OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc Marcé i Sanabra

Francesc Marcé i Sanabra (l'Hospitalet de Llobregat, 1921 - Igualada, 9 d'octubre de 2014) fou un escultor, poeta i historiador hospitalenc.

## Biografia

Molt vinculat a la cultura i la història de la seva ciutat natal, començà a treballar com a professor mercantil, però aviat ho deixà per treballar en el butlletí d'història municipal, que edità entre 1950 i 1970. Des del 1972 organitzà el Museu d'Història de l'Hospitalet, del que en fou el primer director fins a la seva jubilació en 1985. Ha recollit nombrosa documentació sobre la història de la ciutat i ha escrit articles i llibres d'investigació històrica. També va participar de la primera catalogació i de la protecció del patrimoni històric de L'Hospitalet, com la salvaguarda dels antics retaules de l'església de Santa Eulàlia de Mèrida, avui al Museu de L'Hospitalet.
També es dedicà a l'escultura i a la terrissa, amb els seus amics Marià Riera i Valentí Julià va fundar Ceràmiques Bellvitge.
Poc abans de morir, el 7 de maig de 2014, pel seu 92è aniversari, fou homenatjat pel Casino del Centre, l'Ateneu de Cultura Popular i la coordinadora Sardanista amb suport de l'Institut d'Estudis Catalans.

## Obres

* Més vell que l'olivera: històries de la història d'un poble mil·lenari, L'Hospitalet de Llobregat. L'Hospitalet de Llobregat: Ateneu de Cultura Popular, 1995
* Hospitalencs d'ahir. L'Hospitalet de Llobregat: Ateneu de Cultura Popular, 1994
* En Pol i les bestioles. L'Hospitalet de Llobregat: [s.n.], 1990 (exemplar únic dedicat al seu net)
* Evocació de la Rambla : intent d'aproximació -molt personal- a la seva història. L'Hospitalet de Llobregat: Gent de Pau, 1990;
* Més vell que l'olivera. L'Hospitalet de Llobregat: Ateneu de Cultura Popular, 1987. Joan A. Vallvé i Cordomí (dibuixos); pròleg: Francesc Candel.
* 25 imágenes de la historia de l'Hospitalet. L'Hospitalet de Llobregat: Museu d'Història de la Ciutat, 1979.
* Les Nostres masies: una mirada a la marina d'ahir. L'Hospitalet de Llobregat: Museu d'Història de la Ciutat, 1980
* Contrallum hospitalenc: poesies. L'Hospitalet: Rius i Vila, 1978
* "Batlles" o alcaldes de Hospitalet: con una sinopsis cronológica de efemérides siglos XVIII, XIX y XX [S.l. : s.n., 1974?]
* Racons de Calella de Palafrugell. Igualada, Viena Edicions, 2002
* Descobrint Igualada. Igualada, Viena Edicions, 2012),
* Cants d'amor i d'enyorança. Igualada, 2013.

## Referències

* ↑ Mor Francesc Marcé Sanabra. Artista amateur, divulgador de la història local i fundador del Museu de L'Hospitalet a lhdigital.cat
* ↑ Francesc Marcé i Sanabra, creador del Museu d'Història
* ↑ L'adéu a Francesc Marcé i Sanabra Arxivat 2015-02-21 a Wayback Machine. a tornaveu.cat
* ↑ Francesc Marcé Sanabra

## Enllaços externs

* Entrevista a Francesc Marcé a lhdigital.cat (vídeo)
# Alexandre d'Apamea

Alexandre d'Apamea fou bisbe d'aquesta ciutat. Joan I d'Antioquia el va enviar al concili d'Efes el 431. Un carta seva en llatí s'ha conservat i és publicada a la Nova Collectio Conciliorum

## Referències

* ↑ Baluze, Étienne. Nova Collectio Conciliorum (en llatí). París: François Muguet, 1683.
# Assumpta Escarp Gibert

Assumpta Escarp Gibert (Terrassa, 1957) és una política catalana. Va ser diputada al Parlament de Catalunya entre 2015 i 2023, sent també vicepresidenta segona del Parlament de Catalunya en la seva darrera legislatura.

## Biografia

Assumpta Escarp va estudiar Dret a la Universitat de Barcelona i inicialment milità al PSUC. Va obtenir un màster en gestió pública a ESADE. El 1985 va començar a treballar a un centre d'investigació de l'Hospital del Mar. Des d'aleshores ingressà al PSC i es vinculà a l'Ajuntament de Barcelona.
Després de participar en la creació de la Universitat Pompeu Fabra, el 1991 treballà a gerència dels serveis centrals de l'Ajuntament de Barcelona, i el 1995 fou cap del gabinet de l'aleshores primer tinent d'alcalde, Joan Clos. Quan Clos fou elegit alcalde esdevindrà cap del gabinet d'alcaldia. Serà elegida regidora a les eleccions municipals de 2003, 2007 i 2011. Durant aquests anys ha estat regidora de Participació Ciutadana, Solidaritat i Cooperació (2003-2006), d'Urbanisme (2006-2007), regidora cap del districte de l'Eixample (2006-2010), regidora de prevenció, seguretat i mobilitat (2007-2010), presidenta de Transports Metropolitans de Barcelona, tercera tinent d'alcalde (2010-2011) i vicepresidenta de Medi Ambient de l'Àrea Metropolitana de Barcelona (2011-2015).
Fou elegida diputada al Parlament de Catalunya a les eleccions de 2015, 2017 i 2021. En aquesta darrera legislatura, va ser la candidata a la presidència del Parlament del seu partit i va arreplegar el suport dels Comuns i el Partit Popular, enfront de la candidata de Junts, Anna Erra, que comptava amb el suport de la majoria de la cambra gràcies als vots d'ERC i la CUP. Així doncs, no va poder obtenir suficient suport dels altres partits i va ser elegida vicepresidenta segona.
No es presentà en les eleccions anticipades del 2024, deixant de facto la primera línia de la política catalana.

## Referències

* ↑ Clos renova el seu govern i fa plegar Subirats i Carrera, 20 Minutos, 26 d'abril de 2006
* ↑ Ajuntament de Barcelona. «La regidora de Mobilitat de l'Ajuntament de Barcelona ha estat nomenada presidenta de Transports Metropolitans de Barcelona». Transporte Barcelona, 31-07-2007. Arxivat de l'original el 7 agost 2016. [Consulta: 5 agost 2021].
* ↑ Assumpta Escarp al web del PSC
* ↑ Assumpta Escarp al web de l'Ajuntament de Barcelona
* ↑ Fitxa del Parlament de Catalunya
* ↑ Sallés, Quico. «Assumpta Escarp es queda amb 44 vots i la presidència se li escapa». MónTerrassa, 09-06-2023. [Consulta: 13 abril 2024].
* ↑ Baraza, Pol. «7 curiositats sobre les llistes de les eleccions a Catalunya 2024». VilaWeb, 12-04-2024. [Consulta: 13 abril 2024].
# Haworth

* No s'ha de confondre amb heyworth.
«Haworth» té aquests significats:
* Haworth (Yorkshire), població d'Anglaterra.
* Haworth (cràter), cràter d'impacte als voltants del pol sud de la Lluna
* Haworth (Oklahoma), poble a l'estat d'Oklahoma
* Haworth (Nova Jersey), població a l'estat de Nova Jersey
* Haworth (Bradford), lloc de la ciutat de Bradford, West Yorkshire, Anglaterra
* Projecció de Haworth, forma comuna de representar l'estructura cíclica dels monosacàrids amb una perspectiva tridimensional simple
Persones:
* Walter Norman Haworth (Chorley, Gran Bretanya, 1883 - Barnt Green, 1950), químic i professor universitari britànic guardonat amb el Premi Nobel
* Adrian Hardy Haworth (19 d'abril de 1767, Kingston upon Hull – 24 d'agost de 1833, Chelsea) va ser un entomòleg i botànic anglès.
# Mexico (Missouri)

Mexico és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 11.320 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mexico tenia 11.320 habitants, 4.804 habitatges, i 3.021 famílies. La densitat de població era de 384,4 habitants per km².
Dels 4.804 habitatges en un 28,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,8% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 25,0% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 20,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.714 $ i la renda mediana per família de 39.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.266 $ mentre que les dones 21.190 $. La renda per capita de la població era de 17.845 $. Entorn del 10,0% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mexico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mexico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Principi de Pascal

* No s'ha de confondre amb Regla de Pascal.
El principi de Pascal, enunciada pel matemàtic francès Blaise Pascal (1623–1662), és un dels principis fonamentals de la hidroestàtica. El teorema afirma, de manera resumida, el següent:
* La pressió exercida per un fluid incompressible en equilibri dins d'un recipient de parets rígides es transmet d'igual manera en totes direccions i en tots els seus punts.
En altres paraules, això significa que si s'exerceix una pressió exterior sobre un líquid en repòs, aquest exercirà una pressió de la mateixa intensitat sobre qualsevol cos que hi estigui en contacte. Aquesta pressió sempre actua perpendicularment a la superfície del cos, sigui quina sigui la seva posició: és per això que diu que la pressió es transmet en totes direccions.
El principi de Pascal es pot comprovar experimentalment utilitzant una esfera buida perforada en diferents llocs i proveïda d'un èmbol. En omplir l'esfera amb aigua i exercir-hi pressió mitjançant l'èmbol, s'observa que l'aigua surt per tots els forats amb la mateixa pressió.

## Aplicació matemàtica

L'equació que regeix el principi és la següent:
    $\Delta P=\rho g(\Delta h)\,$
On:
* $\Delta P$ és la pressió hidroestàtica, o la diferència de pressió entre dos punts d'una columna de fluid deguda al seu propi pes (en Pa)
* ρ és la densitat del fluid (en kg·m$^{-3}$)
* g és l'acceleració de la gravetat (normalment s'usa la gravetat estàndard, en m·s$^{-2}$)
* $\Delta h$ és l'altura del fluid per sobre del punt de mesura, o la diferència d'elevació entre els dos punts de la columna de fluid (en metres)

## Aplicacions

Algunes de les aplicacions pràctiques del principi de Pascal són les següents:
* El sifó
* El gat hidràulic i la premsa hidràulica
* L'amplificació de força del sistema de frenat de la majoria de vehicles de motor
* Pous artesians, torres d'aigua i preses.
* Els submarinistes han de comprendre bé aquest principi: a una profunditat de 10 metres sota l'aigua, la pressió és el doble que la pressió atmosfèrica a nivell del mar, i incrementa uns 100 kPa per cada descens de 10 metres.

## Referències

* 1 2 Acott, Chris «The diving "Law-ers": A brief resume of their lives.». South Pacific Underwater Medicine Society journal, 29, 1, 1999. Arxivat de l'original el 2011-04-02. ISSN: 0813-1988. OCLC: 16986801 [Consulta: 3 juny 2012]. Arxivat 2011-04-02 a Wayback Machine.
* ↑ «Principi de Pascal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bloomfield, Louis. How Things Work: The Physics of Everyday Life (Third Edition) (en anglès). John Wiley & Sons, 2006, p. 153. ISBN 0-471-46886-X.

## Vegeu també

* Principi d'Arquimedes
* Pascal (unitat)
# Jordi Vinyals i Martori

Jordi Vinyals i Martori (Cardedeu, 24 de novembre de 1963) és un exfutbolista i entrenador català. Com a jugador ocupava la posició de migcampista.

## Trajectòria esportiva
### Com a jugador

Vinyals va jugar a primera divisió amb el CE Sabadell (87/88), Reial Betis (90/91) i Reial Oviedo (primera etapa 88/89 i segona entre 1991 i 1994), tot sent titular pràcticament en totes elles.
Entre 1994 i 1996 va militar al Vila-real CF, a la Segona Divisió, i posteriorment va jugar en Segona B amb la UE Figueres i el Terrassa FC.

### Com a entrenador

Després de penjar les botes, ha estat tècnic d'equips com el Real Jaén o el CE L'Hospitalet. Al juny del 2012 va ser nomenat tècnic del Juvenil A del FC Barcelona. Guanya la primera edició de la Champions Youth league del 2014, amb el Juvenil A del FC Barcelona.
El febrer de 2015 va deixar el juvenil blaugrana per a fer-se càrrec del FC Barcelona B 2n A, després de la destitució d'Eusebio Sacristán.

## Referències

* ↑ «Jordi Vinyals dirigirá al Juvenil A del Barcelona hasta 2014» (en castellà). Marca.com, 21-06-2012.
* ↑ Europa Press. «Eusebio Sacristán, destituido como técnico del filial barcelonista». La Voz de Galicia, 09-02-2015. (castellà)

## Enllaços externs

* Fitxa de Vinyals a bdfutbol.com
* Fitxa al FC Barcelona
# Inter Caetera

«Inter Caetera» té aquests significats:
* Inter Caetera (1456), butlla atorgada pel papa Calixt III
* Butlla menor Inter Caetera de 1493, atorgada pel papa Alexandre VI a favor de Ferran II d'Aragó i Isabel I de Castella
* Breu Inter Caetera de 1493, atorgat pel papa Alexandre VI
# Tejado

* Per a altres significats, vegeu «el Tejado».
Tejado és un municipi a la província de Sòria (comunitat autònoma de Castella i Lleó). El 2023 tenia 96 habitants.

## Referències

* ↑ «Castilla y León (Spain): Municipalities in Provinces» (en anglès), 3 gener 2024. [Consulta: 14 juliol 2024].
Viccionari
# Alexandre d'Antioquia

Alexandre d'Antioquia era un amic de Marc Antoni citat per Plutarc que va adquirir bons coneixements de la llengua siríaca, i va actuar com intèrpret entre Marc Antoni i un Mitridates que li va revelar els plans dels Parts, el que va salvar als romans d'una derrota, el 36 aC.

## Referències

* ↑ Plutarco. Galba i Otó. Fundació Bernat Metge, p. 93. ISBN 978-84-7225-949-2.
# Misticisme cristià

El misticisme cristià és una de les branques de la teologia cristiana caracteritzada per la recerca apofàtica d'una experiència personal, unitiva i amorosa amb Déu. També comprèn el conjunt de disciplines ascètiques i meditatives encaminades per a tal propòsit.

## La via mística

En l'explicació de la via mística hi ha diferències entre els diferents autors que poden atribuir-se a la dispersió geogràfica i temporal dels místics, la varietat personal de l'experiència mística i el seu grau de formació teològica. Per a aquesta part se segueix fonamentalment Sant Joan de la Creu per oferir una de les exposicions més completes i clares.
Tradicionalment, la mística és un camí de tres vies o etapes: la via purgativa, la via il·luminativa i la via unitiva.

### Via purgativa

La via purgativa consisteix en la purgació de la memòria, entesa com a potència de l'ànima, per netejar-la de les afeccions sensitives que provenen del cos. En paraules de Sant Joan de la Creu:
| « | Cal perdre el gust per l'apetit de les coses. | » |
L'apetit com a tal no té per què ser dolent, però sí que ho és l'afecció o gust que provoca en la memòria, perquè impedeix que s'orienti plenament envers Déu. La privació corporal i l'oració són els principals mitjans purgatius. L'estat en què se sumeix la memòria s'anomena esperança.

### Via il·luminativa

La via il·luminativa consisteix en l'elevació de l'enteniment envers Déu, entès com a potència de l'ànima. Un cop net l'enteniment de tota relació amb les criatures, queda buit per lliurar-se a la saviesa fosca o saviesa secreta que se sap sense necessitat d'entendre, experiència que en la mística s'anomena fe.

### Via unitiva

La via unitiva consisteix en la purificació de la voluntat, entesa com a potència de l'ànima. L'ànima arriba al grau més perfecte de la unió amb Déu, atès que ha buidat la seva pròpia voluntat, el més seu per lliurar-la a Déu. És el grau més perfecte de la caritat.
# Viàzmino

Viàzmino (en rus: Вязьмино) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 264 habitants. Pertany al districte municipal de Petrovsk.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2021-09-08.
* ↑ Коряков Ю.Б. «База данных "Этно-языковой состав населённых пунктов России"». Arxivat de l'original el 2017-11-16. [Consulta: 19 novembre 2020].
# Sotteville-lès-Rouen

Sotteville-lès-Rouen és un municipi francès, situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 1999 tenia 29.553 habitants.
# Josep María Núñez Jover

Josep María Núñez Jover (Alacant, ? - 15 de febrer de 1957) va ser un professor i catedràtic, intendent mercantil i pèrit industrial valencià.
Licenciat en Dret i pèrit industrial, va ser catedràtic numerari de Química de l'Escola d'Alts Estudis Mercantils de Barcelona i el seu secretari general, i també Director de la de Sabadell i de la Palma. També va exercir com a Interventor de suspensions de pagament i membre del Jutjat Militar de Taxes. Entre 1939 i 1940 dirigeix la Residència d'Estudiants de Catalunya al recinte de la Universitat Industrial, i acabada la Guerra Civil espanyola fou director interí de l'Escola de Bibliotecàries, fins que Ferran Valls i Taberner n'assumeix la direcció el setembre de 1939. A l'Escola també va impartir algunes assignatures com a professor interí durant aquesta època, sense que hi hagi constància que posteriorment continués exercint de professor. El desembre de 1944 es va convertir en membre numerari de la Reial Acadèmia de Ciències Econòmiques i Financeres. També va exercir com a diplomàtic en representació de la República de l'Uruguai. Precissament, per aquesta condició de diplomàtic, el 1924 li fou concedida la Medalla d'Ultramar per la seva actuació afavorint la intensificació de les relacions comercials hispano-americanes.

## Referències

* 1 2 3 Estivill Rius, Assumpció. «Josep Mª Núñez Jover, Alacant, ? - 1957». A: Qui era qui a l'Escola de Bibliotecàries. Notícies biogràfiques del professorat (1915-1972). Barcelona: Publicacions de la Universitat de Barcelona, 2016, p. 89-90. ISBN 978-84-475-4015-0.
* ↑ «Real orden nombrando catedrático de la Escuela Superior de Comercio de Palma de Mallorca, a don José Núñez Jover». La Vanguardia (Hemeroteca), 26-06-1912 [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ Lavado Fau, Montse. La Residència d'estudiants de Catalunya. Edicions Universitat Barcelona, 2003, p. 87. ISBN 978-84-475-2768-7.
* ↑ «Excmo. Sr. D. José María Núñez Jover». Real Academia de Ciencias Económicas y Financieras. [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ «Por real orden ha sido concedida la medalla de Ultramar al catedrático y diplomático de la República del Paraguay, don José María Núñez Jover». La Vanguardia (Hemeroteca), 27-06-1924, pàg. 7 [Consulta: 7 juliol 2018].
# Pere Garcia i Plensa

Pere Garcia i Plensa (Barcelona, 1943 - Barcelona 23 de juny de 2005) fou un director de cinema català.

## Biografia

Pere Garcia i Plensa era conegut per la seva vinculació a multitud d'activitats que va desenvolupar com a president del Club de cinema La Llanterna Màgica, i per la seva dedicació activa a reivindicacions veïnals. Garcia i Plensa va col·laborar activament per la recuperació de la memòria històrica dels barris i del país al capdavant de l'"Ateneu Enciclopèdic Sempre Avant", on des dels anys setanta, i amb la recuperació de la democràcia, va tenir un paper molt rellevant en la difusió del pensament i la lluita social per mitjà de conferències, debats i ponències.
Pere Garcia i Plensa també va participar activament en les campanyes veïnals per a recuperar les Cotxeres, l'Espanya Industrial, i va contribuir a la dinamització cultural a través de la seva altra gran passió: el cinema. Com professional i membre actiu de l'associacionisme de Sants, Hostafrancs i la Bordeta va contribuir a la realització d'activitats de tant renom com el Centenari de Fructuós Gelabert i del Cinema en Sants, la Marató de Cinema Fantàstic i de Terror o el cicle d'estiu Cinema a l'aire lliure. La seva última aportació va ser l'organització de l'Homenatge al cineasta Miquel Porter i Moix.
Morí a Barcelona, el 23 de juny de 2005, després de lluitar contra una llarga malaltia.

## Referències

* ↑ Pere Garcia i Plensa - Aj.Barcelona
# Three Little Pigs

Three Little Pigs (els tres porquets) és un curtmetratge d'animació de la sèrie Silly Symphonies estrenat el 27 de maig de 1933 per United Artists, produït per Walt Disney i dirigit per Burt Gillett. Basat en el conte de fades del mateix nom, Els tres porquets va guanyar el Oscar al millor curtmetratge d'animació el 1934. El 1994, va quedar en onzena posició a la llista the 50 Greatest Cartoons. El 2007 el curtmetratge va ser seleccionat per ser conservat al National Film Registry de la Biblioteca del Congrés dels Estats Units en ser considerat una pel·lícula "culturalment, històricament, o estèticament significativa". Aquest curtmetratge també és famós per incloure la cançó "Who's affraid of the Big Bad Wolf?".

## Argument

Els tres porquets són tres germans que construeixen les seves pròpies cases amb maons, fusta i palla respectivament. Els tres toquen una classe diferent d'instrument musical: el porquet de palla toca la flauta, el porquet de fusta toca el violí i el porquet pràctic el piano. Els dos primers germans construeixen les seves cases amb molta facilitat i aprofiten el temps restant per divertir-se. El porquet pràctic, d'altra banda, treballa tot el dia per construir la seva casa de maons, mentre els seus dos germans s'hi diverteixen mentre el veuen treballar. Un enfadat Porquet pràctic els adverteix que si no construeixen una millor casa, el Llop Ferotge amenaçarà les seves vides. Els dos porquets l'ignoren i continuen jugant, cantant la cançó "Who's affraid of the Big Bad Wolf?".

## Actors de veu

* Pinto Colvig: Practical Pig (maons)
* Billy Bletcher: The Big Bad Wolf
* Mary Moder: Fiddler Pig (fusta)
* Dorothy Compton: Fifer Pig (palla)

## Reacció i legat

La pel·lícula va ser un gran èxit d'audiències, fent que els cinemes continuaren emetent-la fins mesos després d'haver estat estrenada. Un cert nombre de cinemes afegien "barbes" dibuixades de mà als cartells de la pel·lícula com a manera d'indicar quant temps estava durant la pel·lícula en cartellera. Aquest és considerat com el curtmetratge d'animació més reeixit mai fet, mantenint-se a un gran nivell de popularitat fins que la pròpia Disney va fer de Mickey Mouse una icona del marxandatge en 1934.

## Vegeu també

* Academy Award Review Of Walt Disney Cartoons

## Referències

* ↑ «Chronology of the Walt Disney Company (1934)». [Consulta: 17 desembre 2017].
* ↑ «Huffing and Puffing about Three Little Pigs • Senses of Cinema» (en anglès). [Consulta: 17 desembre 2017].
* ↑ «The Walt Disney Family Museum | Find animation, innovation, and inspiration and immerse yourself in the remarkable life story of Walt Disney.» (en anglès). [Consulta: 17 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Els Tres Porquets Arxivat 2008-10-22 a Wayback Machine. a l'Enciclopèdia de Curts Animats Disney. (anglès)
# Alfons d'Este

Alfons d'Este és el nom dels següents personatges:
* Alfons I d'Este (1476-1534), duc de Ferrara, Mòdena i Reggio, fill d'Hèrcules I d'Este
* Alfons d'Este (1527-1587), marquès de Montecchio i fill de l'anterior
* Alfonsino d'Este (1530-1547), fill natural d'Alfons I d'Este
* Alfons II d'Este (1533-1597), duc de Ferrara, Mòdena i Reggio, fill d'Hèrcules II d'Este
* Alfons d'Este (1560-1578), fill d'Alfons d'Este
* Alfons III d'Este (1591-1644), fill de Cèsar I d'Este i duc de Mòdena i Reggio
* Alfons IV d'Este (1634-1662), fill de Francesc I d'Este i duc de Mòdena i Reggio
# Atenió (metge)

Atenió (en llatí Athenion, en grec Ἀθηνίων) fou un metge grec esmentat per Sorà (Soranus) com a seguidor d'Erasístrat, i que per tant devia viure en algun moment entre el segle III aC i el segle i.
És probablement el mateix metge del que Cels en va preservar alguna fórmula.

## Referències

* ↑ Athenion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 403
# Viàs

Vias (en occità Viàs) és un municipi occità del Llenguadoc, del departament de l'Erau, regió d'Occitània.

## Referències

Viccionari