OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patró de fullatge

Un patró de fullatge (de l'anglès leaf patern, 'patró [de] fulla') és un patró mimètic clapejat que es caracteritza per presentar fons clar, clapes marrons (o caquis, o ocres) i verdes de to intens que suggereixen fulles desenfocades i, finalment, clapes negres que suggereixen branquillons. El conjunt suggereix fragments aleatoris de fullatge, d'on el nom. El fons pot ser, o bé verd, o bé caqui (o ocre, o, a voltes, groc).
Els nombrosos patrons de fullatge, d'encuny estatunidenc, estan estretament interrelacionats en origen i en estil, i es poden classificar conjuntament com a grup de fullatge al si de la família de patrons clapejats. També es podrien anomenar patrons ERDL-woodland, per tal de distingir-los de la família de fullatge d'encuny soviètic, radicalment diferent.
Els dos exemples paradigmàtics de patró de fullatge: a l'esquerra, ERDL estatunidenc de 1967; a la dreta, woodland estatunidenc de 1981

## Inventari i classificació

Des del punt de vista històric, conformen el grup de patrons de fullatge:
* el patró estatunidenc ERDL, en les dues variants de què consta
* el patró estatunidenc woodland
* els nombrosos patrons derivats de l'ERDL i, sobretot, del woodland, per còpia, imitació, adaptació o desenvolupament.
Des del punt de vista classificatori, podem subdividir el grup de fullatge en dos subgrups:
* el subgrup ERDL, compost per l'ERDL original i per les seves derivacions
* el subgrup woodland, compost pel woodland original i per les seves derivacions
No és pas fàcil distingir entre derivacions de l'ERDL i derivacions del woodland. En termes generals, els primers presenten clapes menudes, i els segons grosses.
El grup de fullatge és alhora tipològic, donada la similitud entre els patrons membres, i també orgànic, atès que els uns deriven dels altres.

## Pes específic

Present en forces armades dels cinc continents, el grup de fullatge és un dels més usats de la història i, així mateix, un dels que compta major nombre de patrons concrets. El seu èxit internacional es deu en part a la seva efectivitat i, en part, al prestigi de la marca estatunidenca.

## Vegeu també

* ERDL
* Woodland

## Notes

* ↑ En anglès el terme leaf pattern s'usa sobretot com a sobrenom col·loquial del patró ERDL.

## Bibliografia

* Borsarello, J.F. Camouflage uniforms of European and NATO armies, 1945 to the present. Atglen: Schiffer Publishing, cop. 1999. (Schiffer military history) ISBN 0-7643-1018-6
* Brayley, Martin J. Camouflage uniforms: [international combat dress 1940-2010]. Ramsbury: The Crowood Press, 2009. ISBN 978-1-84797-137-1

## Enllaços externs

Sobre el subgrup ERDL:
* Camopedia: leaf (anglès)
Sobre el subgrup woodland:
* Camopedia: Woodland (anglès)
# Illes Mac Donald

Les illes Mac Donald són un grup rocós format per una illa principal i dos illots o roques (Meyer i Flat, aquesta darrera tocant a l'illa principal o Mac Donald, avui desapareguda coberta per les aigües després de l'erupció del volca). Gairebé la totalitat de l'illa principal és roca volcànica, amb alguns zona de sorra al nord-oest i nord-est i a la punta de l'est. Són gairebé inaccessibles i únicament valuoses per al seu entorn únic. La seva superfície és de 2,5 km² (abans poc més d'1 km²)
Formen part de la Heard Island and McDonald Islands (HIMI) Marine Reserve, establerta l'octubre del 2002 i ampliada el 28 de març de 2014. En relació a les illes, la reserva cobreix totes les seves aigües territorials (12 milles) i extenses zones dins de la zona econòmica exclusiva de 200 milles (els bancs Coral i Aurora i una petita zona al sud-oest del Banc Pike. L'accés a les illes és restringit i de fet si alguna expedició científica s'hi acosta ho fa a l'illa Heard.
Foren descobertes pel capità William McDonald amb el vaixell Samarang, el 4 de gener de 1854. Considerades possessió britànica, foren transferides a Austràlia el 1947. El 26 de desembre de 1947 es va proclamar l'establiment del Territori Australià de Heard i Mac Donald.

## Enllaços externs

* Illes Mac Donald - Lloc web oficial
# Illes Malveiras

Les illes Malveiras són un subarxipèlag gallec que forma part de l'arxipèlag de Cortegada, situat a l'interior de la ria d'Arousa, a la província de Pontevedra. Es troben davant la costa del municipi de Vilagarcía de Arousa al qual pertanyen i formen part del Parc Nacional de les Illes Atlàntiques de Galícia.
Estan situades a l'oest de l'illa de Cortegada i estan formades per dues illes petites, la Malveira Grande i la Malveira Pequena, i un illot, l'illa das Cabras. En total sumen 5,5 hectàrees de superfície.

## Referències

* 1 2 Archipiélago de Cortegada

## Enllaços externs

* Informació a la pàgina del Parc Nacional de les Illes Atlàntiques (castellà)
# Illes Manu'a

Les illes Manuʻa (en samoà: Manuʻa tele) és un arxipèlag de tres illes: Ta'u, Ofu i Olosega. Formen un dels tres districtes de la Samoa Nord-americana, situades a 110 km a l'est de Tutuila.

## Geografia

Les tres illes són d'origen volcànic. Ta'u és l'illa més gran amb 44,3 km². Les illes Ofu (7,2 km²) i Olosega (5,1 km²) estan unides per un escull de corall poc profund i, des del 1970, per un pont. A ponent d'Ofu es troba l'illot Nu'utele. La població total al cens del 2000 era de 1.378 habitants amb la següent distribució per illes: 873 a Ta'u, 289 a Ofu i 216 a Olosega.
La capital tradicional és la vila de Ta'ū. La meitat de l'illa Ta'u forma part del Parc Nacional de la Samoa Nod-americana. La terra és de propietat comunal de les famílies de Manu'a i per llei no es poden vendre. Les terres del parc nacional que estan llogades al servei de Parcs Nacionals dels Estats Units.

## Història

Les illes Manu'a van ser descobertes, el 14 de juny del 1721, pel neerlandès Jacob Roggeveen que les va anomenar illes Bouman.
Segons les tradicions orals, l'origen de la cultura samoana i de les genealogies de la Polinèsia oriental es troba a Manu'a. El cap tradicional de les illes s'anomenava Tui Manu'a. L'últim va ser Tui Manu'a Elisala, que va morir el 2 de juliol del 1909. El 14 de juliol del 1904 va signar l'acta de cessió de les illes Manu'a als Estats Units, a conseqüència del tractat de Berlín del 1899 on Alemanya i els Estats Units es van repartir les illes Samoa.
Per voluntat de Tui Manu'a Elisala, el títol no es va cedir al seu successor. Tècnicament, el títol i les possessions del Tui Manu'a avui segueixen sota custòdia del clan Anoalo, però no existeix un titular.
La influència cultural forana és menys acusada a les illes Manu'a que a la més gran i poblada Tutuila. Es conserva la llengua samoana en una forma més arcaica. El 1925 va ser el lloc on l'antropòloga Margaret Mead va fer el seu controvertit treball de camp sobre l'adolescència.

## Referències

* Dades de l'oficina del cens dels EUA (anglès)
* Mapa de les illes Manu'a PDF
# Penso (Melgaço)

Penso és una freguesia portuguesa del concelho de Melgaço, amb 9,02 km² de superfície i 563 habitants (2001). La seva densitat de població és de 62,4 hab/km².

## Referències

* ↑ «Penso» (en portuguès de Portugal). [Consulta: 26 juliol 2021].
# Pentacarbonil de ferro

El pentacarbonil de ferro, o carbonil de ferro, és un compost químic amb fórmula Fe(CO)₅. Sota condicions estàndard és un líquid de color palla amb una olor picant. Aquest compost és un precursor comú de molts compostos de ferro, incloent-hi a molts que són útils en la síntesi orgànica. El Fe(CO)₅ es prepara fent reaccionar partícules fines de ferro amb monòxid de carboni. El Fe(CO)₅ resulta un producte de compra molt econòmica.

## Propietats

El pentacarbonil de ferro és un dels metal·locarbonils homolèptics. El Fe(CO)₅ té una estructura simètrica i càrrega neutra, és volàtil.
El Fe(CO)₅ és la molècula fluxional.
De vegades el carbonil de ferro (en anglès:Iron carbonyl) es confon amb el ferro de carbonil (en anglès:carbonyl iron), aquest últim és un metall de gran puresa preparat per la descomposició del pentacarbonil de ferro.

## Producció industrial

La producció d'aquest compost és similar a la del Procés Mond però cal utilitzar ferro esponjós i condicions de reacció més dures de monòxid de carboni a pressió de 5-30 MPa i a temperatura de 150-200 °C. El sofre actua de catalitzador.
La majoria del pentacarbonil de ferro produït es descompon in situ per donar ferro de carbonil pur (carbonyl iron) en analogia amb el níquel de carbonil (carbonyl nickel). Una part del pentacarbonil de ferro és cremat per donar òxid de ferro. Els altres usos del pentacarbonil són molt petits en comparació amb aquests.
Milers de compostos deriven del Fe(CO)₅.

## Toxicitat

El Fe(CO)₅ és tòxic, amb problemes per la seva alta volatilitat. Si s'inhala, pot causar irritació als pulmons. És inflamable.

## Referències

* ↑ Samson, S.; Stephenson, G. R. "Pentacarbonyliron" in Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis (Ed: L. Paquette) 2004, J. Wiley & Sons, New York. DOI: 10.1002/047084289.
* ↑ Ullmann | doi = 10.1002/14356007.a14_591 | title = Iron Compounds | year = 2000 | last1 = Wildermuth | first1 = Egon | last2 = Stark | first2 = Hans | last3 = Friedrich | first3 = Gabriele | last4 = Ebenhöch | first4 = Franz Ludwig | last5 = Kühborth | first5 = Brigitte | last6 = Silver | first6 = Jack | last7 = Rituper | first7 = Rafael
# Ilínskaia (Krasnodar)

* Per a altres significats, vegeu «Ilínskaia».
Ilínskaia o Illínskaia - Ильинская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Kalali, afluent del Iegorlik. És a 26 km al sud de Novopokróvskaia i a 155 km al nord-est de Krasnodar.
# Ilínskoie (Iúriev-Polski)

* Per a altres significats, vegeu «Ilínskoie».
Ilínskoie (en rus: Ильинское) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 87 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Ilítxevka

Ilítxevka (en rus: Ильичевка) és un poble (un khútor) de l'óblast de Rostov, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 58 habitants, pertany al municipi de Verkhnetxirski.

## Referències

* ↑ Указ президиума ВС РСФСР от 22.12.1987 г. "О наименовании некоторых населенных пунктов в Ростовской области", 1987.
# París-Roubaix 1996

La París-Roubaix 1996 fou la 94a edició de la París-Roubaix i el centenari des de la seva creació, el 1896. La cursa es disputà el 14 d'abril de 1996 i fou guanyada pel belga Johan Museeuw, que s'imposà als seus dos companys d'escapada i d'equip, els italians Gianluca Bortolami i Andrea Tafi. És Patrick Lefevere, el director esportiu de l'equip Mapei-GB, el que dona l'ordre de pas en l'arribada. L'ordre fou escollit pel mànager de l'equip, Giorgio Squinzi, per tal d'evitar disputes entre els seus corredors.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Johan Museeuw (BEL) | Mapei-GB | 6h 05' 00" |
| 2 | Gianluca Bortolami (ITA) | Mapei-GB | m. t. |
| 3 | Andrea Tafi (ITA) | Mapei-GB | m. t. |
| 4 | Stefano Zanini (ITA) | Gewiss-Playbus | + 2' 38" |
| 5 | Franco Ballerini (ITA) | Mapei-GB | m. t. |
| 6 | Andrei Txmil (BEL) | Lotto-Isoglass | + 5' 27" |
| 7 | Brian Holm (DEN) | Deutsche Telekom | m. t. |
| 8 | Viatxeslav Iekímov (RUS) | Rabobank | m. t. |
| 9 | Francis Moreau (FRA) | Gan | m. t. |
| 10 | Marco Milesi (ITA) | Brescialat | m. t. |

## Referències

* Resultats a les-sports.info
* Resultats a cyclebase.nl

## Enllaços externs

* Web oficial
# Paràmetre gravitacional estàndard

| Cos | $\mu$ (km © u $^{-2}$) |
| Sol | 132.712.440.000 |
| Mercuri | 22.032 |
| Venus | 324.859 |
| Terra | 398.600 |
| Mart | 42.828 |
| Júpiter | 126.686534 |
| Saturn | 37.931.187 |
| Urà | 5.793.947 |
| Neptú | 6.836.529 |
| Plutó | 1.001 |
En astrodinàmica, el paràmetre gravitacional estàndard ($\mu \!\,$) d'un cos celeste és el producte de la constant de gravitació universal ($G\!\,$) i la seva massa $M\!\,$:
    $\mu =G\times M\!\,$
Les unitats del paràmetre gravitacional estàndard són km³s$^{-2}$.

## Petit cos que orbita un cos central

Sota les hipòtesi estàndard d'astrodinàmica es té:
    $M_{1}<<m_{2}\!\,$
on:
* $M_{1}\!\,$és la massa del cos orbitant,
* $M_{2}\!\,$és la massa del cos central,
i el paràmetre gravitacional estàndard és el del cos major.
Per a totes les òrbites circulars:
    $\mathrm {M} =rv^{2}=r^{3}\omega ^{2}=4\pi ^{2}r^{3}/T^{2}\!\,$
on:
* $R\!\,$ és el radi orbital,
* $V\!\,$ és la velocitat orbital,
* $\Omega \!\,$ és la velocitat angular,
* $T\!\,$ és el període orbital.
L'última equació té una generalització molt simple per òrbites el·líptiques:
    $\mathrm {M} =4\pi ^{2}a^{3}/T^{2}\!\,$
on:
* $A\!\,$és el semieix major.
Per a totes les trajectòries parabòliques rv ² és constant i igual a 2μ.

## Dos cossos orbitant-se mútuament

En el cas més general en què els cossos no són necessàriament un de gran i un altre petit, es defineixen:
* El vector r és la posició d'un cos en relació a l'altre.
* r , v , i en el cas d'una òrbita el·líptica, el semieix major a, es defineixen respectivament (i r és la distància).
* $\mathrm {M} ={G}(m_{1}+m_{2})\!\,$ (la suma dels dos valors μ).
on:
* $M_{1}\!\,$ i $m_{2}\!\,$ són les masses dels dos cossos.
Aleshores:
* Per òrbites circulars $rv^{2}=r^{3}\omega ^{2}=4\pi ^{2}r^{3}/T^{2}=\mu \!\,$.
* Per òrbites el·líptiques: $4\pi ^{2}a^{3}/T^{2}=\mu \!\,$.
* Per trajectòries parabòliques $rv^{2}\!\,$ és constant i igual a $2\mu \!\,$.
* Per òrbites el·líptica i hiperbòliques $\mu$és dues vegades el valor absolut de l'energia orbital específica, en què aquesta última es defineix com l'energia total del sistema dividit per la massa reduïda.

## Terminologia i precisió

El valor de la Terra es diu constant gravitacional geocèntrica i és igual a 398.600,441 8 ± 0,000 8 km $^3$ s $^{-2}$. Així que la precisió és d'1/500.000.000, molt més precisa que les precisions de G i M per separat (1/7.000 cadascuna).
El valor del Sol es diu constant heliocèntrica gravitacional i el valor és 132.712.440.018im $^3$ s $^{-2}$.

## Referències

* ↑ Astrodynamic Constants
# Parany de Kieninger

El parany de Kieninger és un parany d'obertura d'escacs dins el gambit Budapest, que rep el seu nom del Mestre Internacional alemany Georg Kieninger, qui el va fer servir en una partida contra Godai a Viena el 1925. És un dels paranys d'obertura que es veuen més sovint.

## Detalls

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
La línia principal del gambit Budapest comença amb els moviments
    1.d4 Cf6
    2.c4 e5!?
    3.dxe5 Cg4
Les negres han sacrificat un peó per tal de desorganitzar la posició de les blanques. En les següents jugades, les negres tracten de recuperar el peó de gambit, mentre que les blanques intenten de mantenir-lo, com a mínim durant una estona:
    4.Af4 Cc6
    5.Cf3 Ab4+
Les negres volen continuar l'atac a e5 amb ...De7, però primer desenvolupen l'alfil, per tal de no bloquejar-lo. Ara 6.Cc3 De7 7.Dd5!?, mantenint el peó, és jugable, però les blanques prefereixen evitar els peons doblats.
    6.Cbd2 De7
Ara les negres recuperen el peó per força, de manera que les blanques miren d'obtenir l'avantatge de la parella d'alfils:
    7.a3 Cgxe5!
(Vegeu el diagrama). Simplement 7...Axd2+ era possible, però aquest moviment para la trampa. Ara les blanques haurien de fer 8.Cxe5 Cxe5! 9.e3! Axd2+ 10.Dxd2 amb un petit avantatge.
    8.axb4??
Les blanques, com centenars de jugadors anteriorment, cauen en el parany de Kieninger.
    8...Cd3#!
Les blanques reben escac i mat. Cal notar que la dama negra clava el peó-e de les blanques contra el rei, de manera que 9.exd3 és il·legal perquè posaria el rei de les blanques en escac. Cal notar també que si 8.Axe5 Cxe5 les blanques segueixen sense poder fer axb4 a causa de Cd3#.

## Notes i referències

* ↑ Otto Borik, Budapest Gambit, Macmillan Chess Library, 1986, p. 24. ISBN 978-0-02-017500-1
* ↑ Viktor Moskalenko, The Fabulous Budapest Gambit, New in Chess, 2007, p. 58. ISBN 978-90-5691-224-6
* ↑ Borik 1986, pp. 24-25.
# Parany de Rubinstein

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
El parany de Rubinstein o trampa de Rubinstein és un parany d'obertura d'escacs, dins el gambit de dama refusat, defensa ortodoxa. Les negres perden un peó després de Cxd5 degut al truc que la seva dama quedaria atrapada a la primera fila per l'Ac7 blanc. (Vegeu el diagrama): La dama negra seria atacada per l'alfil blanc mentre queda emparedada per les seves pròpies peces.)

## Història

El parany deu el seu nom a Akiba Rubinstein, qui va tenir la mala sort de caure-hi dos cops, en les partides Euwe–Rubinstein, Bad Kissingen 1928, i Alekhin–Rubinstein, Sanremo 1930. Rubinstein no fou la primera víctima del parany, ja que la primera partida de què hi ha constància que mostra la trampa és Amos Burn-Heinrich Wolf, Oostende 1905.
Euwe–Rubinstein, Bad Kissingen 1928: 1. Cf3 d5 2. c4 e6 3. d4 Cf6 (transposant a la defensa ortodoxa del gambit de dama refusat) 4. Ag5 Cbd7 5. e3 Ae7 6. Cc3 0-0 7. Tc1 c6 8. Ad3 a6 9. cxd5 exd5 10. 0-0 Te8 11. Db3 h6 12. Af4 Ch5? (vegeu el diagrama; les negres cauen al parany) 13. Cxd5 (ara les negres perden un peó després de 13...Cxf4 14.Cxf4, o més, després de 13...cxd5 14.Ac7 – amb la columna c ara oberta, la torre blanca pot protegir l'alfil a c7. La dama negra, completament envoltada, no pot escapar-se.).

## Bibliografia

* Winter, Edward. A Chess Omnibus. Russell Enterprises, 2003. ISBN 1-888690-17-8.

## Enllaços externs

* Winter, Edward. «The Rubinstein Trap». chesshistory.com. [Consulta: 23 novembre 2008].
# Hoopeston

Hoopeston és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 5.965 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hoopeston tenia 5.965 habitants, 2.297 habitatges, i 1.499 famílies. La densitat de població era de 738,2 habitants/km².
Dels 2.297 habitatges en un 30,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 22,4% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.947 $ i la renda mediana per família de 39.368 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.656 $ mentre que les dones 20.474 $. La renda per capita de la població era de 15.055 $. Aproximadament el 12,3% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hoopeston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hoopeston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hooper (Colorado)

Hooper és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 123 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hooper tenia 123 habitants, 48 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 190 habitants per km².
Dels 48 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,3% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 29,2% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 30,1% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.964 $ i la renda mediana per família de 35.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.333 $ mentre que les dones 19.750 $. La renda per capita de la població era de 13.897 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 21% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hooper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hooper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Hooper (Utah)

Hooper és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 3.926 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hooper tenia 3.926 habitants, 1.150 habitatges, i 1.013 famílies. La densitat de població era de 131,4 habitants per km².
Dels 1.150 habitatges en un 46,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,2% hi vivien parelles casades, en un 4,7% dones solteres, i en un 11,9% no eren unitats familiars. En el 10,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 62.043 $ i la renda mediana per família de 65.682 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.633 $ mentre que les dones 29.138 $. La renda per capita de la població era de 20.245 $. Entorn del 0,6% de les famílies i el 0,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hooper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hooper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.