OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Otto Gross

Otto Gross (Gniebing-Weißenbach, Imperi Austrohongarès, 17 de març de 1877 – Berlín, 13 de febrer de 1920) va ser un psicoanalista, un dels primers deixebles de Sigmund Freud; més tard, es convertí en un anarquista i s'uní a la societat utòpica Ascona.
El seu pare, Hans Gross, va ser un jutge i un pioner de la criminologia. Otto, de primer, col·laborà amb el seu pare, però després s'oposà a les seves idees de caràcter determinista.
Va tenir idees d'antipsiquiatria i d'alliberament sexual; més tard, desenvolupà una forma anarquista de psicologia profunda (que rebutjava la necessitat civilitzadora de la repressió psicològica proposada per Freud). Adoptà una forma modificada del protofeminisme i neopaganisme de Johann Jakob Bachofen, amb qui intentà tornar la civilització cap a una edat d'or sense jerarquies. Gross va ser expulsat del moviment psicoanalític i morí en la pobresa.
Va ser molt influït per la filosofia de Max Stirner i la de Friedrich Nietzsche i les teories polítiques de Peter Kropotkin; ell, al seu torn, influí en D. H. Lawrence (per l'afer de Gross amb Frieda von Richthofen), Franz Kafka i altres artistes, incloent-hi els fundadors del dadaisme de Berlín. La seva influència en la psicologia va ser més limitada. Carl Jung va dir que el seu punt de vista global canvià quan intentà analitzar Gross.
Gross utilitzava les drogues des de la seva joventut, a més de ser partidari de l'amor lliure; de vegades, se'l menciona com el fundador de la contracultura del segle xx.

## Contribucions a la psicologia profunda

Carl Jung cita Gross en fer la seva definició d'extravertit i introvertit. El film A Dangerous Method, produït per Jeremy Thomas, dirigit per David Cronenberg, reserva un paper per a Otto Gross interpretat per Vincent Cassel.

## Notes

* ↑ Ronald Hayman, A Life of Jung (1999), p. 99.
* ↑ Hayman, p. 101.
* ↑ Bernd A. Laska: Otto Gross zwischen Max Stirner und Wilhelm Reich, Aus: Raimund Dehmlow & Gottfried Heuer, Hg.: 3. Internationaler Otto-Gross-Kongress, Ludwig-Maximilians-Universität, München. Marburg: LiteraturWissenschaft.de 2003, S. 125–162, ISBN 3-936134-06-5
* ↑ Hayman, p. 102.

## Referències

* Jung, C. G. ([1921] 1971). Psychological Types, Collected Works, Volume 6, Princeton, N.J.: Princeton University Press. ISBN 0-691-01813-8.
* Jacques Le Rider : Modernity and Crises of Identity: Culture and Society in Fin-de-siecle Vienna, Verlag: Polity Press, 1993, ISBN 0745609708.
* José Morella: Como caminos en la niebla: los impetuosos días de Otto Gross, Barcelona: Stella Maris, 2016, ISBN 978-84-16541-34-8.

## Enllaços externs

* The Otto Gross Society està dedicada a preservar la seva obra.
# Comrat

Comrat és una localitat de la República de Moldàvia, capital de la regió autònoma de Gagaúsia. Està situada a una alçada mitjana de 52 metres sobre el nivell del mar.

## Demografia

Segons el cens de 2004, la ciutat tenia 23.429 habitants. Fent cas de les darreres estimacions, de 2010, aquesta xifra s'hauria reduït a 20.251 residents.

## Ciutats agermanades

Comrat està agermanada amb la localitat de:
* Isparta, Turquia

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament de Comrat Arxivat 2010-04-19 a Wayback Machine.
# Rinorea hummelii

Rinorea hummelii és una espècie de planta amb flor que pertany a la família de les violàcies. Rinorea hummelii creix al sud de Mèxic fins a Panamà. És comú en els boscos molt humits i boscos del vessant atlàntic, dels 0 fins als 400 msnm. És un arbre o arbust de 2 a 8 m d'alt. Les fulles són el·líptiques, d'entre 8 a 14 cm de llargada i 3 a 6 cm d'amplada, acuminades a l'àpex, arrodonides a agudes a la base, domacis absents, nervi principal híspid a la cara superior, glabre a la cara inferior. Les inflorescències són entre 5 a 8 cm de llarg, amb pedicels d'entre 2,5 a 6 mm de llarg, articulats dalt de la base. Les flors són blanques a grogues i els seus pètals 4-5 mm de llarg, amb filaments units en un tub glandular, de vegades lliures, glàndules dorsals 1/2 de la longitud dels filaments, glabres; estil 3-4 mm de llarg, òvuls generalment 2 per carpel. Les flors floreixen entre febrer a juny en el seu hàbitat originari. La càpsula fa entre 2 a 3,5 cm de llarg. Les llavors mesuren entre 5 a 7 mm de diàmetre, piloses, no maculades i fructifiquen entre abril i setembre en el seu hàbitat originari.

## Referències

* 1 2 a Tropicos.org
# Türk Telekom Arena

El Türk Telekom Arena (nom complet Aslantepe Ali Sami Yen Spor Kompleksi Türk Telekom Arena) és un estadi poliesportiu situat a Aslantepe, districte de Sarıyer, a Istanbul, Turquia
Va ser inaugurat el 15 de gener del 2011 i és la nova seu del Galatasaray S.K., que ha abandonat així el vell Estadi Ali Sami Yen. Té una capacitat de 52.652 espectadors. Forma part del complex Ali Sami Yen Complex a Aslantepe, İstanbul, i disposa també d'un pavelló cobert amb capacitat per a 15.500 persones i centres comercials (cinemes, hipermercat, cafeteria, bar).
Galatasaray i Türk Telekom van arribar a un acord de patrocini de 10 anys, segons el qual, l'estadi rep el nom de Türk Telekom Arena. Aquests drets van ser venuts per US$ 10.25 milions anuals.

## Referències

* ↑ Ali Sami Yen Complex

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-12-24 a Wayback Machine. (turc)
* Türk Telekom Arena Facebook
# Llinda al carrer Major de Betren

Llinda al carrer Major de Betren és una obra del municipi de Vielha e Mijaran (Vall d'Aran) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa amb pati tancat per un gran portal, cobert amb llosa de pissarra a doble vessant. La llinda està formada per un gran bloc on hi ha gravada la següent inscripció -que es troba interrompuda per un mur-:
SANS IHS NERM// IGM IOAN ANTON SAN RECTOR Y PERE SANA[...]

## Referències

* 1 2 «Llinda al carrer Major de Betren». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 20 setembre 2021].
# Ribera Arga-Aragón

Ribera Arga-Aragón és una comarca de Navarra que aplega alguns municipis septentrionals de la merindad de Tudela i altres de la merindad d'Olite. Té 770,25 kilòmetres quadrats i 31.953 habitants (cens de 2010). Limita al sud amb la comarca de Tudela, al nord amb les de Tafalla i Sangüesa i a l'oest amb la Ribera del Alto Ebro.
Està formada pels municipis: Cadreita, Caparroso, Carcastillo, Falces, Funes, Marcilla, Mélida, Milagro, Miranda de Arga, Murillo el Cuende, Murillo el Fruto, Peralta/Azkoien, Santacara, Villafranca/Alesbes.
# Corb de Somàlia

La corb de Somàlia (Corvus edithae) és un ocell de la família dels còrvids (Corvidae).
Habita zones obertes des del l'est d'Eritrea fins l'est de Sudan del Sud i nord de Kenya, i a través d'Etiòpia fins Somàlia.

## Referències

* ↑ «Corb de Somàlia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2023(català)
# Comecrudo

El comecrudo és una llengua extinta de les llengües comecrudo de Mèxic. Els seus noms, comecrudo i carrizo, són d'origen espanyol ("menja-cru" i "canyís")
El comecrudo és la llengua més coneguda del grup gràcies a una llista de 148 paraules feta el 1829 pel botànic francès Jean Louis Berlandier (Berlandier l'anomenava "Mulato") (Berlandier et al. 1828–1829). Va ser parlada en el baix Riu Grande prop de Reynosa, Tamaulipas, a Mèxic.
Molt abans, en 1748, s'havien registrat alguns noms tribals Comecrudo, com per Sepinpacam, Perpepug i Atanaguaypacam o Atanaouajapaca.
En 1861, German Adolph va publicar una guia amb vocabulari (Adolph va anomenar Carrizo a aquesta llengua) (Adolph 1961: 185–186). En 1886, Albert Samuel Gatschet va registrar vocabulari, frases i un text dels descendents (que no parlaven amb fluïdesa) dels últims parlants comecrudo prop de Camargo, Tamaulipas (Swanton 1940: 55–118).

## Bibliografia

* Berlandier, Jean L. (1969). The Indians of Texas in 1830. Ewers, John C. (Ed.). Washington: Smithsonian Institution.
* Berlandier, Jean L.; & Chowell, Rafael (1828-1829). [Vocabularies of languages of south Texas and the lower Rio Grande]. (Additional manuscripts, no. 38720, in the British Library, London.)
* Berlandier, Jean L.; & Chowell, Rafael (1850). Luis Berlandier and Rafael Chovell. Diario de viaje de la Comisión de Límites. México.
* Gatschet, Albert S. (1886). [Field notes on Comecrudo and Cotoname, collected at Las Prietas, Tamaulipas]. Smithsonian Institute, National Anthropological Archives Ms. no. 297.
* Swanton, John. (1940). Linguistics material from the tribes of southern Texas and northern México. Bureau of American Ethnology, Bulletin, 127 (pp. 1-145).
* Uhde, Adolph. (1861). Die Länder am untern Rio Bravo del Norte. Heidelberg: J. C. B. Mohr.
# Coordination of Information on the Environment

Coordination of Information on the Environment, en català Coordinació d'Informació sobre el Medi Ambient (CORINE) és un programa europeu que va ser iniciat el 1985 per la Comissió europea, amb l'objectiu de reunir la informació relacionada amb el nedi ambient en temes prioritaris per la Unió Europea (aire, aigua, terra, coberta de terra, erosió costanera, biòtops, etc.). A partir del 1994 l'Agència Europea de Medi ambient va integrar CORINE en el seu programa de treball.
Els dos principals programes CORINE són CORINE Land Cover (coberta del sol), i Biòtops Corine.

## Bibliografia

* Manual de Biòtop de la CORINE, publ. 1992 UE, ISBN 99924-41-57-7
* CORINE: Exemples de l'Ús del Programa 1985-1990, publ. 1991 UE, ISBN 92-826-2427-7
* CORINE: Coberta de Terra Guia Tècnica, publ. 1994 UE, ISBN 92-826-2578-8
* Buscar CORINE literatura per l'EEA
# Comtat de Madison

«Comtat de Madison» té aquests significats:
* Comtat de Madison (Alabama)
* Comtat de Madison (Arkansas)
* Comtat de Madison (Carolina del Nord)
* Comtat de Madison (Florida)
* Comtat de Madison (Geòrgia)
* Comtat de Madison (Idaho)
* Comtat de Madison (Illinois)
* Comtat de Madison (Indiana)
* Comtat de Madison (Iowa)
* Comtat de Madison (Kentucky)
* Comtat de Madison (Louisiana)
* Comtat de Madison (Mississipi)
* Comtat de Madison (Missouri)
* Comtat de Madison (Montana)
* Comtat de Madison (Nebraska)
* Comtat de Madison (Nova York)
* Comtat de Madison (Ohio)
* Comtat de Madison (Tennessee)
* Comtat de Madison (Texas)
* Comtat de Madison (Virgínia)
# Madegney

Madegney és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 71 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Madegney era de 71 persones. Hi havia 24 famílies, de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 27 habitatges, 24 eren l'habitatge principal de la família, 2 eren segones residències i 1 estava desocupat. 25 eren cases i 1 era un apartament. Dels 24 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 5 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 13 en tenien cinc o més. 14 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 10 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Madegney el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 47 persones, 33 eren actives i 14 eren inactives. De les 33 persones actives 20 estaven ocupades (10 homes i 10 dones) i 13 estaven aturades (8 homes i 5 dones). De les 14 persones inactives 6 estaven jubilades, 7 estaven estudiant i 1 estava classificada com a «altres inactius».

## Equipaments sanitaris i escolars

El 2009 hi havia una escola elemental.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Madegney a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Madegney a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Reovirus

Els reovirus (Reoviridae) són una família de virus que n'inclouen alguns que afecten el sistema gastrointestinal (com els rotavirus), i alguns que causen infeccions respiratòries. El material genètic dels virus d'aquesta família és la doble cadena d'ARN. El nom Reoviridae deriva de virus entèrics respiratoris orfes.

## Referències

* ↑ «reovirus». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
# Sora (Laci)

Sora és un municipi italià, situat a la regió del Laci i a la província de Frosinone, a la Vall Llatina. L'any 2008 tenia 25.675 habitants. Està situada a la vall del Liris, prop d'on el riu s'estén per la plana. Es correspon amb l'antiga ciutat romana de Sora del Latium.

## Fills il·lustres

* Alfredo De Ninno (1894-[...?]) compositor i professor de música.

## Referències

* ↑ «Sora». Enciclopedia Treccani. [Consulta: 13 maig 2023].
# Contaminació per plàstics

La contaminació per plàstics és l'acumulació de productes de plàstic en el medi ambient, fet que produeix efectes adversos sobre la vida en general i, en concret, sobre els humans. Existeixen nombrosos tipus i formes de contaminació per plàstics i pot afectar de forma negativa el sòl, els cursos d'aigua i els oceans. En determinades regions s'han implementat plans per intentar reduir el consum de plàstics i promoure el seu reciclatge. La importància i extensió de la contaminació per plàstics està correlacionada amb el baix cost i durabilitat del plàstic, el que provoca que els éssers humans n'utilitzin una gran varietat. Els éssers humans es veuen afectats per la contaminació de plàstics com, per exemple, alterant l'hormona tiroidal o altres nivells d'hormones.

## Referències

* ↑ «Plastic pollution». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 1r agost 2013].
* ↑ Hester, Ronald E.; Harrison, R. M. (editors) (2011). Marine Pollution and Human Health. Royal Society of Chemistry. pp. 84-85. ISBN 184973240X
* ↑ Mathieu-Denoncourt, Justine; Wallace, Sarah J.; de Solla, Shane R.; Langlois, Valerie S. «Plasticizer endocrine disruption: Highlighting developmental and reproductive effects in mammals and non-mammalian aquatic species». General and Comparative Endocrinology, 01-11-2014. DOI: 10.1016/j.ygcen.2014.11.003.

## Enllaços externs

* Ark, Planet. Plastic Bag Reduction Arxivat 2013-06-29 a Wayback Machine..
* Jessica, A. Knoblauch. Environmental Health News.
* Treacy, Megan. "Biodegradable Plastics are Adding to Landfill Methane Emissions" Arxivat 2013-03-04 a Wayback Machine..
* Tina, L. Plastic Pollution and Wastefulness.
# Heterudea

Heterudea és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Heterudea grisealis Dognin, 1905
* Heterudea illustralis Dognin, 1905

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Stephen Downes

Stephen Downes (Mont-real, Quebec, 6 d'abril de 1959) és un filòsof i comentarista quebequès en els camps d'aprenentatge en línia i nous mitjans de comunicació. Downes ha explorat i promogut l'ús educatiu de les computadores i de les tecnologies en línia, des del 1995. En 1994 Downes va donar el discurs de benvinguda del Col·legi Australià d'Educadors i va ser presentador en la Conferència de Conectivisme en Línia de febrer de 2007. En 2008, Downes i George Siemens van dissenyar i van impartir un curs obert i en línia, reportat com una "fita en el petit però creixent impuls cap a l'ensenyament obert, àmpliament considerat com el primer curs de Conectivisme massiu, obert i en línia (MOOC).
Downes va viure i va treballar en diferents parts de Canadà abans d'integrar-se com a Investigador Sènior al Consell Nacional de Recerca Canadenca al novembre de 2001. Actualment es troba en Moncton, Nova Brunswick, Downes és investigador del grup responsable d'investigar sobre les Tecnologies de la Informació i l'Aprenentatge en línia del propi Institut Nacional d'Investigadors de Canadà.
Va ser el guanyador del Premi Edublog en la categoria de millor blog individual en 2005 pel seu blog OLDaily. Downes és l'editor de la Revista Internacional de Tecnologia Instruccional i Aprenentatge a Distància.
Downes es va postular com a alcalde de Brandon el 1995, quan treballava en el Col·legi Comunitari de Assiniboine. És també membre del Nou Partit Democràtic, i va competir contra l'actual alcalde Rick Borotsik.

## Referències

* ↑ Grau de Llibertat.
* ↑ Consell de Cerca nacional de Canadà.
* ↑ Revista internacional de Instructional Tecnologia i Aprenentatge de Distància Tauler d'Editorial
* ↑ Winnipeg Premsa Lliure
# Salarias ramosus

Salarias ramosus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Filipines fins al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 2. Fusiliers - Dragonets, Caesionidae - Callionymidae. Zoonetics, Austràlia. 304-622 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Allen, G.R., 1997. The marine fishes of tropical Australia and south-east Asia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 292 p.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Segona edició. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Werner, T.B. i G.R. Allen, 2000. A rapid marine biodiversity assessment of the Calamianes Islands, Palawan province, Philippines. RAP Bulletin of Biological Assessment 17. Washington DC, Estats Units:Conservation International.

## Bibliografia

* Bath, H. i J. E. Randall, 1991: Synopsis der Gattung Salarias Cuvier, 1817 mit Beschreibung einer neuen Art (Pisces: Blenniidae). Senckenbergiana Biologica v. 71 (núms. 4/6): 245-258.
* Bath, H., 1992: Zwei neue Arten der Gattung Salarias Cuvier, 1817 (Pisces: Blenniidae). Senckenbergiana Biologica v. 72 (núms. 1/3) [1991]: 35-44.
* Bath, H., 1996: Eine neue Art der Gattung Salarias Cuvier, 1817 von den Tonga-Inseln. Senckenbergiana Biologica v. 75 (núms. 1/2): 57-61.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Can Serra Puigdemont

Can Serra Puigdemont és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un xalet de planta rectangular amb teulat a quatre aigües, estructurat amb planta baixa i primer pis. La façana principal té un cos sortit amb forma de tribuna, amb finestres de punt rodó, i que es converteix en terrassa al primer pis. Les obertures de la casa són rectangulars i decorades amb un frontó partit. Els murs estan arrebossats i estucats amb color ocre. Els angles de la casa i els marcs de les obertures són de color blanc.

## Història

L'any 1916, Manuel Malagrida, un olotí que havia fet fortuna a Amèrica, va encarregar a l'arquitecte J. Roca i Pinet el projecte de l'eixample d'Olot que havia d'estendre's entre el passeig de Barcelona, el riu Fluvià i la Torre Castanys. Seguint les indicacions de Malagrida, Roca va plantejar un model de ciutat-jardí per a l'eixample amb zones verdes i cases aïllades i dibuixà una disposició radio-cèntrica de carrers amb dos focus: la plaça d'Espanya i la plaça d'Amèrica, units pel Pont de Colom. Malagrida va encarregar a l'arquitecte Bonaventura Bassegoda la seva casa, que hauria estat bastida entre 1920 i 1922. Les cases es van bastir a poc a poc, però cal destacar la gran empenta constructiva que va haver-hi en aquesta zona després de la guerra civil.

## Referències

* 1 2 «Can Serra Puigdemont». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].