OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Giulia Recli

Giulia Recli (Milà, 4 de desembre de 1884 – Brivio, 19 de desembre de 1970) fou una compositora i assagista italiana.

## Biografia

Va estudiar piano amb Giovanni Maria Anfossi, cant amb Alessandro Bonci i Vittorio Vanzo, composició amb Ildebrando Pizzetti i Victor de Sabata. Va comptar amb la col·laboració literària de la seva germana Maria, poetessa i pintora.
Va ser la primera compositora italiana "per a la qual els grans temples d'art es van obrir a les actuacions orquestrals: el Teatro alla Scala i l'Augusteo a Itàlia, el Metropolitan Opera als Estats Units d'Amèrica, el de Bremen a Alemanya, la Sala Vidagò de Budapest, el Royal Albert Hall de Londres".
Va obtenir premis i honors, guanyant diversos concursos musicals a Europa i Amèrica. Les seves obres van ser introduïdes als Estats Units sobretot pel director d'orquestra Tullio Serafin. Va fer servir intèrprets eminents, com el violinista belga César Thomson. El 1931 la seva Nicolette s'endort (descrita pel New York Times com una "cançon de bressol gràcil") va ser interpretada al Metropolitan pel tenor francès Georges Thill, acompanyat pel violí solista de Mario Vitetta. En un concert el 1965, les seves obres (i les de tres compositors més) van ser interpretades a Roma per l'Orquestra de la RAI.

## Composicions
### Obres líriques

* Villidiana (1922 ca.)
* Cent Ducati (1956 ca.)
* Belluccia (1960 ca.)

### Música simfònica

* Andante doloroso (Budapest, 1937)
* Invocazione (Budapest, 1937)
* Alba dell'anima (Milà, Teatro alla Scala, 1914)
* Bozzetti montanini: il Pastore a "Col di sogno" (Bremen, 1921)
* L'isola dei pastori (Milà, Rai, 1963)
* Aucassine et Nicolette (Nova York, Metropolitan Opera, 1931)

### Música de cambra

* Quartet per a cordes (Milà, 1913)
* Tres tempos per a violí i piano (Milà, 1925)
* Nicolette s'endort de la Suite "Aucassine et Nicolette" (Viena, Wiener Secessionsgebäude, 1922)

### Música de piano

* La dansa de la nina i del titella (Milà, 1956)

### Música vocal

* Cantate Domino, Salm de David, Cor (SATB) i orquestra (Milà, Castell Sforza, 1928)
* Vocavi te, La profecia d'Isaïes, Cor de dones (SSA) i orquestra (Milà, 1927)

## Referències

* ↑ Sanvitale, Francesco. Francesco Paolo Tosti: la vita e le opere, 1991, p. 175. ISBN 978-88-7063-094-7 [Consulta: 25 juliol 2009].
* ↑ VV., AA. L'arte delle donne. Nell'Italia del Novecento. Meltemi, 2001, p. 101. ISBN 88-8353-123-X.
* ↑ Article sobre el Conservatori de Milà amb fotos de Giulia Recli, Buenos Aires, La Prensa, 16 de setembre de 1923
* ↑ Exhibit of contemporary Italian music in the United States of America, 1959: under the patronage of the Italian Government. Soc. ed. Cremona nuova, 1959, p. 146. OCLC 1610141.
* 1 2 3 «Georges Thill in Opera Concert». The New York Times.
* ↑ «Cesar Thomson in Opera Concert». The New York Times.
* ↑ «Gal Writers Are Honored». Billboard Magazine. Nielsen Business Media, Vol. 77, No. 49. ISSN: 0006-2510.
# Geoffroy de Donjon

Geoffroy de Donjon també conegut com a Geoffroy de Duisson fou Mestre de l'Hospital entre 1193 i 1202, data de la seva mort. Els seus orígens no estan clars, potser era alvernès o picard.
El 1187 va lluitar al costat del mestre Ermengol d'Asp a la Batalla de Sant Joan d'Acre, on el mestre fou empresonat o mort. Donjon va succeir en la magistratura al successor d'Asp, Garnier de Nablús. Tenia molt bones relacions i estava protegit pel rei Enric I de Jerusalem, però a la mort d'aquest el 1197, les relacions amb el nou rei, Amalric II de Lusignan no van ser gaire bones.
El 1198 va aconseguir unes treves de 5 anys amb els musulmans, que es van acabar poc després de la seva mort de manera tràgica.
# Ocotea uxpanapana

Ocotea uxpanapana és una espècie d'arbre que pertany a la família de les Lauraceae. És un arbre perennifoli del gènere Ocotea. És endèmic a Mèxic.

## Fonts

* World Conservation Monitoring Centre 1998. Ocotea uxpanapana. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Descarregat el 20 de novembre de 2013.
# Ausa

Ausa (en llatí Auso, en visigòtic Ausona) fou una ciutat romana actualment anomenada Vic.
Existeixen poques restes arqueològiques referents a l'antiguitat més remota de la ciutat a causa del pas del temps, la continuada ocupació del sòl i els terrabastalls d'un territori que arran de la revolta d'Aissó del segle ix va quedar destruït i despoblat, i no es va recuperar fins que cinquanta anys després Guifré el Pilós n'incentivà el repoblament el 878.

## Història

La ciutat romana d'Ausa probablement fou fundada el segle i aC com a vicus rural. No se sap del cert si anteriorment hi havia hagut un assentament dels ausetans, i als inicis de l'època de l'emperador August s'ocupa el sector més alt del turó, on a principis del segle II s'aixecà un temple. En època de l'emperador Trajà disposava d'ordo decuriorum encarregat del bon funcionament del municipi.
Es desconeix l'extensió del reducte originari tot i que es creu que ocupava el petit turó. Les troballes de tombes d'època romana als voltants de la catedral i el convent de les Carmelites, i de terra sigillata de la primera meitat del segle i a la plaça de la Catedral i al carrer del Cloquer, delimiten l'àrea exterior del nucli habitat.
El nom original romà de la població fou Ausa, com en testimonien les monedes romanes i ibèriques que s'han conservat. La via romana més antiga documentada epigràficament a la península és la que enllaçava els poblats d'Iluro i el d'Ausa, construïda entre el 120 aC i el 110 aC. En l'època visigòtica fou anomenada Ausona.

## En la cultura popular

* La colla de diables de Vic es diu Les Fúries d'Ausa.

## Referències

* 1 2 David Farell i Garrigós i Francesc Lladó i Tubau, La via romana de Parpers
* ↑ Enciclopèdia.cat, Els inicis de la Catalunya comtal
* ↑ Molas i Font, 1982, p. 122.
* ↑ «Temple romà de Vic». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
* 1 2 Molas i Font, 1982, p. 133.
* ↑ Molas i Font, 1982, p. 126-127.
* ↑ Vídeo del correfoc de la festa major de Vic. 04.07.2009YouTube

## Vegeu també

* Ausona

## Bibliografia

* Molas i Font, Maria Dolors. [Els_ausetans_i_la_ciutat_d-Ausa.pdf Els Ausetans i la ciutat d'Ausa], 1982. ISBN 84-300-8135-6.
# George Albert Boulenger

George Albert Boulenger (19 d'octubre de 1858 – 23 de novembre de 1937) va ser un zoòleg que va tenir la nacionalitat belga i britànica.

## Biografia

Boulenger nasqué a Brussel·les, Bèlgica. Es graduà en Ciències Naturals el 1876 a la Universitat Lliure de Brussel·les. Treballà al Museu d'Història Natural de la capital de Bèlgica. Visità amb freqüència els Museu Nacional d'Història Natural de París i el Museu Britànic de Londres.
El 1880, el van invitar a treballar al Natural History Museum, aleshores un departament del British Museum, amb la tasca de catalogar amfibis, es va nacionalitzar britànic. Es va jubilar el 1920 i va fer un estudi botànic sobre el gènere Rosa. Morí a Saint Malo (França) el 1937
Va descriure 1.096 espècies de peixos, 556 espècies d'amfibis i 872 espècies de rèptils.
Malgrat que mai va estar a l'Àfrica, (el Congo, però, era colònia belga) era un expert en els peixos d'aigua dolça africans i va donar nom científic al peix Tilapia mariae.

## Algunes espècies descrites per Boulenger

Amfibis
* Allobates femoralis 1884
* Allobates kingsburyi 1918
* Allobates ranoides 1918
* Allobates trilineatus 1884
* Ansonia muelleri 1887
* Aromobates alboguttatus 1903
* Arthroleptis spinalis 1919
* Arthroleptis taeniatus 1906
* Arthroleptis xenochirus 1905
* Arthroleptis xenodactylus 1909
* Astylosternus batesi 1900
* Atelopus elegans 1882
* Atelopus erythropus 1903
* Atelopus oxyrhynchus 1903
* Atelopus pulcher 1882
* Atelopus spurrelli 1914
* Atelopus tricolor 1902
* Bombina maxima 1905
* Bombina orientalis 1890
* Breviceps macrops 1907
* Bufo blanfordii 1882
* Bufo dodsoni 1895
* Bufo gracilipes 1899
* Bufo latifrons 1900
* Bufo lemairii 1901
* Bufo luetkenii 1891
* Bufo microtympanum 1882
* Bufo parietalis 1882
* Bufo superciliaris 1888
* Bufo vittatus 1906
* Cardioglossa elegans 1906
* Cardioglossa escalerae 1903
* Cardioglossa gracilis 1900
* Cardioglossa leucomystax 1903
* Ischnocnema ramagii 1888
* Leptodactylodon albiventris 1905
* Leptodactylodon ventrimarmoratus 1904
* Leptopelis brevipes 1906
* Leptopelis calcaratus 1906
* Leptopelis christyi 1912
* Leptopelis gramineus 1898
* Leptopelis millsoni 1895
* Leptopelis ragazzii 1896
* Leptopelis vannutellii 1898
* Leptopelis vermiculatus 1909
* Mannophryne collaris 1912
* Nyctibates corrugatus 1904
* Scotobleps gabonicus 1900
* Trichobatrachus robustus 1900

## Abreviatura

L'abreviatura Boulenger es fa servir per indicar George Albert Boulenger com autoritat en la descripció i taxonomia dins la zoologia.

## Referències

* ↑ Watson, D. M. S. (1940) George Albert Boulenger. 1858-1937. Obituary Notices of Fellows of the Royal Society 3(8):13-17.

## Enllaços externs

* Boulenger Arxivat 2009-05-31 a Wayback Machine. at www.clt.astate.edu
* Scanned version of Fauna of British India. Reptilia and amphibia volume by Boulenger
* The Snakes of Europe online text
# Evansia merens

Evansia merens és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae. És l'únic membre del gènere monotípic Evansia.
Fou descrit per primera vegada per Octavius Pickard-Cambridge l'any 1901,

## Distribució

Es pot trobar a la zona paleàrtica.

## Referències

* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ Pickard-Cambridge, O. «Some notes on British spiders observed in 1899.». Proceedings of the Dorset Natural History and Antiquarian Field Club, vol. 21, 1901, pàg. 18–39.
* ↑ «Gen. Evansia O. Pickard-Cambridge, 1901». . Natural History Museum Bern, 2022. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Li Yu

* Per a altres significats, vegeu «Li Liweng».
Li Yu - en xinès: 李煜; en pinyin: Lǐ Yù - (~937 - 15 d'agost de 978) fou el darrer sobirà de la dinastia Tang meridional. Era fill de Li Ching (916-961). El seu país va ser envaït pel fundador de la dinastia Song, Taizu el reunificador de la Xina. Capturat en 975, va ser traslladat a la capital dels Song, rebent un títol honorífic i on va morir en captivitat tres anys després. Apassionat per l'art, se'l considera un poeta destacat i un bon cal·lígraf. Brillant com a autor de poemes lírics dins de la denominada poesia ci. També fou un pintor de dragons.

## Referències

* ↑ Smith, Judith G.; Fong, Wen. Issues of Authenticity in Chinese Painting (en anglès). Metropolitan Museum of Art, 1999, p. 284. ISBN 0870999281.

## Vegeu també

* Cinc dinasties i Deu regnes

## Enllaços externs

* http://www.chinese-poems.com/yu.html
* http://history.cultural-china.com/en/59History2213.html Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Li Ying

Li Ying (xinès simplificat: 李影, pinyin: Lǐ Yǐng; Dadukou, Chongqing, 7 de gener de 1993) és una futbolista xinesa que juga al Shandong Sports Lottery WFC de la Super League Femenina de la Xina. Considerada una estrella de l'esport a la Xina, juga com a davantera.
El 22 de juny de 2021, va anunciar a la plataforma de microblogging xinesa Sina Weibo el seu compromís amb la seua xicota, Chen Leilei. Això va convertir Li en la primera jugadora esportiva xinesa en eixir de l'armari oficialment com a lesbiana. La seua publicació a Weibo es va fer viral abans de ser esborrada, i hi haguera especulacions que Li podria haver estat pressionada per les autoritats del país després de l'anunci.
Després d'eixir de l'armari, va ser seleccionada per a l'equip xinés a la Copa d'Àsia femenina a l'Índia de 2022. Va aparéixer com a substituta en el primer partit del torneig, que fon una victòria per 4-0 contra Xina Taipei.

## Referències

* ↑ «Li Ying, Steel Roses' unsung heroine» (en anglès). Fifa. [Consulta: 4 juny 2023].
* 1 2 «China’s first openly gay footballer returns for Asia Cup squad». South China Morning Post, 10-12-2021. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ Kassouf, Jeff. «Li Ying, China: 2019 Women’s World Cup Influencer – Equalizer Soccer» (en anglès americà), 07-06-2019. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ Kelleher, Patrick. «Footballer Li Ying bravely comes out and pays heartfelt tribute to girlfriend». PinkNews, 28-06-2021. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «Forward Li Ying First Chinese Player to Come Out as Lesbian», 25-06-2021. [Consulta: 26 juny 2021].
* ↑ «Chinese women's football team departs for 2022 AFC India Asian Cup - China.org.cn». www.china.org.cn. [Consulta: 4 juny 2023].
* ↑ «Wang Shuang nets brace as China PR trounce Chinese Taipei» (en anglès). Khel Now. [Consulta: 4 juny 2023].
# Consell de Forces Polítiques de Catalunya

El Consell de Forces Polítiques de Catalunya fou una agrupació política creada el 23 de desembre del 1975, poc després de la mort del general Franco. És una transformació de la Comissió Coordinadora de Forces Polítiques de Catalunya - CCFPC per tal de facilitar l'entrada d'altres forces polítiques que no volen integrar-se a la Comissió Coordinadora. El Consell estava format exclusivament per partits catalans: els set partits que formaven part de la Comissió Coordinadora de Forces Polítiques de Catalunya - CCFPC:
* Partit Carlí de Catalunya - PCdC
* Unió Democràtica de Catalunya - UDC
* Front Nacional de Catalunya - FNC
* Esquerra Republicana de Catalunya - ERC
* Partit Popular de Catalunya - PPC
* Convergència Socialista de Catalunya - CSC
* Partit Socialista Unificat de Catalunya - PSUC,
I quatre partits més:
* Partit Socialista d'Alliberament Nacional dels Països Catalans - PSAN
* Esquerra Democràtica de Catalunya - EDC
* Convergència Democràtica de Catalunya - CDC
* Reagrupament Socialista i Democràtic de Catalunya - RSDC que adopta el maig de 1976 el nom de Partit Socialista de Catalunya-Reagrupament - PSC-R.
A partir de novembre de 1976 el Partit Popular de Catalunya - PPC, i Convergència Socialista de Catalunya - CSC deixen d'existir per haver-se fusionat juntament amb altres forces socialistes en el Partit Socialista de Catalunya-Congrés - PSC-C. Aquesta denominació dels dos Partits Socialistes, Reagrupament i Congrés, és un acord per salvar la unitat del Consell, encara que en els seus documents propis no utilitzen l'afegit.
L'objectiu bàsic de l'agrupació, tal com constava en el primer punt de la seva declaració programàtica era «reivindicar, propiciar i impulsar la constitució d'un govern provisional de la Generalitat des del moment mateix de la ruptura democràtica, amb el compromís de convocar i celebrar eleccions per al Parlament en el termini més breu possible». Els punts bàsics de les seves reivindicacions eren una amnistia, la restauració de l'Estatut d'Autonomia de 1932 (Estatut de Núria), eleccions al Parlament de Catalunya, reconeixement de les llibertats democràtiques, el sufragi universal, garanties individuals, llibertat sindical i el reconeixement del dret de vaga.
Aquesta instància unitària es dissolgué el mes de juny de 1977, quan se celebraren les eleccions generals espanyoles de 1977.
# Condoriquiña

Condoriquiña (possiblement de l'aimara kunturi còndor, ikiña per dormir, llit o manta) és una muntanya que es troba a la serralada de Vilcanota, una secció dels Andes del Perú, que s'eleva fins als 5.780 msnm. Es troba a la regió de Cusco, província de Canchis, districte de Pitumarca i a la província de Quispicanchi, districte de Marcapata. Es troba a l'est del llac Sibinacocha.

## Referències

* 1 2 3 Peru 1:100 000, Corani (28-u). IGN (Instituto Geográfico Nacional - Perú).
* 1 2 3 escale.minedu.gob.pe - UGEL map of the Quispicanchi Province 2 (Cusco Region)
* ↑ Yatiqirinaka Aru Pirwa, Lima, 2005 (Aymara-Spanish dictionary)
* ↑ www.katari.org Arxivat 2020-09-26 a Wayback Machine. Aymara-Spanish dictionary
# Denariusa australis

Denariusa australis és una espècie de peix pertanyent a la família dels ambàssids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Queensland (Austràlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gibraltar (desambiguació)

«Gibraltar» té aquests significats:
* Toponímia:
** Gibraltar ciutat i territori britànic d'ultramar al sud de la península Ibèrica
** Gibraltar (Michigan)
** Gibraltar (Pennsilvània)
** Gibraltar (Veneçuela)
** Gibraltar (Wisconsin)
** Gibraltar Range National Park
** Benamargosa, Gibraltar el Chico
** La Peñota, Pico Gibraltar
** Cantón Gibraltar
** Aeroport de Gibraltar
** Campo de Gibraltar, comarca espanyola
** Emirat de Gibraltar, antic regne de taifa al sud de la península Ibèrica
** Estret de Gibraltar, separació de l'oceà Atlàntic i el mar Mediterrani
** Marquesat de Gibraltar, antic títol nobiliari
** Penyal de Gibraltar, promontori de la Serralada Bètica
* Esdeveniments:
** Setge de Gibraltar (1309)
** Batalla de Gibraltar de 1607
** Presa de Gibraltar el 1704, després del qual el penyal va passar a mans britàniques
** Setge de Gibraltar (1704-1705)
** Setge de Gibraltar (1727)
** Setge de Gibraltar (1779-1783)
* Miscel·lània:
** Gibraltar (cançó)
** Rocky Gibraltar, personatge de la pel·lícula Toy Story
# San Martin de Tor

San Martin de Tor (alemany Sankt Martin in Thurn, italià San Martino in Badia) és un municipi italià, dins de la província autònoma de Tirol del Sud. És un dels municipis del vall de Gran Ega (Ladínia). L'any 2007 tenia 1.727 habitants. Limita amb els municipis de Badia, Mareo, Brixen, Corvara, Villnöß, La Val, Lüsen, Santa Cristina Gherdëina i Sëlva. Està format per les fraccions Antermëia (Antermoia, Untermoi), Lungiarü (Longiarù, Campill) i Piculin (Picolino, Pikolein).

## Situació lingüística

| Pertinença lingüística (cens 2001) | 1,68% alemany |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 1,06% italià |
| Pertinença lingüística (cens 2001) | 97,27% ladí |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Francesco Dejaco | Llista cívica |

## Personatges il·lustres

* Alois Pupp, membre del SVP i president sudtirolès

## Fotografies

* Lungiarü
* Mas de Seres a Lungiarü
# Dàtil de mar

El dàtil de mar (Lithophaga lithophaga, gr. 'que menja pedra') és una espècie de mol·lusc bivalve de la família Mytilidae. Es troben al nord-est de l'oceà Atlàntic, el mar Mediterrani i el mar Roja. Fan forats a les roques marines anomenats gastrochaenolits.
Són comuns a la mar Adriàtica i als estats de Croàcia, Montenegro, Itàlia, Eslovènia, França, Grècia, i altres, i la seva recollida té limitacions legals aplicant la Convenció de Berna i la d'espècies amenaçades (CITES).
La conquilla és de color bru, gairebé cilíndrica, fins de 8,5 cm. El mètode d'extracció de les roques que es feia servir era amb dinamita amb grans danys al medi ambient. A França n'està prohibida la pesca des de 1992.
Tradicionalment s'ha considerat el consum de dàtils de mar una delicatessen i se serveixen amb vi blanc, all i julivert.

## Referències

* ↑ «Lithophaga lithophaga Identification Sheet 004» (PDF). Environment Canada. [Consulta: 29 maig 2010].
* 1 2 3 Italy and Slovenia (on behalf of the Member States of the European Community). «CoP13 Prop. 35 Inclusion of Lithophaga lithophaga in Appendix II, in accordance with Article II, paragraph 2 (a).» (PDF). CITES. Arxivat de l'original el 2013-09-10. [Consulta: 20 juny 2010].
* ↑ Croatian Parliament. «Zakon o morskom ribarstvu» (en croatian). Narodne novine 46/1997, 05-05-1997. [Consulta: 29 maig 2010]. «Radi zaštite hridinaste obale kao posebnog staništa ribolovnog mora zabranjen je izlov prstaca i zabranjeno je njihovo stavljanje u promet na cijelom teritoriju Republike Hrvatske, kao i njihov izvoz.»
* ↑ «Identification manual» (PDF). CITES Secretariat, 15-06-2007. Arxivat de l'original el 2010-06-16. [Consulta: 29 maig 2010].
* ↑ «Lithophaga lithophaga (Linnaeus, 1758)» (en francès). GIS Posidonie, 13-03-2003. Arxivat de l'original el 2013-01-07. [Consulta: 20 juny 2010]. «Protection : Interdiction de la pêche en France par arrêté du 26 novembre 1992.»
* ↑ «Appendix II - Strictly protected fauna species». Convention on the Conservation of European Wildlife and Natural Habitats. Council of Europe, 01-03-2002. [Consulta: 20 juny 2010]. «Molluscs - Bivalvia - Mytiloida - Lithophaga lithophaga (Med.)»

## Enllaços externs

* WRMS140459 Lithophaga lithophaga Linnaeus, 1758
* NCBI112135 Lithophaga lithophaga
# Donatella (pel·lícula)

Donatella és una pel·lícula italiana del 1956 dirigida per Mario Monicelli.

## Argument

Donatella és una noia romana d'extracció senzilla, sincera i de bons principis, filla d'un enquadernador i promesa del benziner Guido. Un dia es troba la bossa d'una dona amb objectes de valor i documents, i no dubta a tornar-la a la propietària. Es tracta d'una senyora americana molt rica que ofereix a Donatella un lloc de secretària com a recompensa; la seva feina, gestionar la vil·la romana de la dama durant les seves absències, no requereix un compromís especial i permet a la noia viure una estona en les comoditats d'una alta societat desconeguda per a ella.
Donatella coneix casualment en Maurizio, jove, ric, elegant i ben educat, i acaba enamorant-se d'ell, preferint-lo en el seu cor al frívol i faldiller Guido.
Quan Maurizio descobreix els humils orígens de Donatella, comença a creure que el té enganyat; però aleshores està convençut de la bona fe de la noia, i gràcies també a l'honestedat d'en Guido, que reconeix que no és l'home adequat per a Donatella i accepta deixar-la anar, els dos s'acaben casant.

## Repartiment

* Elsa Martinelli: Donatella
* Gabriele Ferzetti: Maurizio
* Walter Chiari: Guido
* Aldo Fabrizi: Augusto, pare de Donatella
* Abbe Lane: ella mateixa
* Xavier Cugat: Ell mateix
* Liliana Bonfatti: infermera de veterinari
* Virgilio Riento: oncle Nicola
* Giovanna Pala: Maria Laura
* Giuseppe Porelli: Pasquale
* Catherine Williams: Dorothy Winston
* Alan Furlan: Giancarlo
* John Rembu: George
* Mariù Gleck (com a Mariù Glek): cuiner
* Giancarlo Nicotra: ajudant de l'encarregat de la benzinera
* Ria Lena: Elvira

## Producció

La casa de Donatella es troba a la via di San Teodoro, als vessants del Palatino al cor de Roma, en una zona que era popular a l'època. A poca distància, a Piazza della Bocca della Verità, hi ha la benzinera on treballa Guido. Durant tota la durada de la pel·lícula, no hi falten fotografies de postals dels monuments i llocs clàssics de Roma. Encara que el Diccionari Morandini parla de "Cenerentola ai Parioli", Aquest barri no és reconeixible.

## Reconeixements

* 1956 - 6è Festival Internacional de Cinema de Berlín
** Os de Plata a la millor interpretació femenina a Elsa Martinelli

## Notes

* ↑ Il Morandini di Laura, Luisa e Morando Morandini, Zanichelli, 2012.
* ↑ «6th Berlin International Film Festival: Prize Winners». berlinale.de. Arxivat de l'original el 23 November 2015. [Consulta: 26 December 2009].

## Enllaços externs

* Donatella a YouTube
# Dulce de batata

El dulce de batata és una confitura feta amb moniato. La textura és semblar a la del codonyat. El color és groguenc o vermellós obscur.
El dolç pot ser preparat sol o amb xocolata, fruites... Es pot menjar sol o com a part d'altres preparacions, com ara el postre vigilante, els pastelitos criollos...

## Referències

* Gallach, Alicia. «Dulce de batata». Utilísima. 20th Century Fox.