OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rima Milichius

Rima Milichius és una estructura geològica del tipus rima a la superfície de la Lluna, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 9.55 ° de latitud N i -32.55 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 140.72 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1985 i fa referència al proper cràter Milichius.

## Referències

* ↑ "Rima Milichius". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
# Juventí Albi Ovidi

Juventí Albi Ovidi (en llatí Juventinus Albius Ovidius) va ser un gramàtic romà que va escriure trenta-cinc dístics anomenats Elegia de Philomela, amb una sèrie de paraules que volien expressar adequadament els sons dels ocells, quadrúpedes i altres animals. Com a exemple:
| « | "Mus avidus mintrit, velox mustecula drindit, Et grillus grillat, desticat inde sorex". | » |
L'època en què va viure no es coneix, però per algunes referències dels seus textos, se suposa que era cristià. Deli Espartià fa referència a composicions d'aquest estil que van ser escrites sota el regnat de l'emperador Geta.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 691.
# Conjectura de Kurepa

En matemàtiques, es coneix com a conjectura de Kurepa la conjectura que enuncia que cap nombre primer major que 2 divideix el seu factorial esquerre. Rep el seu nom del matemàtic iugoslau Đuro Kurepa, qui l'enuncià l'any 1971 al seu treball On the left factorial function !n.

## Definició formal

Sigui $p$ un nombre primer i sigui $!n$ la funció factorial esquerre, definida per $n\in \mathbb {N}$ com $!n:=\sum _{k=0}^{n-1}k!$. Aleshores, la conjectura afirma que
    $\gcd(p,!p)=1\qquad \forall p>2$
o, expressat d'una altra manera, que
    $p\,\nmid \,!p\qquad \forall p>2$

## Referències

* ↑ Andrejic, Vladica; Tatarevic, Milos. «Searching for a counterexample to Kurepa's Conjecture» (en anglès). Belgrad: Universitat de Belgrad, 29-07-2015. [Consulta: 2 juny 2016].
# Congrés Internacional de Matemàtics de 1920

El Congrés Internacional de Matemàtics de 1920 va ser el sisè Congrés Internacional de Matemàtics celebrat del 22 de setembre al 30 de setembre de 1920, a Estrasburg, França, i no a Estocolm tal com s'havia proposat el 1912.
El Consell Internacional de Recerca s'havia fundat a Brussel·les l'any 1919 i havia decidit que el proper Congrés se celebraria a Estrasburg, i no a Estocolm com s'havia proposat al Congrés Internacional de Matemàtics de 1912. Això va ser perquè el Congrés de 1916 s'havia de celebrar a Estocolm, però es va perdre a causa de la Primera Guerra Mundial.
Durant aquest Congrés es va fundar el Congrés Internacional de Matemàtics. En aquest Congrés es va celebrar una Assemblea General de la Unió Matemàtica Internacional. A l'Assemblea General hi havia delegats de cadascuna de les onze Potències Aliades. Van prendre diverses decisions:
* Tots els països neutrals van ser convidats a unir-se a la Unió.
* Alemanya, Àustria, Hongria i Bulgària no podien ser membres segons els termes de l'International Research Council.
* Es va decidir vincular la Unió Matemàtica Internacional als Congressos Internacionals de Matemàtics, donant a la Unió la facultat de determinar el lloc i la data de cada Congrés Internacional de Matemàtics. Només podien assistir als Congressos aquells de països que eren membres de l'International Research Council.
* Charles De la Vallée Poussin va ser elegit president durant quatre anys, i Gabriel Koenigs va ser elegit secretari general durant vuit anys.

## Polèmica

Els matemàtics d'Alemanya, Austro-Hongria, Bulgària i Turquia van ser exclosos a causa de les sancions internacionals de la Primera Guerra Mundial. Aquesta decisió, basada en els països "culpats" de l'exclusió de la Primera Guerra Mundial, va ser recolzada per la majoria de la gent però hem de dir que es va oposar fermament per un petit nombre, sobretot G.H. Hardy i Gösta Mittag-Leffler, cap dels quals va assistir.

## Referències

* ↑ F Robertson, Edmund. «miskolc.hu/~matsefi/HMTM_2020/papers/HMTM_2020_Robertson_ICM.pdf The International Congresss of Mathematicians - politics and mathematics», 2020.
* ↑ 1-4612-0613-2 Matemàtiques sense fronteres. DOI 10.1007/978-1-4612-0613-2.
* ↑ Rice, Adrian C.; Wilson, Robin J. «L'auge de l'anàlisi britànica a principis del segle XX: el paper de G.H. Hardy i la London Mathematical Society» (en anglès). Historia Mathematica, 30, 2, 01-05-2003, pàg. 173–194. DOI: 10.1016/S0315-0860(03)00002-8. ISSN: 0315-0860.
# Kang Ryong-woon

Kang Ryong-woon (Corea del Nord, 25 d'abril de 1942) fou un futbolista nord-coreà de la dècada de 1960.
Fou internacional amb la selecció de futbol de Corea del Nord amb la qual participà a la copa del Món de futbol de 1966.
A nivell de club destacà com a jugador de Rodongja Sports Club.

## Referències

* ↑ Copa do Mundo da FIFA Inglaterra 1966 Arxivat 2012-03-23 a Wayback Machine.
* ↑ Kang Ryong-woon a National-Football-Teams.com (anglès)
# Roebuck

Roebuck és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.725 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roebuck tenia 1.725 habitants, 708 habitatges i 499 famílies. La densitat de població era de 155,6 habitants/km².
Dels 708 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 10,9% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 26% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.523 dòlars i la renda mediana per família de 47.450 dòlars. Els homes tenien una renda mediana de 33.333 dòlars mentre que les dones 25.368 dòlars. La renda per capita de la població era de 18.682 dòlars. Entorn del 5,9% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per sota del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roebuck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roebuck». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Riu-sec (Erau)

Riu-sec (en francès Rieussec) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau
# Rincón de San Ginés

Rincón de San Ginés és un districte del municipi espanyol Cartagena. Ell se troba al surest del territori municipal i confina amb el Mar Menor i la mar Mediterrània. Hi habiten 9969 persones en l'any 2016.

## Demografia

En aquest territori habiten 9969 persones el 2016. Elles viuen en les localitats Los nietos on resideixen 959 persones, Cabo de Palos on viuen 1054, San Ginés habitada per 2582 persones, Los Belones que té 2309 habitants, Cala Reona amb 694 habitants, Atamaría on habiten 380 persones, Cobaticas on viuen 40, El Mojón que té 265 habitants, Las Barracas amb 172, Islas Menores on resideixen 186 persones, Mar de Cristal on viuen 461, i el Sabinar on resideixen 6 persones; amb altres poblacions.

## Història

Al Paleolític hi habia presència humana. Proves d'aquest fet són la cova Victoria i els abrics de Los Déntoles. Al Neolític hi havia poblats d'entitat també i les seves evidències són la cova de Los Pájaros, la cova de Los Mejillones i el jaciment arqueològic Las Amoladeras.
En l'Edat del Bronze hi estava la civilització argàrica. Concretament en el mil·lenni II abans del naixement de Crist. Un assentament argèric és la Cala del Pino. Després dels argàrics, hi habia presència de la civilització íbera. Un jaciment arqueològic seu és Los Nietos, que és una necròpolis.
A l'època romana, se trobaba la civilització romana. Ells posaren pòsits amb el jaciment miner El Castillet. Durant l'ocupació musulmana de la península Ibèrica, hi habia presència també, però aqueix lloc no era rellevants, doncs ne hi ha restes arqueològiques.
Després de la repoblació cristiana aquest territori era encara un lloc poc habitat. Hi havia moltes accions dels corsaris. Els seus prats eran terrenys que no tenien amo.
Al final del segle xvi se trobaba a Cabo de Palos una almadrava i a Calblanque una xarxa de pescar que se llaça des de la platja.
Al segle xviii el municipi Cartagena se divide en 17 diputacions o partits i entre ells el de San Ginés.

## Referències

* ↑ «Barrios y Diputaciones | Historia | Tu Ciudad | Ayuntamiento de Cartagena» (en castellà). [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ «INEbase/Demografía y población /Padrón. Población por municipios/ Nomenclátor: Población del Padrón Continuo por unidad poblacional / Resultados» (en castellà). [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ «Barrios y Diputaciones | Historia |Tu Ciudad | Ayuntamiento de Cartagena» (en castellà). [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ «INEBase / Demografía y Población / Padrón. Población por municipios /Nomenclátor: Población del Padrón Continuo por unidad poblacional / Resultados» (en castellà). [Consulta: 10 novembre 2017].
# Rincón (Puerto Rico)

Rincón és un municipi de Puerto Rico situat a la costa oest de l'illa, també conegut amb els noms de El Pueblo de los Bellos Atardeceres, Los Surfers i El Pueblo del Surfing. Confina al nord amb el municipi d'Aguada i el Canal de la Mona; a l'est amb Aguada; a l'oest amb el Canal de la Mona; i al sud amb el municipi d'Añasco i el Canal de la Mona. Forma part de l'Àrea metropolitana d'Aguadilla-Isabela-San Sebastián.
Durant els mesos d'hivern, grans balenes arriben a les seves costes com a part de les seves migracions cícliques. El municipi està dividit en 9 barris: Rincón Pueblo, Atalaya, Barrero, Calvache, Cruces, Ensenada, Jagüey, Puntas i Río Grande.

## Referències

* ↑ «Rincón» (en castellà). Enciclopedia de Puerto Rico. Fundación Puertoriqueña de las Humanidades, 2005-2015 [Consulta: 19 juny 2015].
* ↑ «American FactFinder» (en anglès). Oficina del cens dels EUA. [Consulta: 19 juny 2015].

## Enllaços externs

* Directori de Municipis, Rincón Arxivat 2015-06-21 a Wayback Machine. a la web oficial de l'Estat Lliure associat de Puerto Rico (castellà)
Viccionari
# Rimella (Itàlia)

Rimella (italià) o Remmalju (alemany) és un municipi italià a la regió del Piemont. L'any 2007 tenia 134 habitants. És un dels municipis de la minoria walser. Limita amb Bannio Anzino (VB), Calasca-Castiglione (VB), Cravagliana, Fobello i Valstrona (VB). Segons un estudi de Maria Concetta di Paolo, de la Università degli Studi Gabriele D'Annunzio de Pescara el 1999:
| Any | Població | Parlants actius | Parlants actius |
| 1974 | 320 | - | - |
| 1993 | 152 | 102 (67,1%) | 34 (22,4%) |
| 1996 | 159 | 90 (56,6%) | 33 (20,8%) |

## Enllaços externs

* Comunitat walser de Rimella
* El territori de Rimella
* Fotografies de Rimella
# Reserves de divises

Les reserves de divises són dipòsits de moneda estrangera en poder dels bancs centrals. Són actius dels governs i poden servir per a aplicar diferents polítiques econòmiques, acostumen a estar diversificats entre diverses monedes com ara el dòlar, l'euro o el ien.

## Origen

Antigament les reserves estaven formades únicament per or, conegudes com a reserves d'or. Després de la Convenció de Bretton Woods, però, els Estats Units van vincular el dòlar a l'or, cosa que va donar la sensació que els dòlars tenien el mateix valor que aquest metall. Temps després, el govern americà va decidir desvincular-ne el dòlar, que esdevingué una moneda fiduciària (en anglès, fiat money).

## Usos

Les reserves poden ser utilitzades pels bancs centrals per a comprar la moneda pròpia en una intervenció, permetent un cert control sobre els tipus de canvi. En comprar moneda pròpia, n'augmenta la demanda i, en conseqüència, n'augmenta el preu en comparació amb la resta de divises. Generalment aquestes intervencions es duen a terme per evitar l'especulació i els alts i baixos econòmics que puguin afectar el tipus de canvi.
D'altra banda, els bancs centrals també poden optar per comprar encara més divises, provocant una devaluació de la moneda pròpia.
Tant la compra com la venda massiva de divises són un instrument molt interessant que tenen els governs per a controlar els dèficits comercials.

## Reserves per països

Països amb les reserves de divises i or més grans: (Dades del CIA Factbook Arxivat 2007-06-13 a Wayback Machine.)
| Rànquing | País | Milions de dòlars |
| 1. | Japó | 845.000 |
| 2. | Xina | 795.100 |
| 3. | Eurozona | 336.950 |
| 4. | Taiwan | 225.800 |
| 5. | Corea del Sud | 210.400 |
| 6. | Rússia | 181.300 |
| 7. | Índia | 145.000 |
| 8. | Singapur | 123.500 |
| 9. | Hong Kong (Xina) | 122.300 |
| 10. | Estats Units | 86.940 |
# Conjunt històric entre el carrer del Sol i la plaça del Pi (Gelida)

El Conjunt històric entre el carrer del Sol i la plaça del Pi de Gelida (Alt Penedès) està protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt històric que constitueix l'eix central de Gelida format per diferents carrers i places disposats en continuïtat amb un pendent destacat entre la plaça de l'Església i la plaça del Pi. Aquests trams de carrer tenen característiques constructives semblants, ja que daten d'una època similar, tot i que es poden destacar alguns trets que tot seguit ressenyem.
Al carrer del Sol l'edificació es produeix bàsicament en un únic cantó amb habitatges majoritàriament de planta baixa i de dos o tres pisos. Al carrer Marquès de Gelida les edificacions es disposen entre mitgeres a les dues bandes del carrer amb habitatges de planta baixa i un o dos pisos. Destaquen els edificis de la Casa del Senyor i Cal Toni Font que té un portal adovellat amb la inscripció de la data, el 1760. La Plaça de l'Església configura la imatge del centre històric amb edificis d'important valor i, a més, representa el nucli religiós amb l'Església parroquial de Sant Pere de Gelida i la Rectoria. El carrer Major constitueix una de les estructures principals que configuren la imatge del centre històric. És el principal eix comercial i social de Gelida amb edificis entre mitgeres de planta baixa i d'un a tres pisos. Destaquen els edificis de Cal Terra, la Casa Terra, la Societat Coral d'Artesans, Casa Comelles, Casa Ràfols i el Centre Cultural i Recreatiu.

## Referències

* 1 2 «Conjunt històric entre el carrer del Sol i la plaça del Pi». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 maig 2020].
# Conjunt històric de Móra la Nova

El conjunt històric de Móra la Nova és el centre històric de Móra la Nova catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Situat dins del nucli urbà de la població de Móra la Nova, a la banda de ponent del terme i delimitat pels carrers de la Unió, Prim, de l'Hostal, i Sant Josep. Nucli primitiu de la vila de Móra la Nova, de planta allargassada i amb la plaça de la Verdura situada al centre de l'entramat. Està format per un seguit de carrers estrets i de traçat rectilini, exceptuant la Travessera i el carrer de la Unió. Predominen les construccions unifamiliars de planta rectangular, distribuïts en planta baixa, un o dos pisos i golfes. Majoritàriament, les obertures són rectangulars, amb alguns portals d'arc rebaixat o bé de mig punt. Als pisos abunden els balcons exempts, amb baranes de ferro i llosanes motllurades. En origen, les construccions solien ser de fang i argila, amb poca pedra i bigues de fusta. Actualment, molts d'aquests edificis han estat rehabilitats i presenten els paraments arrebossats i pintats. Hi ha carrers gairebé nous, com el de Prim, que no té construccions antigues.
La vila de Móra la Nova és a la riba oriental de l'Ebre, a un 30 metres d'alçada en una plana al·luvial del riu. Com el seu nom indica, Móra la Nova és de creació recent i aconseguí la seva independència municipal vers el 1840. Antigament era anomenat com els Masos de Móra i havia format part del terme del castell de Móra que fou dels Entença i formà part del comtat de Prades. Els carrers més destacats de la vila són el carrer Major, el de Lluís Companys i la plaça de Catalunya. Entre les construccions més destacables cal destacar el Mas de la Coixa, una de les construccions més antigues de la vila que data possiblement del segle xviii, i l'església de la Mare de Déu del Remei, construïda després de la guerra civil donat que l'antiga fou destruïda durant el conflicte.
Al cap de molt pocs anys d'aconseguir la independència municipal, un cens de Madoz diu que el nucli estava format per una 100 cases que formaven una plaça i sis carrers. Posteriorment a principis del segle XX ja hi havien registrats 345 edificis a la vila, quan encara no s'havia construït el pont de l'Ebre. El carrer més ample d'aquell moment era el carrer Major (dit llavor de Mendizábal) i ja existia el raval de Santa Teresa. L'ampliació urbanística es va estendre a la dreta del camí llarg camí que uneix el nucli antic amb l'estació.
La festa major, en honor de Sant Domènec Guzmán, se celebra el primer diumenge d'agost juntament amb el ball de les Nits Blanques, festa social de presentació de les noies que arriben a la majoria d'edat.

## Notes

* 1 2 3 4 5 «Conjunt històric de Móra la Nova». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].

## Enllaços externs

* «Conjunt històric de Móra la Nova». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Copa del Món de ciclisme de 1997

La Copa del Món de ciclisme de 1997 fou la 9a edició de la Copa del Món de ciclisme. Va estar formada per 10 curses disputades entre març i octubre de 1997 i Michele Bartoli en va ser el vencedor final.

## Calendari

| Data | Cursa | País | Vencedor | Equip del vencedor |
| 22 de març | Milà-Sanremo | Itàlia | Erik Zabel (GER) | Team Deutsche Telekom |
| 6 d'abril | Tour de Flandes | Bèlgica | Rolf Sørensen (DEN) | Rabobank ProTeam |
| 13 d'abril | París-Roubaix | França | Frédéric Guesdon (FRA) | FDJ |
| 20 d'abril | Lieja-Bastogne-Lieja | Bèlgica | Michele Bartoli (ITA) | MG Maglificio-Technogym |
| 26 d'abril | Amstel Gold Race | Països Baixos | Bjarne Riis (DEN) | Team Deutsche Telekom |
| 9 d'agost | Clàssica de Sant Sebastià | Espanya | Davide Rebellin (ITA) | FDJ |
| 17 d'agost | Rochester International Classic | Regne Unit | Andrea Tafi (ITA) | Mapei-GB |
| 24 d'agost | Gran Premi de Suïssa | Suïssa | Davide Rebellin (ITA) | FDJ |
| 5 d'octubre | París-Tours | França | Andrei Txmil (UKR) | Lotto |
| 18 d'octubre | Giro de Llombardia | Itàlia | Laurent Jalabert (FRA) | Once |

## Classificacions finals
### Classificació individual

| Posició | Ciclista | Equip | Punts |
| 1 | Michele Bartoli (ITA) | MG Maglificio - Technogym | 280 |
| 2 | Rolf Sørensen (DEN) | Rabobank ProTeam | 275 |
| 3 | Andrea Tafi (ITA) | Mapei-GB | 240 |
| 4 | Davide Rebellin (ITA) | FDJ | 238 |
| 5 | Laurent Jalabert (FRA) | Once | 214 |
| 6 | Andrei Txmil (UKR) | Lotto | 212 |
| 7 | Maximilian Sciandri (GBR) | FDJ | 192 |
| 8 | Beat Zberg (SUI) | Mercatone Uno-Wega | 140 |
| 9 | Alberto Elli (ITA) | Casino | 120 |
| 10 | Gianluca Bortolami (ITA) | Festina-Lotus | 115 |

### Classificació per equips

| Posició | Equip | Punts |
| 1 | FDJ | 82 |
| 2 | Mapei-GB | 57 |
| 3 | TVM-Farm Frites | 48 |
| 4 | Festina-Lotus | 42 |
| 5 | Rabobank ProTeam | 42 |

## Enllaços externs

* Resultats de la Copa del Món de ciclisme de 1997 Arxivat 2012-10-15 a Wayback Machine.
* Classificaó individual i per equips a memoire-du-cyclisme.net Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine.
# Rosenmontag

El Rosenmontag (en català: dilluns de les roses) és el moment destacat del carnaval alemany, especialment a Renània, i té lloc abans del dimecres de cendra, que és el dia que comença la quaresma. El Rosenmontag se celebra a països que parlen alemany com Alemanya, Àustria i Suïssa, però especialment en els Hochburgen (els baluards de carnaval) de Renània, especialment a Colònia, Bonn, Düsseldorf, Aquisgrà i Magúncia. En contrast amb Alemanya, a Àustria el moment destacat del carnaval no és el Rosenmontag, sinó el Faschingsdienstag (el dimarts de carnaval).
La temporada de carnaval comença a les onze hores i onze minuts de l'onze de novembre, però el carnaval als carrers comença el dijous abans del Rosenmontag, que és conegut com el Weiberfastnacht (carnaval de les dones), conegut com a dijous gras o dijous llarder en l'àmbit català. El carnaval se celebra a les àrees de tradició Catòlica Romana i és una continuació de les tradicions romanes antigues en què esclaus i criats eren mestres per un dia. Carnaval deriva del llatí carnem levare ("abandonar la carn") i es marca el principi de la quaresma.5
El carnaval no és un dia festiu a Alemanya, però en moltes regions no hi ha classes durant el Rosenmontag i el dimarts següent. Moltes escoles i empreses donen lliure també el dijous anterior al carnaval i solen tenir celebracions en el Weiberfastnacht. Però, aquesta és una tradició que moltes empreses tracten d'eliminar. Les celebracions normalment inclouen disfresses elegants, danses, desfilades, carrosses i ingesta pública de begudes. A cada ciutat s'organitza una desfilada de carrosses en què es fa referència als temes d'actualitat. Normalment es reparteixen llaminadures (Kamelle) i tulipes a la gent que omple els carrers i es fan crits amb les paraules Helau o Alaaf segons la regió. Les celebracions són més calmades el dimarts i culminen en el Aschermittwoch (dimecres de cendra).

## Referències

* ↑ «Shrove Monday in Germany». timeanddate.com. [Consulta: 10 desembre 2013].
* ↑ "Karneval revellers brave chilly rain for Rosenmontag parade" Arxivat 2009-02-25 a Wayback Machine., AFP/thelocal.de 23 de febrer de 2009. Accés el 24 de febrer de 2009
* ↑ Riedemann, Margaret. «Rose Monday Parade - Carnival Monday in Duesseldorf». Arxivat de l'original el 2013-02-16. [Consulta: 10 febrer 2013].
* ↑ Abrams, Michael. «Mainz: Colorful Rosenmontag parade is the highlight of Fastnacht». Stars and Stripes, 31-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-05-13. [Consulta: 10 febrer 2013].
* ↑ Kilb, Benjamin. «Rosenmontag». e-photoreview. Arxivat de l'original el 2013-04-08. [Consulta: 10 febrer 2013].
* ↑ «Word of the Week: Alaaf / Helau.». Arxivat de l'original el 2016-04-09. [Consulta: 7 febrer 2016].
# Riu Hunza

* Per a altres significats, vegeu «Hunza (desambiguació)».
El riu Hunza (en urdú: دریائے ہنزہ) és un riu pakistanès de 190 km de longitud que va donar nom a l'antic principat d'Hunza. És un afluent del Gilgit i, per tant, un subafluent de l'Indus.
Sorgeix de la unió dels rius Kilik i Kunjirap, ambdós alimentats per glaceres, i desemboca al Gilgit poc abans d’unir-se a l'Indus. El riu, que discorre en direcció nord a sud, travessa la serralada de Karakoram. La carretera del Karakoram recorre la vall del riu Hunza, canviant a la vall del riu Khunjerab en el punt de confluència.
Una sèries d'esllavissades a Attabad, el gener del 2010, van bloquejar completament la vall d'Hunza i van formar un nou llac, anomenat llac Attabad o llac Gojal, que s'estén 30 quilòmetres i s'eleva fins a una profunditat de 120 metres. L'esllavissada va cobrir completament trams de la carretera del Karakoram.

## Referències

* ↑ Gojal Lake Hazard, 21 juliol 2015.
* ↑ ; Judie Bopp«Needed: a second green revolution in Hunza» p. 4. HiMaT, 01-05-2013. [Consulta: 26 novembre 2015]. Karakorum Area Development Organization (KADO), Aliabad
# Riofrío

Riofrío és un municipi de la província d'Àvila, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Ávila (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 13 agost 2021].