OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kunaixir

Kunaixir (del rus Кунашир; en japonès 国後島, Kunashiri-tō; en ainu クナシㇼ o クナシㇽ, Kunasir) és una illa russa de l'arxipèlag de les Kurils. Té una superfície de 1.490 km² i una població de 7.800 habitants (2002). Pertany al grup de les Kurils meridionals. El Japó manté amb Rússia una disputa per aquesta illa, ja que la reclama des de fa temps.
L'illa forma part del raion d'Iujno-Kurilsk, el centre administratiu de la qual és l'assentament de tipus urbà de Iujno-Kurilsk, de l'óblast de Sakhalín.
# Partit Islàmic del Kurdistan

Partit Islàmic del Kurdistan (kurd: Partiya İslamiya Kurdistan) és una organització política kurda de Turquia d'ideologia islamista sunnita. Fou fundada el 1979 per Muhammad Salih Mustafa i va tenir delegacions a Amèrica del Nord, Europa i Pakistan i apel·lant també als kurds de l'Iran, l'Iraq i Turquia. com Síria. No està a la llista de les 12 organitzacions terroristes de Turquia. Propugna l'establiment d'un govern islàmic al Kurdistan del Nord.
El 1999 va formar aliança amb el Partit Socialista del Kurdistan, el Partit Comunista del Kurdistan, el Partit d'Alliberament del Kurdistan, la Unió Patriòtica del Kurdistan i el Partit dels Treballadors del Kurdistan per demanar una solució pacífica al problema kurd a Turquia, llançant una petició en aquest sentit (10 de gener de 1999). De cara a les Eleccions legislatives turques de 2018, el seu líder, Hikmet Serbilind va demanar el vot per al Partit Democràtic del Poble.

## Referències

* ↑ «PKK-Kürdistan İslam Partisi işbirliği» (en turc). Milliyet, 13-06-2008.
* ↑ van Bruinessen, Martin. «Kurds in the Islamic movement, Islamists in Kurdistan: The Muslim Brotherhood and Kurdish Islamist movements» (en anglès). Utrecht University, 01-12-2021. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ «Partiya Îslamiya Kurdistan: “HDP is the only alternative”» (en anglès). ANF, 19-05-2018. [Consulta: 11 agost 2023].

## Enllaços externs

* Global Security
# Gaby

Gaby (alemany Goabi) és un municipi italià, situat a la regió de Vall d'Aosta. L'any 2007 tenia 487 habitants. És un dels municipis on hi viu la minoria walser, de parla alemanya, però on hi forma un illot arpità. Limita amb els municipis d'Andorno Micca (BI), Brusson, Callabiana (BI), Gressoney-Saint-Jean, Issime, Piedicavallo (BI), Rassa (VC) i Sagliano Micca (BI). Forma part de la Comunitat Muntanyenca Walser Alta Vall del Lys (Walsergemeinschaft Oberlystal).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Emilio Bastrenta | Unió Valldostana |

## Personatges il·lustres

* Jean-Joconde Stevenin, religiós i polític.
# Combat del Convent de Santa Madrona

El Combat del Convent de Santa Madrona es lliurà el 10 de setembre de 1713 i fou un dels episodis del setge de Barcelona durant la Guerra dels Catalans (1713-1714), la darrera campanya militar de la Guerra de Successió Espanyola a Catalunya.

## Antecedents

El 14 de març de 1713 a Utrecht els plenipotenciaris de Carles d'Àustria firmaren el «Conveni per a l'evacuació de Catalunya». Aquest tractat fou ratificat el 22 de juny de 1713 pels representants de Felip V i Carles d'Àustria en el «Conveni de l'Hospitalet», que establia la fi de la guerra per l'1 de juliol de 1713. Però malgrat el tractat els Tres Comuns de Catalunya —institucions d'autogovern catalanes— convocaren una Junta General de Braços de Catalunya que el 9 de juliol de 1713 proclamà unilateralment que continuaven la guerra contra Felip V i contra França. Evacuades les tropes austriacistes, ocupada quasi tota Catalunya per les tropes borbòniques, i reduïts els resistents a Barcelona, els Tres Comuns alçaren ràpidament l'exèrcit de Catalunya nomenant-ne per general comandant Antonio de Villarroel.
Finalment el 25 de juliol de 1713 les tropes borbòniques al comandament del duc de Pópoli van arribar davant les muralles de Barcelona. Tot seguit Pópoli va sol·licitar l'obediència de la ciutat a Felip V, sol·licitud rebutjada el mateix dia. Davant la impossibilitat de prendre Barcelona a l'assalt per la manca d'artilleria pesant que pogués abatre les muralles i limitat per les carències tècniques i tàctiques de les tropes de Felip V, Popoli va adoptar l'estratègia que des de feia segles s'havia seguit en els setges als quals s'havia sotmès Barcelona. Va bloquejar la ciutat per terra i va centrar el millor de les seves tropes a la conquesta de la fortalesa de Montjuïc des de la qual, una vegada presa, podria obligar a la rendició de la ciutat.

## Batalla

La nit del 10 de setembre del 1713, poc després del Combat de la Creu Coberta uns 3.000 soldats borbònics van atacar a la baioneta prenent el convent de Santa Madrona de Montjuïc, però van haver de retirar-se l'endemà sota el foc de les bateries del castell de Montjuïc.

## Conseqüències

El convent de Santa Madrona de Montjuïc, va quedar molt malmès durant els combats i només se'n conserva l'ermita de Santa Madrona, situada entre el Palau Nacional i el Palauet Albéniz. El convent es reconstruí després de la guerra en el lloc que ara ocupa la Plaça Reial.
Aquesta victòria no va impedir que els borbònics estrenyessin més el setge sobre la muralla, però finalment, el Duc de Pòpuli seria substituït al comandament del Setge Barcelona per James Fitz-James Stuart, duc de Berwick.

## Referències

* ↑ Sanpere (1905: 202)
* ↑ Sanpere (1905: 226)

## Bibliografia

* Sanpere i Miquel, Salvador. Fin de la Nación Catalana. Base, 2001 (1905). ISBN 84-85031-12-1.
# Paxton (Illinois)

Paxton és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 4.525 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paxton tenia 4.525 habitants, 1.776 habitatges, i 1.198 famílies. La densitat de població era de 783,5 habitants/km².
Dels 1.776 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 8,8% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.804 $ i la renda mediana per família de 44.256 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.140 $ mentre que les dones 23.555 $. La renda per capita de la població era de 18.617 $. Aproximadament el 4,2% de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Paxton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paxton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Terra de Victòria

Terra de Victòria és una regió de l'Antàrtida limitada a l'est pel Mar de Ross i a l'oest per la Terra de Wilkes. Fou descoberta pel capità James Clark Ross el gener de 1841 i la va anomenar així per la reina Victòria I.
La regió inclou cadenes muntanyoses com les muntanyes Transantàrtiques i les Valls Seques. Els primers exploradors de la Terra de Victòria varen ser James Clark Ross i Douglas Mawson.

## Referències

* ↑ USGS GNIS: Victoria Land
* ↑ «Victoria Land». A: The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition. Columbia University Press, 2001-05 [Consulta: 26 gener 2008].
# Multinacional

Una empresa multinacional (o, menys sovint, empresa transnacional) és una gran empresa que opera en diversos països. Generalment, té una única imatge de marca. Solen tenir la seu en un país fortament industrialitzat. Són fruit de la globalització de l'economia, que rebaixa o suprimeix els aranzels i es basa en un bon sistema de transport.
També diem que una multinacional és una societat mercantil o industrial, els interessos i les activitats de la qual estan establerts en diversos països.
La majoria de les companyies més grans i influents de l'època moderna són empreses de capital obert (sota la forma de societat anònima), i estan incloses en el Forbes Global 2000. Les empreses multinacionals són objecte de crítiques per no tenir estàndards ètics. També s'han associat a paradisos fiscals per a multinacionals i a les activitats d'erosió de la base imposable i trasllat de beneficis.

## Referències

* ↑ Pitelis, Christos; Roger Sugden. The nature of the transnational firm. Routledge, 2000, p. H72. ISBN 0-415-16787-6.
* ↑ «Multinational Corporations».
# Borengita

Les borengites són roques plutòniques ultrapotàssiques molt rares. Presenten les concentracions de K₂O més elevades (superiors al 14% en pes) que s'han registrat entre les roques alcalines. El terme borengita prové de la localitat tipus (Båräng).

## Descripció

Solen formar vetes. Presenten coloracions entre vermelles i marrons; taronges i entre marró i taronja amb una textura afanítica. Els minerals típics que solen presentar són feldespat potàssic (ortoclasa), fluorita i sericita, a més a més d'apatita i pirita com a accessòris. Poden presentar seritització d'alt grau i metasomatisme com a alteracions típiques.
La textura és afanítica de gra fi, amb l'ortosa disseminada en una matriu traquítica.

## Referències

* ↑ «Borengite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 febrer 2019].
* 1 2 3 4 Eckermann, H. «A new ultrapotassic rock from Alnö Island». Arkiv Mineral., Geol, 2, pàg. 519-524.
* 1 2 3 «Borengite» (en anglès). Atlas of magmatic rocks. [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ Kresten, Peter; Troll, Valentin R. The Alnö Carbonatite Complex, Central Sweden (en anglès). Springer, 2018-07-03. ISBN 9783319902241.
# Rufayda

Rufayda és una tribu àrab de l'Aràbia Saudita, establerta a la regió de l'Asir, a l'entorn d'Abha.
El xeic dels Rufayda va agafar el poder a l'Alt Asir, que depenia dels xerifs Khayràtides d'Abu Arish, el 1801, i el va conservar fins després del 1818. El 1823 el xeix ja havia estat substituït en el poder de la zona pel xeic dels Banu Mughayd.
# Pericoma salfii

Pericoma salfii és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Tossal de Torogó

El Tossal de Torogó és una muntanya de 1.023,6 metres que es troba aïllada entre barrancs, al sud-oest del poble de Torogó, al sud-est de la Torre de Tamúrcia i al nord d'Aulàs. Pertany al terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, tot i que procedeix de l'antic terme d'Espluga de Serra, de l'Alta Ribagorça, annexionat a Tremp el 1970.
# Volnovka (Atkarsk)

* Per a altres significats, vegeu «Volnovka».
Volnovka (en rus: Вольновка) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 21 habitants. Pertany al districte municipal d'Atkarsk.

## Referències

* ↑ «Саратовская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года». Arxivat de l'original el 2018-02-28.
* ↑ «Списки населенных мест Саратовской губернии. Аткарский уезд / Оценочно-стат. отд. Сарат. губ. зем. управы. — Саратов, 1914». Arxivat de l'original el 2017-11-12.
* ↑ «Aleksandrovka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2018-03-03.
# Terra de Verema

Terra de Verema és un celler fundat l'any 2005 situat a la Vilella Baixa dins la Denominació d'Origen Qualificada Priorat. Les seves marques són Triumvirat i Corelium. El 2010 el crític Robert Parker de la revista The Wine Advocate va atorgar 96 punts al Corelium (anyada 2006) i 90 al Triumvirat (anyada 2007).

## Referències

* ↑ «Terra de Verema». Consell Regulador de la Denominació d'Origen Qualificada Priorat. Arxivat de l'original el 2017-01-13 [Consulta: 10 gener 2017]. Arxivat 2017-01-13 a Wayback Machine.
* ↑ Hammer, Torsten «La Vilella Alta - Terra de Verema» (pdf) (en alemany). Der Priorat Hammer, 01-07-2016. Arxivat de l'original el 2017-01-13 [Consulta: 11 gener 2017]. Arxivat 2017-01-13 a Wayback Machine.
* ↑ «Llistat dels vins premiats amb 90 punts i més» (pdf). Rural.cat. Arxivat de l'original el 2011-05-15. [Consulta: 10 gener 2010].
* ↑ «Segons el crític de vins Robert Parker, un 22% dels 100 millors vins espanyols són catalans». Generalitat de Catalunya, 07-05-2010. Arxivat de l'original el 2017-01-13. [Consulta: 11 gener 2017].

## Enllaços externs

* «Terra de Verema». Consell Regulador de la Denominació d'Origen Qualificada Priorat, s.d. Arxivat de l'original el 2014-09-04. [Consulta: 11 gener 2017].
# Boreray (Saint Kilda)

* Per a altres significats, vegeu «Boreray (Hèbrides Exteriors)».
Boreray (en gaèlic escocès Boraraigh) és una illa deshabitada d'Escòcia, localitzada en l'arxipèlag de Saint Kilda, pertanyent al comtat d'Harris) a uns 66 km al nord-oest de North Uist. L'illa ocupa una superfície de 86,5 ha, i aconsegueix una altura de 284 m sobre el nivell del mar, en el Mullach an Eilein.
Boreray està format d'un bretxa de gabre i diabasa. Hi ha dos farallons, pilars verticals de roca, just al costat de Boreray. Stac Un Armin, (¼ milles) al nord, és la més alta (196 metres), mentre que Stac Lee, 600 m (660 iardes) a l'oest, té 172 metres d'alçada.
Boreray és la més petita de les illes escoceses de tenir una cimera de més de mil peus.
Els seus penya-segats alberguen nombroses espècies d'aus marines. Hi ha així mateix 130 fanerògames diferents a Boreray.

## Galeria

* Boreray des del sud-oest
* Cleitein McPhaidein, Boreray
* Boreray Oriental
* Stac Lee
* Pinnacle, Mullach an Eilean
* Una cova marina de Boreray
* Stac an Armin
* Stacs Lee i Armin
* Stack Lee des de dalt

## Referències

* 1 2 «World Heritage Sites Protected Areas Programme - St Kilda». United Nations Environment Programme. Arxivat de l'original el 2007-07-05. [Consulta: 5 gener 2008].
* ↑ 2001 UK Census per List of islands of Scotland
* ↑ Haswell-Smith (2004) pp. 323-36
* ↑ Ordnance Survey
* ↑ Iain Mac an Tailleir. «Placenames». Pàrlamaid na h-Alba. [Consulta: 28 juliol 2007].
* Fleming, Andrew (2005) St. Kilda and the Wider World: Tales of an Iconic Island, Windgather Press ISBN 1-905119-00-3
* Haswell-Smith, Hamish. The Scottish Islands. Edimburg: Canongate, 2004. ISBN 1-84195-454-3.
* Maclean, Charles (1977) Island on the Edge of the World: the Story of St. Kilda, Edinburgh, Canongate ISBN 0-903937-41-7

## Enllaços externs

* World Heritage Sites Protected Areas Programme - St Kilda
# Cryptocentrus inexplicatus

Cryptocentrus inexplicatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Yaeyama fins al sud de les Filipines i Palau (Micronèsia).

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, R.F. 1999. Micronesian reef fishes. A comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 216 p.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pericoma scotiae

Pericoma scotiae és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nord-amèrica: des d'Alberta fins a Nova Escòcia, Colorado i Carolina del Nord, incloent-hi Saskatchewan i Michigan.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Saskatchewan Aquatic Two-winged Flies (Diptera) Arxivat 2009-04-11 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Aquatic Dipteran Species and Synonyms Arxivat 2012-12-31 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Aquatic Insects of Michigan Arxivat 2015-04-11 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* E. C. Masteller i R. Wagner, 1984. The Impact of Sewage Effluent on the Occurrence of Psychodidae (Diptera) in a Stream. Freshwater Invertebrate Biology. Vol. 3, núm., pàgs. 98-104.

## Enllaços externs

* Discover Life (anglès)
# Tossal de Vilabella

El Tossal de Vilabella és el pic més alt de la Serra d'Alsamora a 1.106,3 m d'altitud. Pertany al terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, a la comarca del Pallars Jussà. Just a llevant del tossal hi ha la Collada de Vilabella, per on passava el camí vell de Castellnou de Montsec a Sant Esteve de la Sarga.
Queda exactament en la vertical nord del Coll de Fabregada, que, dins de la Feixa, fa de partió d'aigües cap a les dues Nogueres: Ribagorçana cap a l'oest, Pallaresa cap a l'est. És equidistant (1,5 km.) dels pobles d'Alsamora (que queda a l'oest-sud-oest) i de Sant Esteve de la Sarga (a l'est-sud-est).
Ofereix una bona visió del Montsec d'Ares, amb la muntanya de Sant Alís, i les valls de Sant Esteve de la Sarga, l'anomenada la Feixa, i del barranc de la Clua, on hi ha els pobles de Castellnou de Montsec, la Torre d'Amargós i la Clua.
També la vista s'estén cap al nord, amb les muntanyes que formen el massís de Montllobar, del terme de Tremp (territori de Castissent), cap a ponent, amb la vall de la Noguera Ribagorçana i les serralades de la zona administrativament aragonesa de la Ribagorça, i cap a llevant, amb les serres que contenen el castell de Mur i les seves fortaleses subsidiàries (Miravet, el Meüll, etcètera).
# Vito

El vito neix al segle xix com un cant ballable i és una dansa pròpia de l'escola bolera. Inclou passes de l'art del toreig, té un caràcter mogut i animat, i generalment és interpretat per dones. El vestuari típic inclou jaqueta curta i barret d'ala.

## Lletra típica

| « | Con el vito vito viene con el vito vito va. Con el vito vito viene con el vito vito va. No me mires a la cara que me pongo colorá. Una malagueña fue a Sevilla a ver los toros y a la mitad del camino la cautivaron los moros. Las solteras son de oro, las casadas son de plata, las viudas son de cobre y las viejas de hojalata. Yo no quiero que me mires que me pongo colorá. Una vieja vale un real y una muchacha dos cuartos, y yo como soy tan pobre me voy a lo más barato. Con el vito vito viene con el vito vito va. Con el vito vito viene con el vito vito va. No me jaga usté cosquillas, que me pongo colorá. | » |

## Referències

* ↑ «L'escola bolera». Web del museu. Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques, 2012. [Consulta: 31 octubre 2012].
# Atxàivaiam

Atxàivaiam (en rus: Ачайваям) és un poble del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2021 tenia 344 habitants. Pertany al districte de Tilítxiki.

## Referències

* ↑ «Закон Корякского автономного округа от 02 декабря 2004 года N 365-оз «О наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований Корякского автономного округа»». Arxivat de l'original el 2020-12-07. [Consulta: 19 novembre 2020].
# George Jackson

George Jackson (23 de setembre de 1941 - 21 d'agost de 1971) va ser un activista nord-americà i membre de les Panteres Negres.

## Biografia

Fou empresonat l'any 1960 a l'edat de 18 anys per haver robat 70 dòlars en una gasolinera. Estant a la presó es va fer marxista revolucionari i es va unir a l'organització de les Panteres Negres. Morí assassinat a trets pels carcellers a la Presó de San Quentin.
El seu cas assolí ressò internacional mercès als seus escrits, els quals denunciaven el racisme institucional de les presons dels Estats Units, on s'usaven tàctiques com la privació sensorial, l'aïllament total, la vigilància constant, la violència extrema i les permanents humiliacions per part dels guàrdies racistes.

## Referències

* ↑ Jackson, George. Soledad Brother. Cartas desde la prisión (en cas). 2018. Barcelona: Virus. ISBN 978-84-92559-87-9.
# Tulipa

Tulipa (Tulipa) és un gènere de plantes amb flor.
El gènere Tulipa és originari de l'Europa del Sud, Àfrica del Nord i de l'Àsia des d'Anatòlia i l'Iran fins a la Xina i el Japó. El centre de diversitat biològica està al Pamir, Hindu Kush i Kazakhstan.
Compta amb unes 100 espècies silvestres i moltes formes ornamentals obtingudes artificialment.
Les espècies d'aquest gènere són plantes bulboses perennes amb mides que van des dels 10 als 70 cm d'alçada. Les fulles acostumen a ser oblongues. Les flors grans amb 6 sèpals i fruits en forma de càpsula que conté moltes llavors.

## Usos i història

Molt usada des de temps antics a l'Iran i Turquia, a partir del segle xvii els europeus (principalment els holandesos) se sentiren atrets per les flors de la tulipa dins un moviment comercial conegut com a tulipomania.

## Algunes espècies

| Tulipa acuminata Tulipa agenensis Tulipa armena Tulipa aucheriana Tulipa batalinii Tulipa bakeri Tulipa biflora Tulipa borszczowii Tulipa butkovii Tulipa carinata Tulipa celsiana Tulipa clusiana Tulipa cretica Tulipa cypria Tulipa dasystemon Tulipa didieri Tulipa dubia Tulipa edulis Tulipa ferganica Tulipa gesneriana Tulipa goulimyi Tulipa greigii | Tulipa grengiolensis Tulipa heterophylla Tulipa hoogiana Tulipa humilis Tulipa iliensis Tulipa ingens Tulipa julia Tulipa kaufmanniana Tulipa kolpakowskiana Tulipa kurdica Tulipa kuschkensis Tulipa lanata Tulipa lehmanniana Tulipa linifolia Tulipa marjolettii Tulipa mauritania Tulipa micheliana Tulipa montana Tulipa orphanidea Tulipa ostrowskiana Tulipa platystigma Tulipa polychroma | Tulipa praecox Tulipa praestans Tulipa primulina Tulipa pulchella Tulipa retroflexa Tulipa saxatilis Tulipa sharonensis Tulipa sprengeri Tulipa stapfii Tulipa subpraestans Tulipa sylvestris Tulipa systola Tulipa taihangshanica Tulipa tarda Tulipa tetraphylla Tulipa tschimganica Tulipa tubergeniana Tulipa turkestanica Tulipa undulatifolia Tulipa urumiensis Tulipa urumoffii Tulipa violacea Tulipa whittalli |

## Imatges addicionals

* Tulipa
* Tulipa praestans
* Tulipa turkestanica
* Tulipa pulchella

## Referències

* Blunt, Wilfrid. Tulipomania
* Clusius, Carolus. A Treatise on Tulips
* Dash, Mike. Tulipomania
* Pavord, Anna. The Tulip
* Pollan, Michael. The Botany of Desire
* Old Tulips Arxivat 2011-06-13 a Wayback Machine.
* Canadian National Capital Commission: The Gift of Tulips Arxivat 2009-10-13 a Wayback Machine.
* Greig's tulip (tulipa greigii) in its original habitat in Kazakhstan Arxivat 2009-08-04 a Wayback Machine.
* Lalades (Tulips of Chios: Tulipa praecox, Tulipa aegenensis, Tulipa clusiana, and Tulipa undulatifolia)
* elegant-tulip-bulbs.com: Information about 3700 tulip names Arxivat 2009-09-17 a Wayback Machine.
Viccionari