Scott com a Frank
* Tomas Kolehmainen com a Gill (com a Nick Angel)

## Referències

* ↑ «Holiday Engagement - Movie Review». www.commonsensemedia.org, 18-12-2016.
* ↑ Deto, Ryan. «Holiday Movie Advent Day 21: Holiday Engagement». Pittsburgh City Paper. [Consulta: 16 juny 2021].
* ↑ «Compromís per festes». ésAdir. [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ «A Holiday Engagement». Jim Fall. [Consulta: 21 juliol 2017].
# Compsaraia

Compsaraia és un gènere de peixos pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Compsaraia compsus a les conques dels rius Orinoco, Meta, Apure i Negro, i Compsaraia samueli a la conca occidental del riu Amazones al Perú i el Brasil (incloent-hi el riu Solimões i la conca inferior del riu Putumayo al Brasil).

## Taxonomia

* Compsaraia compsus (Mago-Leccia, 1994)
* Compsaraia samueli (Albert & Crampton, 2009)

## Referències

* ↑ Albert, James S. «Species diversity and phylognetic systematics of American knifefishes (Gymnotiformes, Teleostei)» (en anglès). Misc. Publ. Mus. Zool. Univ. Michigan, Núm. 190, 2001, pàg. i-vi + 1-127.
* ↑ Mago-Leccia , F. «Electric fishes of the continental waters of America». Electric Fishes. Fundación para el Desarrollo de las Ciencias Físicas, Matemáticas y Naturales [Caracas], 1994, pàg. 1-206 + 16 taules.
* ↑ Albert, James S.; Crampton, W.G.R. «A new species of electric knifefish, genus Compsaraia (Gymnotiformes: Apteronotidae) from the Amazon River, with extreme sexual dimorphism in snout and jaw length» (en anglès). Systematics and Biodiversity, 7, 2009, pàg. 81-92.
* ↑ «Scientific Names where Genus Equals Compsaraia» (en anglès). FishBase.
# Lentzweiler

Lentzweiler (en luxemburguès: Lenzweiler; alemany: Lentzweiler) és una vila de la comuna de Wincrange, situada al districte de Diekirch del cantó de Clervaux. Està a uns 53 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Lentzweiler». [Consulta: 24 setembre 2015].
# Clarisa Navas

Clarisa Navas (Corrientes, 1989) és una Directora de cinema i guionista argentina. La seva pel·lícula Las mil y una va obrir la secció Panorama al 70è Festival Internacional de Cinema de Berlín el febrer de 2020.

## Vida

Clarisa Navas va estudiar art a la Universidad Nacional de las Artes de Buenos Aires. La seva primera pel·lícula Hoy partido a las 3 es va projectar als festivals de Buenos Aires, Biarritz, Lima i Valladolid. Va desenvolupar diverses sèries per a la televisió argentina i va participar en la producció de diversos documentals. Treballa com a professora a l'Escola Nacional de Experimentación y Realización Cinematográfica (ENERC) de Buenos Aires i a la Universidad Nacional del Nordeste de Corrientes. El 2022 va presentar Se queman de la misma forma al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià.

## Filmografia

* 2015: Río atrevido
* 2017: Hoy partido a las 3
* 2018: Cultura escondida
* 2020: Las mil y una
* 2022: Se queman de la misma forma

## Premis

Las mil y una va ser nominada al 34è Premi Teddy, el premi de cinema queer del Festival Internacional de Cinema de Berlín i va ser candidata al premi del públic del Festival Internacional de Cinema de Berlín.
Hoy Partido a las 3 va ser nominada a la categoria de millor pel·lícula del Buenos Aires Festival Internacional de Cinema Independent el 2017. Clarisa Navas també va ser nominada a la categoria Millor director revelació a la Setmana Internacional de Cinema de Valladolid 2017.

## Referències

* ↑ "Las mil y una", de Clarisa Navas. s Página/12
* ↑ Clarisa Navas a cinelatinoamericano.org
* ↑ Clarisa Navas presentó su proyecto «Se queman de la misma forma» en San Sebastián: «Tiene que ver con los incendios y con los duelos», gpsaudiovisual.com, 26 de setembre de 2022
* ↑ Teddy Award - The official queer award at the Berlin International Film Festival

## Enllaços externs

* Clarisa Navas a cinenacional.com
# Bobsleigh als Jocs Olímpics d'hivern de 2006

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 celebrats a la ciutat de Torí (Itàlia) es disputaren tres proves de bobsleigh, dues en categoria masculina i una en categoria femenina.
Les proves es realitzaren entre els dies 17 i 26 de febrer de 2006 a les instal·lacions de Cesana Pariol.

## Comitès participants

Participaren un total de 150 corredors, entre ells 118 homes i 33 dones, de 22 comitès nacionals diferents.
| Alemanya (14) Austràlia (2) Àustria (5) Brasil (4) Canadà (12) Croàcia (4) Eslovàquia (4) Estats Units (12) | França (5) Hongria (4) Itàlia (12)  Japó (4) Letònia (9) Mònaco (2) Nova Zelanda (4) | Països Baixos (8) Polònia (4) Regne Unit (6) Txèquia (5) Romania (6) Rússia (11)  Suïssa (12) |

## Resum de medalles
### Categoria masculina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bobs a 2 Detalls | Alemanya Alemanya IAndré Lange Kevin Kuske | Canadà Canadà IPierre Lueders Lascelles Brown | Suïssa Suïssa IMartin Annen Beat Hefti |
| Bobs a 4 Detalls | Alemanya Alemanya IAndré Lange Rene Hoppe Kevin Kuske Martin Putze | Rússia Rússia IAlexandre Zoubkov Philippe Egorov Alexei Seliverstov Alexey Voevoda | Suïssa Suïssa IMartin Annen Thomas Lamparter Beat Hefti Cedric Grand |

### Categoria femenina

| Prova | Or | Argent | Bronze |
| Bobs a 2 Detalls | Alemanya Alemanya ISandra Kiriasis Anja Schneiderheinze | Estats Units USA IShauna Rohbock Valerie Fleming | Itàlia Itàlia IGerda Weissensteiner Jennifer Isacco |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Alemanya | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2 | Canadà | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 | Estats Units | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 | Rússia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5 | Suïssa | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 6 | Itàlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 3 | 3 | 3 | 9 |

## Enllaços externs

* (anglès) 2006 Resultats dos homes
* (anglès) 2006 Resultats quatre homes
* (anglès) 2006 Resultats dues dones
# Bandes de color

Les bandes de color és un problema que es produeix per la inexacta presentació del color en gràfics per ordinador. En els modes de color de 24 bits, 8 bits per canal es consideren normalment suficients per a representar imatges en Rec 709 o sRGB. No obstant això, en alguns casos hi ha el risc de produir-se canvis abruptes entre tons del mateix color. Per exemple, la visualització dels gradients naturals (com les postes de sol, albades o els cels blaus clars) pot mostrar algunes bandes de color. Les bandes de color són més evidents quan es disposa de menys bits per píxel (BPP) de 16 a 256 colors (4-8 BPP), on no tots els tons es poden mostrar perquè hi ha insuficients bits per representar-los. Les possibles solucions inclouen la introducció de tramat i augmentar el nombre de bits per canal de color.

## Vegeu també

* Posterització
# Masia Ben Viure

La masia Ben Viure o Cal Benviure és un casal de pedra fruit de diverses edificacions en diferents èpoques al terme municipal de Veciana (Anoia) protegit com a bé cultural d'interès local. La casa actual consta de tres parts: una torre de planta quadrada d'origen moro, una torre de planta rodona d'origen cristià i un edifici construït entre les dues torres. A més hi trobem diversos edificis annexos de caràcter auxiliar, i una petita capella moderna (vegeu fitxa de la capella de la Mare de Déu de Montserrat).
La quadra de Biure fou venuda al matrimoni Bernat i Guasca de la família dels Balsareny l'any 1040. El lloc de Biure, del llatí benevivere és esmentat com una quadra autònoma fins al segle xviii. Baronia parroquial de Sant Pere de Montfalcó. Des del 1978 la masia i el seu entorn s'han convertit en una estació agro-metereològica. A pocs metres de la masia restes d'una antiga vil·la romana.

## Referències

* 1 2 «Masia Ben Viure». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 setembre 2015].