OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mirbel

Mirbel és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 54 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Mirbel era de 54 persones. Hi havia 24 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 24 habitatges, 22 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 23 habitatges eren cases. Dels 22 habitatges principals, 19 estaven ocupats pels seus propietaris, 2 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 10 en tenien cinc o més. 17 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 8 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Mirbel el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 27 persones, 13 eren actives i 14 eren inactives. De les 13 persones actives 11 estaven ocupades (8 homes i 3 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 14 persones inactives 3 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 8 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa extractiva.
L'any 2000 a Mirbel hi havia 4 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Mirbel a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Mirbel a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Magatzem al carrer Llibertat, 3 (Cervera)

Magatzem al carrer Llibertat, 3 és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, situat al nord del nucli antic. L'immoble és de secció rectangular i té una distribució de tres nivells. La planta baixa presenta una porta d'accés a magatzem, una d'accés al primer pis i tres finestrals, totes les obertures amb arc rebaixat emmarcat amb totxo, com les del primer pis, definit per quatre finestrals i un balcó. El darrer pis, el del tester, queda centrat per tres petites obertures -la central més alta, amb el mateix perfil i decoració que les anteriors. Cada esglaó del tester està rematat per dues filades de maons a manera de cornisa.

## Referències

* ↑ «Magatzem al carrer Llibertat, 3». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 31 maig 2021].
# Ludvig Juht

Ludvig Juht (24 de juliol de 1894 - 20 de gener de 1957) va ser un contrabaixista i compositor estonià.
Juht va néixer a Väägvere, comtat de Tartu. En la infància va aprendre trombó i contrabaix sota la direcció de David Otto Wirkhaus. Del 1913 al 1914 va estudiar a Tartu. De 1916 a 1918 va tocar amb la Orquestra de la Ciutat de Helsinki. De 1918 a 1921 i de 1928 a 1929 va treballar al Teatre d'Estònia. Va ser membre de l'⁣Orquestra Filharmònica de Berlín des de 1921 fins a 1927 mentre estudiava composició a l'⁣Acadèmia de Música de Berlín sota la instrucció de Paul Juon. Entre 1930 i 1932, va tocar amb la London Savoy Orchestra, i des de 1932 fins a 1933 va ser professor al Conservatori de Riga a Letònia.
El 1934 es va traslladar als Estats Units. Als Estats Units va tocar amb l'⁣Orquestra Simfònica de Boston. El 1936, va establir la Boston Estonian Society (Bostoni Eesti Selts). Des de 1945 també va ser professor al Boston University College of Music i des de 1946 al New England Conservatory.
Es va casar amb Amanda Juht (1901–1988). El 1939, va rebre l' Ordre de la Creu Roja d'Estònia, de cinquena classe. Va morir el 20 de gener de 1957 a Boston.

## Obres

* Kontrabassikontsert cis-moll (1932)
* Eesti tants sümfooniaorkestrile (1930)

### Per a contrabaix i piano

* Legend Valuojast
* Mälestus
* Scherzo
* Adagio (seade kontrabassikontserdi cis-moll II osa)

## Referències

* 1 2 3 «Carrot Pudding an Old World Treat». , 16-01-1961 [Consulta: 15 febrer 2023].
* 1 2 3 «Juht, Ludvig - Eesti Entsüklopeedia». entsyklopeedia.ee. [Consulta: 7 febrer 2023].
* ↑ «Teenetemärkide kavalerid: Ludvig Juht». president.ee. [Consulta: 7 febrer 2023].
# Mahou San Miguel

Mahou San Miguel és una empresa espanyola amb la seu central a Madrid. La companyia distribueix tres marques principals de cervesa: Mahou, San Miguel i Alhambra. És el major productor espanyol de cervesa i ostenta el 70% del mercat de cervesa estatal exportada. El 2011 va diversificar el seu negoci amb la compra de l'empresa d'aigua mineral Solán de Cabras.

## Història

El 1890 es va fundar a Madrid l'empresa Hijos de Casimiro Mahou dedicada a la fabricació de cervesa i gel. La fàbrica i la malteria estaven situades al carrer Amaniel. El 1957 es va convertir en societat anònima amb el nom de Mahou.
El mateix 1890 en què es va fundar Mahou, es va fundar al barri de San Miguel de Manila, la capital de les Filipines (aleshores colònia espanyola), la fàbrica de cervesa San Miguel. El 1947 es va crear a Espanya una filial anomenada La Segarra SA, que, el 1957, va canviar el seu nom a Fàbrica de Cervesa i Malta San Miguel SA.
L'any 2000 Mahou SA va comprar el 70% de San Miguel SA al Grup Danone per 55.000 milions de pessetes, essent ja propietària de l'altre 30% i constituint-se així el grup Mahou San Miguel. L'any 2007 la companyia va adquirir l'empresa andalusa Cervezas Alhambra per 200 milions d'euros.

## Referències

* ↑ Miguel Allende «La compra de Cervezas Alhambra permitirá a Mahou luchar por liderar el mercado nacional». Ideal.es, 03-11-2011.
* ↑ «Dossier de Prensa». Mahou-San Miguel, 2013. Arxivat de l'original el 2015-05-29. [Consulta: 17 octubre 2015].
* 1 2 3 4 «Fábrica de Alovera» (PDF). Paeria.es. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ Vicente González Olaya «Mahou abandona tras 60 años el paseo Imperial de Madrid para instalarse en un pequeño pueblo de Guadalajara». El País, 18-06-1996.
* ↑ «Mahou paga 55.000 millones por el 70% de San Miguel». El Mundo, 21-03-2000.
* ↑ «Mahou San Miguel compra Alhambra por 200 millones de euros». El País, 02-11-2006.
# Strawberry Swing

«Strawberry Swing» és el cinquè i darrer senzill de l'àlbum Viva la Vida or Death and All His Friends, disc de la banda britànica Coldplay. La cançó conté influències dels estils musicals afro-pop i highlife i està inspirada en la cançó "The Rock" de la banda britànica Delakota.
Malgrat que van llançar un promo CD del senzill el 6 de juliol de 2009, oficialment fou publicat el 13 de setembre com a descàrrega digital. Posteriorment va aparèixer en l'àlbum de directes LeftRightLeftRightLeft una versió en directe del senzill.
Pel videoclip, dirigit per Shynola, van utilitzar la tècnica del stop-motion amb Chris Martin estirat a terra i uns dibuixos de guix animats. Fou nominat al millor videoclip d'animació en els premis UK Music Video Awards 2009 i també en el vídeo més original en els MTV Video Music Awards 2010.

## Llista de cançons
### Descàrrega digital

* "Strawberry Swing" – 4:09

### CD promocional

* "Strawberry Swing" (Edició ràdio) – 4:07
* "Strawberry Swing" (Versió àlbum) – 4:11
* "Strawberry Swing" (Instrumental) – 4:11

## Referències

* ↑ Kreps, Daniel. «Chris Martin Calls Lawsuits Against Coldplay "Inspiring"» (en anglès). Rolling Stone, 21-05-2009. Arxivat de l'original el 2016-08-18. [Consulta: 7 febrer 2012].
* ↑ Knight, David. «UK Music Video Awards 2009 – the Technical Achievement Award nominations in full» (en anglès). Promo News, 30-09-2009. Arxivat de l'original el 2013-05-16. [Consulta: 11 febrer 2012].
* ↑ «Breakthrough Nominees» (en anglès). MTV. Arxivat de l'original el 2011-06-04. [Consulta: 11 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Strawberry Swing a WikiColdplay (anglès)
# Sozialista Abertzaleak

Sozialista Abertzaleak (Socialistes Patriotes) és el nom que va prendre el grup parlamentari format pels diputats escollits per la candidatura d'Euskal Herritarrok en el Parlament basc setmanes abans que el seu partit polític, Batasuna, fos il·legalitzat. Quan es va aplicar la llei de partits, el Tribunal Suprem va ordenar al Parlament Basc la dissolució d'aquest grup, demanda presentada pel Partit Popular i pel Partit Socialista Obrer Espanyol. La Mesa del Parlament, i el seu president Juan María Atutxa no ho van fer, negant tenir atribucions per a això. Argumentaven a més que calia distingir entre els partits polítics i els parlamentaris que els representen. Amb el temps els tribunals li van donar la raó.

## Referències

* ↑ 324cat. «El Suprem condemna Atutxa per no haver dissolt Sozialista Abertzaleak», 21-01-2008. [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ «El TS assumeix el cop del TEDH a Marchena», 30-10-2019. [Consulta: 8 novembre 2020].
# Soyurgatmix ibn Xah Rukh

* Per a altres significats, vegeu «Soyurghatmish».
Soyurgatmix ibn Xah Rukh o Soyurgatmix Mirza (el nom apareix escrit de diverses formes: Soyurgatmix/Soyurgatmish, Suyurgatmix/Suyurgatmish, Soyurghatmix/Soyughatmish, Suyurghatmix/Suyurghatmish, Syorgatmix/Syorgatmish, Syorghatmix/Syorghatmish) (1399-17 de novembre de 1426), fou un príncep timúrida, fill de Xah Rukh
El 1413 quan el seu pare va marxar al Mazanderan per iniciar a l'any següent una campanya contra Kara Yusuf Kara Koyunlu, va deixar a Soyurgatmix com a governador delegat a Herat. Iskandar va enviar aquell hivern a un servidor de nom Kafi Islam, per incitar al Sistan i Kandahar a la rebel·lió, però Kafi Islam fou reconegut al caravanserrall d'Exteran per un servidor del daroga de Tabas, que va informar al seu senyor i aquest a Soyurgatmix, el qual va alertar a Malik Kutb al-Din al Sistan amb ordre de fer detenir a Kafi Islam i portar-lo a Herat. Així es va fer i des de la capital fou enviat a l'ordu de Xah Rukh.
Hi havia conflictes interns al Badakhxan i Xah Rukh va designar al seu fill Syorgatmix pel govern i l'administració del país; a l'agost del 1417 el príncep es va traslladar a Badakhxan amb un contingent militar i aviat va restablir la tranquil·litat. L'emperador va autoritzar al ex xah Baha al-Din al país per residir allí
El 1417/1418 el princep Qaydu ibn Pir Muhammad fou deposat dels seus governs de Kabul, Gazni i Kandahar i les terres fins al Indus i l'emperador els va concedir al seu fill Soyurgatmix.
Vers 1420 o 1421 el cap tribal Jasrat Khokar, després de derrotar a un vell enemic, el raja Bhim de Jammu, va envair territori del sultanat de Delhi i va assolar els districtes de Dipalpur i Lahore; Sikandar Tuhfa, amir de l'emperador Mubarak Xah, li va presentar batalla, però es va retirar per falta de forces i el va deixar el camí lliure. En aquest moment es va saber la mort del governador de Multan, Alaul Mulk, i que Shaykh Ali, el subgovernador de Kabul per compte de Suyurghatmish, es proposava envair la regió de Panjab occidental i Sind. Shaykh Ali va atacar i saquejar Multan però no hi va restar. Malik Mahmud Hasan va ser enviat com a emissari de Delhi a Multan per restablir la confiança.
A la seva mort el va succeir el seu fill Sultan Masud Mirza.

## Referències

* ↑ Manuscrit persa Matla-assadein ou-madjma albahrein, a Notices et extraits de la bibliotheque du Roi et autres bibliotheques, tome qatorzieme (volum 14), accesible a Google books, pàgs. 240, 243.
* ↑ Ibid, pàg 299
# Malaltia de Bright

La malaltia de Bright es classifica històricament com una malaltia renal, que es descriuria en la medicina moderna com una nefritis degenerativa aguda o crònica, especialment parenquimàtica. No obstant això, el terme ha deixat de ser utilitzat, ja que actualment les malalties renals es classifiquen segons la seva etiologia.

## Patologia

La malaltia de Bright conté un grup de trastorns que pertanyen al grup de malalties no supuratives o degeneratives que es caracteritzen per la presència de proteïnes—principalment albúmina i sang en l'orina. De vegades també apareix edema (inflamació deguda a acumulació de líquid en els teixits), retenció d'orina i hipertensió arterial.

## Quadre clínic

Aquesta malaltia es detecta per la presència d'albúmina en l'orina i va sovint acompanyada d'edema.
Els símptomes són generalment greus. Dolor d'esquena, vòmits i febre són indicadors comuns d'un atac. L'edema, que pot fluctuar entre una lleugera inflor de la cara fins a una acumulació de fluid suficient per dilatar tot el cos i, de vegades, limita greument la respiració, facilitat per la presència d'anèmia i d'acidosi metabòlica, és una afecció molt comuna. La quantitat d'orina es redueix, adquireix un color fosc, fumat o sangonós, mostra en les anàlisis la presència de gran quantitat d'albúmina i al microscopi cèl·lules sanguínies en abundància.
Aquest estat d'inflamació aguda pot limitar seriosament les activitats diàries i, si no es diagnostica, comportar una de les formes cròniques de la malaltia de Bright. No obstant això, en molts casos es redueix la inflamació a causa d'un augment de micció mitjançant la utilització de diurètics i la desaparició de l'albúmina i altres subproductes, al quals acompanya, normalment, la recuperació.

## Referències

* ↑ «Enfermedades B» (en castellà). Instituto Químico Biológico. [Consulta: 22 octubre 2008].
* ↑ AVILAN ROVIRA, J.M. Vida de la Academia y Notas Bibliográficas. Gac Méd Caracas. [online]. jul. 2003, vol.111, no.3 [citat 21 d'octubre de 2008], p.258-269. Disponible a la World Wide Web: . ISSN 0367-4762.
# Mamen Moreu

Mamen Moreu (Osca, 22 de febrer de 1985) és una dibuixant de còmic espanyola. Va estudiar batxillerat artístic a Osca, i després estudià arts gràfiques a l'escola Joso de Barcelona. Ha publicat en El Jueves des de 2009 fins a 2013, any en què deixa de costat les seues publicacions per a centrar-se en l'elaboració de la seua novel·la gràfica Resaca, que publicaria amb Astiberri en 2014. En 2014 abandonaria definitivament El Jueves, junt al seu descobridor, Albert Monteys, en protesta per la censura que RBA va fer de la portada del número 1932, dedicada a la Casa Reial espanyola. Des de 2013 col·labora també per a la revista TMEO.

## Multimèdia

* Presentació de Resaca a València, amb Miguel Gallardo i Paco Roca.
* Presentació de Resaca a València, Mamen Moreu parla sobre l'obra i les seues referències i Paco Roca conta una anècdota.
* Col·loqui a la presentació de "Resaca" a València. Els assistents parlen sobre la censura de la portada del Jueves dedicada a l'abdicació del Rei (de fons parla Raúl Salazar).

## Referències

* ↑ fitxa de Mamen Moreu Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine., Guía del Cómic (castellà) [consulta:12 de juny de 2014]
* ↑ “Resaca”, el primer cómic en solitario de la oscense Mamen Moreu Arxivat 2014-04-19 a Wayback Machine., Radio Huesca, 18 d'abril de 2014 (castellà)

## Enllaços externs

* Bloc de Mamen Moreu
# Elettra Miura Lamborghini

Elettra Miura Lamborghini (Bologna, 17 de maig de 1994), és una estrella de televisió, model i genet italiana, coneguda per formar part del programa televisiu Super Shore transmès pel canal de televisió per cable MTV. Viu i estudia a Milà, competint equitació a nivell regional i nacional a Itàlia, demostrant així la seva gran passió pels cavalls i pels animals en general. A més és filla de l'empresari Tonino Lamborghini i neta de Ferruccio Lamborghini, fundador de la destacada marca Lamborghini.

## Referències

* ↑ «Elettra Lamborghini es apodada "Microondas" en Super Shore». [Consulta: 04 març].
* ↑ «Los nueve elegidos por MTV para un 'Super Shore' por el Mediterráneo». [Consulta: 26 agost].
* ↑ «Elettra Miura, la heredera de Lamborghini». Arxivat de l'original el 2016-04-04. [Consulta: 26 setembre].
# Supertec

Supertec és el nom dels motors no oficials de Renault utilitzats després de la seva retirada oficial de la Fórmula 1 en finalitzar la temporada 1997.
Fou utilitzat sota aquesta denominació a la temporada 1999 per Williams i BAR.
L'equip Benetton va utilitzar aquests mateixos motors (evolucionats per ells) sota la denominació Playlife.
Posteriorment aquests motors van ser emprats per l'escuderia Arrows a la temporada 2000 a la que van aconseguir la setena posició al mundial de constructors.

## Història

Supertec va debutar al GP d'Austràlia, prova inicial de la temporada 1999 aconseguint 3 podis (1 segon lloc i dos tercers) com millor classificació en una cursa.
Va disputar dues temporades de Fórmula 1, essent l'últim GP disputat el Gran Premi de Malàisia del 2000.

## A la F1

| Any | Equip | Pilot | # de GPs |
| 1999 | Williams-Supertec | Alessandro Zanardi | 16 |
| 1999 | BAR-Supertec | Jacques Villeneuve | 16 |
| 1999 | Williams-Supertec | Ralf Schumacher | 16 |
| 1999 | BAR-Supertec | Ricardo Zonta | 13 |
| 1999 | BAR-Supertec | Mika Salo | 3 |
| 2000 | Arrows-Supertec | Jos Verstappen | 17 |
| 2000 | Arrows-Supertec | Pedro de la Rosa | 17 |

### Resum

* Debut: Gran Premi d'Austràlia del 1999
* Curses disputades: 33 (98 monoplaces)
* Victòries: 0
* Pole positions: 0
* Voltes Ràpides: 0
* Podis: 3
* Millor resultat: 2º Gran Premi d'Europa del 1999
* Punts aconseguits al Camp. Mundial: 42
* Ultima cursa disputada: Gran Premi de Malàisia del 2000

## Referències

* 1 2 Info a Grandprix
* 1 2 3 Estadísitques de la F1 a statsf1
# Spelunky

Spelunky és un videojoc independent de plataformes creat per Derek Yu l'any 2008 i alliberat com a freeware per al sistema Windows de Microsoft. Va ser refet l'any 2012 per a Xbox 360 i aparegué a diversos sistemes, incloent una reedició per a Windows. El jugador controla un personatge que explora una sèrie de coves mentre recull tresors, salva damsiseles, venç enemics, i esquiva trampes. Les coves són generades de forma procedimemtal, fent cada nova partida única. Spelunky és un dels primers jocs en barrejar conceptes dels roguelikes amb plataformes de visió lateral. A causa de la seva popularitat, va exercir una gran influència per a molts més jocs dels anomenats "rogue-lite".

## Referències

* ↑ PC Gamer staff. «The 50 most important PC games of all time». PC Gamer, 01-01-2016. [Consulta: 18 gener 2016].
# Spelocteniza

Spelocteniza és un gènere d'aranyes migalomorfes de la família dels microstigmàtids (Microstigmatidae). Fou descrita per primer cop el 1982 per Gertsch.
L'any 2017, en el World Spider Catalog, només hi ha reconeguda una espècie: Spelocteniza ashmolei. Es troba a Equador.

## Referències

* 1 2 «Microstigmatidae». Natural History Museum Bern. [Consulta: 27 març 2017].

## Enllaços externs

* Spelocteniza a Animal Diversity Web (anglès)
* (anglès) World Spider Catalog: Spelocteniza Gertsch, 1982 en la família Microstigmatidae +base de dades
# Ermita de Sant Jeroni

Sant Jeroni és un ermita a uns 7,5 quilòmetres al nord-oest del nucli urbà de la població de Móra d'Ebre, pel camí de Sant Jeroni fins al paratge del mateix nom, al costat de l'ermita de Santa Madrona. Sant Jeroni és l'ermita de concentració de gairebé tota la comarca. És la que disposa de més espai i de més aigua. L'indret és de molta bellesa, és una clotada al recer de les cresteries de la Picossa i la Serra de Perles i del Xarcum. El dia 1 de maig se celebra la romeria a Sant Jeroni. A l'interior s'aprecia sobre la porta una inscripció on es llegeix «REEDIFICADA ANY 1891» encara que la construcció principal és del segle xviii.
Està bastida sobre una font i l'ara d'altar queda perpendicular a la pedra d'on flueix l'aigua que, canalitzada, brolla per les aixetes d'unes fonts públiques. Sant Jeroni és d'origen medieval. Petit temple d'una sola nau coberta per una volta de canó profusament decorada, sostinguda per una cornisa motllurada que recorre els murs de la nau. De l'interior destaca l'ara d'altar i una pica de pedra poligonal decorada amb baixos relleus. La façana principal presenta un pòrtic davanter amb la coberta d'un sol vessant i ràfec decorat, obert mitjançant un gran arc de mig punt. El temple està rematat per un campanar d'espadanya d'un sol arc de mig punt, sense campana i rematat per una creu. Des de la porta d'accés exterior, d'obertura rectangular, també s'arriba a la casa de l'ermità, situada al costat i a la part posterior de l'edifici. La construcció està arrebossada i emblanquinada.

## Notes

* 1 2 3 4 «Ermita de Sant Jeroni». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Ermita de Sant Jeroni». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Ermita de Sant Isidre (Ginestar)

Sant Isidre és una ermita catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya al sud-est del nucli urbà de la població de Ginestar, al camí del Collet de la Basseta, a poca distància de l'encreuament amb la carretera C-12 i davant del cementiri municipal.
Ermita d'una sola nau amb capelles laterals i absis no marcat en planta. Està coberta per una volta de canó decorada amb llunetes i dividida en cinc tramades d'arcs torals, recolzats damunt d'una cornisa motllurada sostinguda per pilastres adossades als murs laterals. Les capelles laterals, situades entre els contraforts que s'observen des de l'exterior, estan cobertes per voltes de punt rodó lleugerament rebaixades, i s'obren a la nau mitjançant arcs de mig punt també.
Cal destacar les abundants restes conservades de pintures murals policromes, sobre temes ornamentals, que decoraven tot l'interior del temple al segle xviii. La sagristia està situada a la part posterior de l'altar i s'hi accedeix per una petita porta. Aquest espai està cobert per una volta de canó amb llunetes i arcs torals, que probablement és la continuació de la de la nau, tot i que en aquest cas sense pintures murals. Als peus del temple hi ha el cor, sostingut per un sostre de biguetes i revoltons. La façana principal presenta un portal d'arc de mig punt amb l'emmarcament arrebossat. Damunt seu hi ha una petita fornícula de punt rodó buida, amb l'ampit motllurat. Sota seu hi ha una làpida encastada amb una inscripció gravada que recorda la riuada de l'any 1617. Damunt la fornícula hi ha una obertura circular a manera de rosassa. La façana està coronada per un campanar d'espadanya d'un sol ull de punt rodó, amb els brancals ondulats. La construcció està arrebossada i emblanquinada.
La làpida de la façana fa referència a la riuada de l'any 1617, quan tota la gent de la població es refugià a l'ermita en quedar la vila totalment inundada. Presenta pintures murals del segle xviii sobre temes ornamentals. Dins l'ermita es guarda la imatge de Sant Martí, patró de la vila, que a la vigília de la Festa Major (del 5 al 9 de novembre) es trasllada a l'església parroquial.

## Notes

* 1 2 3 «Ermita de Sant Isidre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Ermita Sant Isidre». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.