# Varà de cua espinosa

El varà de cua espinosa (Varanus acanthurus), també conegut com el varà de cua espinosa australià, el varà de cua crestada i col·loquialment simplement el varà ackie, és una espècie de sargantana endèmica d'Austràlia pertanyent al gènere Varanus.

## Descripció

El varà de cua espinosa entre els varans és de mida petita, solen mesurar aproximadament uns 70 cm de longitud, tot i que s'han trobat exemplars salvatges de més de 85 cm. La cua és aproximadament 1,3 a 2,3 vegades més llarga que la resta del cos. La part superior és d'un marró fosc amb taques de color groguenc brillant a crema, que sovint inclouen unes escates fosques. La seva cua és de secció rodona i presenta escates molt espinoses. Hi ha entre 70 i 115 escates al voltant de la meitat del cos. Es distingeix de les espècies d'aspecte similar V. baritji i V. primordius per la presència de ratlles longitudinals pàl·lides al coll.

## Hàbitat

Està adaptat per a viure en zones àrides es troba al nord de l'Austràlia Occidental, al Territori del Nord i a les parts occidental i nord-oest de Queensland. Habita en serres i afloraments rocosos àrids. És originari del nord d'Austràlia, des de Broome a la costa oest, passant per Kimberley i Top End, fins al golf de Carpentaria.

## Dieta

S'alimenten principalment d'artròpodes, com ara llagostes, escarabats, paneroles, aranyes, isòpodes, erugues, cigales, cargols, insectes pals, centpeus, grills i paparres. També es mengen llangardaixos petits com escíncids, gecònids, agàmids i varans més petits, que representen aproximadament un terç de la seva dieta, així com petits marsupials. Aproximadament el 70% del seu requeriment d'aigua prové dels aliments.
En captivitat, a vegades s'alimenten amb menjar per a gats i gossos, així com amb aliments enllaunats processats. Això no es recomana perquè aquest tipus d'aliment no conté els nutrients adequats per a aquesta espècie. Una dieta variada rica en diferents preses de vertebrats i invertebrats (com les paneroles Dubia, els grills, els cucs de la farina, els ous, les gambes i, mensualment, els rosegadors) és important per a la seva salut en captivitat, ja que tenen naturalment un àmplia gamma de preses en estat salvatge.

## Reproducció

Hi ha una sèrie de mètodes per sexar el varà de cua espinosa, tot i que la tècnica de transil·luminació hemipenal es considera generalment la més fàcil i precisa. El sexe també es pot endevinar mitjançant marcadors visuals, però normalment no és tan precís. Els mascles són generalment més grans, tenen el cap més bloquejat i tenen escates adherents a la part inferior de la cua. Les femelles són generalment més petites, amb el cap més estret i punxegut i escates llises sota la cua.
En captivitat, una posta està formada per un màxim de 18 ous. Els ous desclouen després de tres a cinc mesos d'incubació i mesuren 15 cm. Els coneixements sobre la reproducció en estat salvatge són escassos. Els mascles mesuren uns 30 cm de llargada, mentre que les femelles maduren d'entre 25 i 36 cm. L'ovulació es produeix a l'agost i al novembre. Els ous es dipositen en túnels autoexcavats. En estat salvatge, s'ha demostrat que les femelles comparteixen caus massius, nien en comunitat.

## Galeria

* Un varà de cua espinosa en una branca
* Varà de cua espinosa de pignemtació vermella
* Dos exemplars del zoo de Cincinnati

## Referències

* 1 2 3 Wilson S, Swan G. 2010. A complete guide to reptiles of Australia. New Holland Publishers, Sydney, Auckland, London, Cape Town. ISBN 978-1-877069-76-5. P 392.
* 1 2 3 Cogger H. 2000. Reptiles & Amphibians of Australia. Ralph Curtis Publishing, Sanibel Island, Florida. ISBN 0-88359-048-4. Pp 359-361.
* ↑ «Cincinnati Zoo & Botanical Garden». Arxivat de l'original el 2012-09-05. [Consulta: 28 agost 2012].
* ↑ «Spiny-Tailed Monitor Lizard Care Tips» (en anglès americà). Reptiles Magazine, 01-12-2011. [Consulta: 29 agost 2020].
* 1 2 3 4 Dryden G. 2004. Varanus acanthurus. In: Varanoid Lizards of the World (Hrsg. Pianka ER, King DR), pp 298-307. Indiana University Press, Bloomington & Indianapolis. ISBN 0-253-34366-6.
* ↑ Monitor lizards natural history, captive care, breeding. Bernd Eidenmüller, Grant Husband. Rev., enl. and updated, 2007. ISBN 978-3-89973-471-3. OCLC 185009165.
* 1 2 King, Dennis «The Diet and Foraging Strategy of Varanus acanthurus». Biawak, vol. 2, 1, 2008, pàg. 11–17.
* ↑ Losos, Jonathan B.; Greene, Harry W. «Ecological and evolutionary implications of diet in monitor lizards» (en anglès). Biological Journal of the Linnean Society, vol. 35, 4, 01-12-1988, pàg. 379–407. DOI: 10.1111/j.1095-8312.1988.tb00477.x. ISSN: 0024-4066.
* ↑ «Ackie's Dwarf Monitor», 14-01-2021.
* ↑ «Varanus Acantiiurus».
* ↑ «Ackie Monitor». Reptile Range. [Consulta: 9 agost 2022].
* ↑ «Ackies Monitor Care: Size, Enclosure, Lifespan, Diet», 21-06-2020.
* ↑ Brown, Danny «Hemipenal Transillumination as a Sexing Technique in Varanids». Biawak, vol. 3, 1, 2009, pàg. 26–29.
* ↑ «Ackie Monitor». Reptile Range. [Consulta: 8 gener 2024].
* ↑ Doody, J. & Clulow, Simon & McHenry, Colin & Brown, Michael & Vas, Gary & Canning, Gordon. (2017). Varanus acanthurus (Spiny-tailed Monitor Lizard). Communal nesting and commensalism. Herpetological Review. 48. 203.