OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Daniël Wayenberg

Daniël Wayenberg (14è districte de París, 11 d'octubre de 1929 - Courbevoie, 17 de setembre de 2019) fou un pianista i compositor neerlandès.
El fill de la violinista russa Margarete Berson i periodista holandesa, nascut a París i crescut als Països Baixos, va tenir les seves primeres lliçons amb la seva mare. Després estudia a l'Haia amb Ary Verhaar i al Conservatoire de París amb Marguerite Long. A mesura que el participant més jove del Concurs Internacional Marguerite Long-Jacques Thibaud va rebre el 1949 el Gran Premi de París.
El 1953 va debutar al "Carnegie Hall" de Nova York amb la Filharmònica de Nova York sota la direcció de Dimitri Mitropoulos. A continuació, va recórrer el EUA, Canadà, Indonèsia i diversos països europeus i es va unir a festivals internacionals. Va rebre el "Grand Prix du Disque" diverses vegades, incloses el 1956 per a l'enregistrament d'obres de Johannes Brahms, Maurice Ravel, George Gershwin i Serguei Rakhmàninov.
Wayenberg va actuar com a solista de piano amb directors com Eugen Jochum, Karl Böhm, Jean Martinon, Rafael Kubelík, George Szell, Sir John Barbirolli, Georges Prêtre i Bernard Haitink. A més, també va aparèixer com a pianista de jazz i va publicar àlbums amb Louis van Dijk. El 1962, els Països Baixos el distingeixen amb l'Orde de Oranje Nassau. A França, va ser guardonat amb el "Chevalier des Arts et des Lettres" el 1967. El 1985 va ser professor de piano al Conservatori de Rotterdam.
A més d'obres de música de cambra, Wayenberg, va compondre una simfonia i un concert per a tres pianos.

## Obres

* Solstici, ballet, 1955
* Concert per a cinc instruments de vent i piano, 1958
* Sonata per a violí i piano, 1966
* Capella, simfonia, 1973
* Concert per a tres pianos i orquestra, 1974

## Bibliografia

* Ronald Kinloch Anderson: Wayenberg, Daniel (Ernest Joseph Carel). In: Grove Music Online (anglès; cal subscripció).

## Referències

* ↑ Sandra Kooke: Daniel Wayenberg (1929–2019) was wel degelijk een van de beste pianisten van Nederland. In: Trouw.nl. 17. September 2019, abgerufen am 18. September 2019 (niederländisch).
* 1 2 3 Ronald Kinloch Anderson: Wayenberg, Daniel (Ernest Joseph Carel). In: Grove Music Online (englisch; Abonnement erforderlich).
* 1 2 Biografia Daniel Wayenberg a: Muziekencyclopedie
* ↑ Lance G. Hill: Daniel Wayenberg. A: Guia de música clàssica. 2007, accedit el 19 de setembre de 2019 (holandès)
* ↑ CD Daniel Wayenberg, Louis van Dijk, Toots Thielemans bei Discogs, Polydor 1986
# Campionat d'Europa de Ciclisme de Muntanya de 2018

El Campionat d'Europa de Ciclisme de Muntanya de 2018 es va celebrar a Glasgow (Escòcia) el 8 d'agost de 2018 sota l'organització de la Unió Europea de Ciclisme (UEC) i la Federació Britànica de Ciclisme.

## Resultats
### Homes

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Camp a través | Lars Förster Suïssa | 1:33:01 | Luca Braidot Itàlia | 1:33:25 | David Valero Espanya | 1:33:36 |

### Dones

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Camp a través | Jolanda Neff Suïssa | 1:31:29 | Pauline Ferrand-Prévot França | 1:33:33 | Githa Michiels Bèlgica | 1:34:56 |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Suïssa | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2 | França | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 | Itàlia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 | Espanya | 0 | 0 | 1 | 1 |
# Manganoneptunita

La manganoneptunita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la neptunita. Rep el seu nom per tractar-se de l'anàleg amb manganès de la neptunita.

## Característiques

La manganoneptunita és un fil·losilicat de fórmula química Na₂KLi(Mn$^{2+}$,Fe$^{2+}$)₂Ti₂[Si₈O$_{24}$]. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5 a 6. Forma una sèrie de solució sòlida amb la neptunita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la manganoneptunita pertany a «09.EH - Estructures transicionals entre fil·losilicats i altres unitats de silicat» juntament amb els següents minerals: neptunita, watatsumiïta, magnesioneptunita, grumantita, sarcolita, ussinguita, leifita, teliuixenkoïta, eirikita i nafertisita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Maly Mannepakhk, al massís de Khibini, a l'óblast de Múrmansk (Districte Federal del Nord-oest, Rússia), on sol trobar-se associada a altres minerals com: aegirina, natrolita, analcima, lamprofil·lita, murmanita, lomonossovita, eudialita, pectolita, vil·liaumita i sodalita. També ha estat descrita al Canadà, a Groenlàndia, a Malawi, al Marroc, a Namíbia i als Estats Units.

## Referències

* ↑ «Manganoneptunite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 octubre 2016].
* ↑ «Manganoneptunite-Neptunite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 octubre 2016].
* ↑ «Manganoneptunite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 9 octubre 2016].
# Amolops granulosus

Amolops granulosus és una espècie de granota que habita a la Xina i que està amenaçada d'extinció per la destrucció de l'hàbitat.

## Referències

* ↑ Guanfu, W. & Pipeng, L. 2004, Amolops granulosus. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008
# Higuera de Albalat

Higuera de Albalat és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 107 | 110 | 105 | 100 | 93 | 108 |
# Higuera de las Dueñas

Higuera de las Dueñas és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita amb Sotillo de la Adrada i Fresnedilla, de la mateixa província, amb El Real de San Vicente i Pelahustán, a la província de Toledo, i amb Cenicientos, a la Comunitat de Madrid.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2006 |
| 307 | 320 | 329 | 305 | 321 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 16 setembre 2021].
# Ignasi Girona i Vilanova

Ignasi Girona i Vilanova (Barcelona, 1857 - 1923) fou un enginyer agrònom i polític català, fill d'Ignasi Girona i Agrafel.

## Biografia

Estudià agronomia a París. Impulsor de la industrialització del camp català i propietari de la finca i dels cellers Castell del Remei. Fou president de l'Institut Agrícola Català de Sant Isidre el 1902-1906, alhora que militava a la Lliga Regionalista, partit amb el qual fou elegit diputat pel districte de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 1905 i pel de Granollers a les de 1907, aquestes dins les llistes de la Solidaritat Catalana. El 1909 fou escollit senador per la província de Tarragona.
De 1915 a 1923 fou novament president de l'Institut Agrícola Català de Sant Isidre de 1915 a 1923, etapa en què projectà la creació d'un banc agrari català i una xarxa de ferrocarrils secundaris a Catalunya.

## Família

Ignasi Girona era fill d'Ignasi Girona i Agrafel i net d'Ignasi Girona i Targa. Alhora, era nebot de Manuel Girona, de Joan Girona, de Jaume Girona i de Casimir Girona. Fou també cosí de Manuel Henrich i Girona i oncle valencià de Carles Sanllehy i Girona, II marquès de Caldes de Montbui, i de Mercè Anzizu i Vila.
Era gendre de Josep Ferrer i Vidal i de Concepció Soler i Serra i cunyat de Joan Ferrer-Vidal, de Lluís Ferrer-Vidal i de Josep Ferrer-Vidal, I marquès de Ferrer-Vidal. També era concunyat de Josep Maria Pallejà i de Bassa, III marquès de Montsolís.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* «Ignasi Girona i Vilanova». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Web de l'IACSI Arxivat 2009-01-01 a Wayback Machine.
* Expedient del Senat d'Espanya
# Pal·ladinita

La pal·ladinita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La pal·ladinita és un òxid de fórmula química PdO. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Es troba en forma d'una capa de color ocre que recobreix en l'or pal·làdic, originàriament d'Itabira (Minas Gerais, Brasil). També se n'ha trobat a l'àrea de Seeley Lake (Ontario, Canadà) i a diverses mines de Katanga, a la República Democràtica del Congo. Es tracta d'una espècie de la qual es qüestiona la seva validesa per part de l'Associació Mineralògica Internacional.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pal·ladinita pertany a «04.AB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 2,1 i 1:1, amb Catió:Anió (M:O) = 2:1 (i 1,8:1)» juntament amb els següents minerals: crednerita, tenorita, delafossita, mcconnel·lita, bromellita, zincita, bunsenita, calç, manganosita, monteponita, períclasi i wüstita.

## Referències

* ↑ «Palladinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 abril 2016].
# Ida Kühnel

Ida Kühnel (Múnic, 22 d'abril de 1920 - Múnic, 20 de juliol de 1999) va ser una atleta alemanya, especialista en curses de velocitat, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
En el seu palmarès destaquen cinc campionats nacionals, dos de 100 metres (1939 i 1941) i tres de 4x100 metres (1939, 1943 i 1950), així com una medalla d'or al Campionat d'Europa d'atletisme de 1938 en els relleus 4×100 metres. Formà equip amb Josefine Kohl, Käthe Krauß i Emmy Albus.

## Millors marques

* 100 metres. 11,9" (1939)

## Referències

* ↑ Klaus Amrhein: Biographisches Handbuch zur Geschichte der Deutschen Leichtathletik 1898–2005. 2 volums. Darmstadt 2005 publicat a Deutsche Leichtathletik Promotion- und Projektgesellschaft
# Parc Nacional Skaftafell

El Parc Nacional de Skaftafell va ser fundat el 15 de setembre del 1967 i ampliat dues vegades posteriorment, actualment convertit en el major Parc Nacional de Vatnajökull, també en forma part l'antic Parc Nacional de Jökulsárglijúfur.
Estava situat entre Kirkjubæjarklaustur i Höfn, al sud d'Islàndia. Dins del parc, hi ha la vall de Mörsárdalur, la muntanya Kristinartindar i la glacera Skaftafellsjökull.
El paisatge recorda els Alps, però el seu origen rau en el vulcanisme i els jökulhlaup dels rius Skeidará, Morsá i Skaftafellsá. El parc està dominat per la glacera del volcà Öræfajökull i el cim del Hvannadalshnúkur. Les seves erupcions van destruir nombroses granges a l'edat mitjana.
El Skaftafell és conegut pel seu clima especial amb força dies de sol. La vegetació va ser rehabilitada després de la prohibició de fer-hi pasturar els xais. Està caracteritzada, per exemple, per petits boscos de bedolls (Bæjarstaðarskógur). S'hi poden trobar molts ocells de diverses espècies, guineus i, fins i tot, visons.
A l'edat mitjana, hi havia algunes granges grans als voltants, però van haver de ser abandonades després d'erupcions volcàniques. Les dues granges restants s'ocupen sobretot del turisme.
A l'entrada del parc, hi ha un centre d'informació i un terreny de càmping. Molts camins travessen el parc i porten sobretot al cèlebre saltant d'aigua Svartifoss.

## Referències

* ↑ http://www.mountainguides.is/iceland-attractions/skaftafell/ Arxivat 2015-01-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Parc Nacional Skaftafell - Lloc web oficial
# Partido Nacionalista Galego-Partido Galeguista

El Partido Nacionalista Galego-Partido Galeguista (PNG-PG) és un petit partit nacionalista liberal de centre integrat en el Bloque Nacionalista Galego (BNG), que prové de la descomposició de Coalició Gallega. Tenia 132 militants el 2002, encara que arribà a tenir més de 500 poc després de la seva fundació. Xosé Henrique Rodríguez Peña va ser el seu secretari general fins a la seva mort el 2006, i el seu únic diputat en el Parlament gallec, i el partit tenia quatre representants en el Consello Nacional del BNG.

## Història

Fundat en gener de 1987 com a Partido Nacionalista Galego (PNG) quan un sector de Coalició Gallega liderat per Pablo González Mariñas i Xosé Henrique Rodríguez Peña promogué una organització més progressista i nacionalista. Posteriorment se li uní el petit Partit Galleguista Nacionalista i es formà el PNG-PG. En setembre de 1989 el PNG-PG recolzà la moció de censura contra el govern del popular Xerardo Fernández Albor i entrà en el govern del socialista Fernando González Laxe ocupant-ne dues conselleries.
A les eleccions al Parlament Europeu de 1987 (Espanya) i 1989 es presentà juntament amb Eusko Alkartasuna i Esquerra Republicana de Catalunya (Europa dels Pobles), sense obtenir representació. Després dels mals resultats a les eleccions al Parlament de Galícia de 1989 s'integrà en el BNG.
Després del seu IX Congrés Nacional, el 18 de març de 2012 va decidir en assemblea abandonar el BNG. Malgrat col·laborar inicialment amb Máis Galiza a l'interior del BNG, després de la sortida de tots dos d'aquest, a la fi de març d'aquest any es va anunciar que el PNG-PG, Terra Galega (TeGa), Alternativa Popular Galega (APG), Converxencia XXI (CXXI) i el Partido Galeguista Demócrata (PGD) estaven treballant en un projecte comú galleguista de centre. Aquest projecte finalment no es va materialitzar i poc després s'adheria a Compromiso por Galicia.

## Referències

* ↑ González Mariñas, elegido secretario general del Partido Nacionalista Galego, el País, 19 de gener de 1987
* ↑ El PNG-PG decide abandonar el Bloque Nacionalista Galego, Europa Press, 18 de març de 2012.
* ↑ El PNG también deja la coalición para integrarse en otro frente, ABC, 18 de març de 2012.
* ↑ Formaciones de centro galleguista llaman a sensibilidades del PP, PSOE y BNG para formar un partido para las autonómicas Arxivat 2014-10-17 a Wayback Machine., La Información, 31 de març de 2012.
* ↑ Compromiso por Galicia llega a Ourense con Táboas y Cuiña Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine., La Región, 12 de juny de 2012.
# Partido Nacional Independiente

Partido Nacional Independiente (PNI) fou un partit polític espanyol d'extrema dreta fundat el 1977, i que a les eleccions generals espanyoles de 1979 es presentà en coalició amb Fuerza Nueva. El seu cap a nivell espanyol era Artemio Benevente. Es va presentar a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1980 i va obtenir 4.741 vots.

## Referències

* ↑ «MPR. Partidos Políticos · Ministerio de la Presidencia. Servicio Central de Publicaciones». [Consulta: 10 octubre 2020].
* ↑ «Partido Nacional Independiente | enciclopèdia.cat». [Consulta: 10 octubre 2020].
# Partit Comunista de Luxemburg

El Partit Comunista de Luxemburg (francès Parti Communiste de Luxembourg, luxemburguès Kommunistesch Partei Lëtzebuerg) és un partit polític comunista de Luxemburg.
Fou fundat el 1921 a Niederkorn com a escissió comunista del Partit Socialista dels Treballadors. Després de la Segona Guerra Mundial va participar en el govern de concentració nacional de 1945, en el qual Charles Marx va ser ministre, però a la seva mort el 1946 i a la del líder socialista es va trencar la coalició. A les eleccions legislatives luxemburgueses de 1964 va obtenir 5 escons, però de mica en mica va perdre representació fins que a les eleccions legislatives luxemburgueses de 1994 no va obtenir cap diputat. Aleshores va ser un dels fundadors de L'Esquerra, però el 2002 l'abandonà i a les eleccions legislatives luxemburgueses de 2004 es presentà en solitari, sense assolir representació parlamentària.

## Resultats electorals
### Cambra dels Diputats

| Any | Vots | % | Escons electes | Escons totals | +/– | Govern |
| 1922 | 6,976 | 1.0 (#5) | 0 / 25 | 0 / 48 | Nou | Extraparlamentari |
| 1925 | 15,443 | 0.9 (#11) | 0 / 47 | 0 / 47 | = | Extraparlamentari |
| 1928 | No va participar | No va participar | 0 / 28 | 0 / 52 | = | Extraparlamentari |
| 1931 | 6,264 | 0.7 (#8) | 0 / 27 | 0 / 54 | = | Extraparlamentari |
| 1934 | 70,940 | 5.2 (#4) | 1 / 29 | 1 / 54 | 1 | Oposició |
| 1937 | No va participar | No va participar | 0 / 26 | 0 / 55 | 1 | Extraparlamentari |
| 1945 | 295,701 | 11.1 (#4) | 5 / 51 | 5 / 51 | 5 | Coalició |
| 1948 | 195,956 | 14.3 (#3) | 4 / 26 | 5 / 51 | = | Oposició |
| 1951 | 35,662 | 3.2 (#4) | 0 / 26 | 4 / 52 | 1 | Oposició |
| 1954 | 211,171 | 7.3 (#4) | 3 / 52 | 3 / 52 | 1 | Oposició |
| 1959 | 220,425 | 7.2 (#4) | 3 / 52 | 3 / 52 | = | Oposició |
| 1964 | 330,909 | 10.4 (#3) | 5 / 56 | 5 / 56 | 2 | Oposició |
| 1968 | 402,610 | 13.1 (#4) | 6 / 56 | 6 / 56 | 1 | Oposició |
| 1974 | 314,635 | 8.8 (#4) | 5 / 59 | 5 / 59 | 1 | Oposició |
| 1979 | 177,286 | 4.9 (#5) | 2 / 59 | 2 / 59 | 3 | Oposició |
| 1984 | 165,960 | 4.4 (#5) | 2 / 64 | 2 / 64 | = | Oposició |
| 1989 | 157,608 | 4.4 (#5) | 1 / 60 | 1 / 60 | 1 | Oposició |
| 1994 | 57,646 | 1.7 (#7) | 0 / 60 | 0 / 60 | 1 | Extraparlamentari |
| 1999 | Dins L'Esquerra | Dins L'Esquerra | 1 / 60 | 1 / 60 | 1 | Oposició |
| 2004 | 35,524 | 0.9 (#7) | 0 / 60 | 0 / 60 | 1 | Extraparlamentari |
| 2009 | 49,108 | 1.4 (#7) | 0 / 60 | 0 / 60 | = | Extraparlamentari |
| 2013 | 53,669 | 1.6 (#8) | 0 / 60 | 0 / 60 | = | Extraparlamentari |
| 2018 | 44,916 | 1.3 (#8) | 0 / 60 | 0 / 60 | = | Extraparlamentari |
| 2023 | 24,275 | 0.6 (#10) | 0 / 60 | 0 / 60 | = | Extraparlamentari |

## Enllaços externs

* kp-l.org Arxivat 2010-10-08 a Wayback Machine. (Web del partit)
* Zeitung vum Lëtzebuerger Vollek
# Patró adaptador

El patró adaptador (en anglès, adapter) permet que dues classes amb diferents interfícies puguin treballar de manera conjunta a partir de la creació d'un objecte que les comunicarà i per tant, que permetrà que s'utilitzin els mètodes de la classe a adaptar.
L'ús del patró adaptador és per quan es vol utilitzar una classe però la seva interfície no concorda amb la que necessitem, o quan es vol reutilitzar una classe.
# Partido Torre en Conill

El Partido Torre en Conill (en valencià: Partit Torre en Conill) és un partit polític valencià d'àmbit local radicat a Bétera, tot i que els seu àmbit precís d'actuació és la urbanització de Torre en Conill. El partit nàix de l'estructura del ja desaparegut CUBE i de fet la gran majoria dels seus militants i la direcció del nou partit prové del CUBE. El partit se definix com "un partit veïnal reivindicatiu sense ideologia determinada". La presentació del partit va tindre lloc en el centre comercial de Torre en Conill a la plaça Verdum el dissabte 20 d'octubre de 2018. Poc després de la seua fundació van anunciar que es presentarien a les eleccions municipals del 2019 en coalició amb el Partido Mas Camarena, com ja venia fent el CUBE des de 2015.

## Història

A les eleccions de 2019, la coalició va traure quatre regidors, dos dels quals corresponen a la formació de Torre en Conill i van donar suport a l'elecció d'Elia Verdevío com a alcaldessa de Bétera i entrant en un govern de coalició amb el PP i C's.

## Resultats electorals

| Elecció | Vots | % | Escons | +/– | Coalició | Candidat | Govern |
| 2019 | 2.012 | 17,55 | 2 / 21 | Nou | Mas Camarena-Torre en Conill | Carlos Abad Palomar | Coalició |
| 2023 | 2.372 | 18,05 | 2 de Mas Camarena y 2 de Torre en Conill | = | Mas Camarena-Torre en Conill | Carlos Abad Palomar | Coalició |

## Referències

* ↑ https://www.levante-emv.com/comunitat-valenciana/camp-de-turia/2018/10/04/nace-nuevo-partido-urbanizaciones-betera/1776145.html
* ↑ https://www.elperiodic.com/val/betera/noticias/591590_presenta-partit-torre-conill-defensar-interessos-urbanitzacions-betera.html
* ↑ https://www.levante-emv.com/comarcas/2018/10/19/partido-torre-conill-presentara-manana/1782728.html
* ↑ https://www.betera.com/2018/10/25/comunicado-sobre-la-presentacion-en-sociedad-del-nuevo-partido-de-torre-en-conill-2/
* ↑ https://www.infoturia.com/betera/17999-mas-camarena-y-el-nuevo-partido-de-torre-en-conill-se-presentaran-juntos-a-las-elecciones-municipales.html
* 1 2 Es presentà en coalició amb el Partido Mas Camarena, dos escons corresponen al Partido Mas Camarena i dos al Partido Torre en Conill
* 1 2 La representant del Partit Torre en Conill és na Maria Gloria Campomanes Barroso
* ↑ https://www.betera.com/2019/06/14/cs-pp-i-mas-camarena-detallen-el-seu-pacte-de-govern-en-una-roda-de-premsa/
# Partido de Acción Socialista

El Partido de Acción Socialista (PASOC) és un partit polític socialista espanyol hereu del Partido Socialista (abans anomenat Partido Socialista Obrero Español-histórico, PSOE-històric). Representa la línia del socialisme marxista, contraposada a la del PSOE. El seu secretari general fou Alonso Puerta Gutiérrez (del 1982 al 2001) i seu president fou Pablo Castellano (del 1990 al 2001); i després Luis Aurelio Sánchez (secretari general) i Andrés Cuevas (president). El 1987 s'adherí a la coalició Izquierda Unida, impulsada pel Partido Comunista de España (PCE).

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, Partit d'Acció Socialista (PASOC)

## Enllaços externs

* Tret de (amb llicència GFDL).
# Ilínskaia (Vólogda)

* Per a altres significats, vegeu «Ilínskaia».
Ilínskaia (en rus: Ильинская) és un poble de l'óblast de Vólogda, a Rússia, que el 2002 no tenia cap habitant. Pertany al districte rural de Veliki Ústiug.

## Referències

* ↑ Данные переписи 2002 года: таблица 2С. М.: Федеральная служба государственной статистики, 2004.
* ↑ Plantilla:Закон Вологодской области от 6 декабря 2004 № 1109-ОЗ
# Ilíone

Ilíone (en grec antic Ἰλιόνη), va ser, segons la mitologia grega, la filla gran de Príam i d'Hècuba, i estava casada amb Polimèstor, rei del Quersonès, a Tràcia.
Va tenir cura del seu germà Polidor, quan aquest va ser enviat a la cort del seu marit per Príam, per allunyar-lo de la guerra de Troia. Ilíone havia tingut amb el seu marit un fill, Deípil, però l'havia intercanviat amb el seu germà, fent passar Polidor per fill seu. També es va assegurar, en el cas que se'n morís un, que els drets del tron passessin a l'altre. Després de la caiguda de Troia, Agamèmnon, volent aniquilar l'estirp de Príam, va prometre a Polimèstor que li donaria en matrimoni la seva filla Electra si li lliurava Polidor. Aquell va acceptar el tracte, i va matar el seu propi fill, Deípil, creient que matava Polidor. Més endavant, Polidor va anar a consultar l'oracle de Delfos i rebé una resposta que el desconcertà. En efecte, l'oracle li va dir que el seu pare i la seva mare eren morts, i que la seva pàtria només eren cendres. Sorprès, ja que no veia res de semblant al seu entorn, va consultar amb Ilíone, que va revelar-li la veritat. Per consell de Polidor, Ilíone va cegar i va matar Polimèstor.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 291 i 132. ISBN 9788496061972.
# Hinckley (Utah)

Hinckley és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 698 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hinckley tenia 698 habitants, 218 habitatges, i 180 famílies. La densitat de població era de 53,6 habitants per km².
Dels 218 habitatges en un 43,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,5% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 17% no eren unitats familiars. En el 16,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,61.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.625 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.333 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 12.700 $. Entorn del 9,5% de les famílies i el 13,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hinckley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hinckley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hincovce

Hincovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1320.