OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Wolf of Snow Hollow

The Wolf of Snow Hollow és una comèdia de terror estatunidenca escrita, dirigida i protagonitzada per Jim Cummings el 2020. També hi participen Riki Lindhome, Chloe East i Jimmy Tatro, a més de Robert Forster en l'últim paper de la seva carrera interpretativa i a qui està dedicada la pel·lícula. La trama s'esdevé en una petita ciutat al peu de les muntanyes de Utah que sembla estar terroritzada per un home llop. La pel·lícula es va estrenar el 9 d'octubre de 2020 en 112 sales, recaptant en taquilla 91.943 dòlars, i en vídeo a la carta per United Artists Releasing.

## Argument

Després que una sèrie de cadàvers mutilats són descoberts després de les nits de lluna plena, en ple procés de desintoxicació, incapaç de dormir, distanciat de la seva filla i preocupat del seu pare malalt, l'oficial Marshall lluita cada dia per refermar-se en la creença que els homes llop són sols una fantasia.

## Crítica

John DeFore, de The Hollywood Reporter va valorar positivament la pel·lícula: «satisfà com un film de terror slasher amb regust de comèdia negra i atractiu comercial tot i no representà cap innovació artística». Brian Tallerico, a RogerEbert.com va considerar: «l'escenari cobert de neu i la policia desconcertant, juntament amb el sentit humà de Cummings, han donat peu a comparacions amb els germans Coen i hi ha certa reminiscència de Fargo».

## Referències

* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Orion Classics Acquires 'The Wolf Of Snow Hollow' Starring Riki Lindhome And Robert Forster In His Final Film Role». Deadline Hollywood, 04-09-2020. [Consulta: 25 setembre 2020].
* ↑ P. Means, Sean. «For director of 'Wolf of Snow Hollow,' filming a werewolf movie in Utah was like 'winter summer camp'». The Salt Lake Tribune, 09-10-2020. [Consulta: 20 octubre 2020].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «'War With Grandpa', 'Hocus Pocus' & 'Coco' Leaving Footprint With Families At Weekend Box Office». Deadline Hollywood, 11-10-2020. [Consulta: 11 octubre 2020].
* ↑ «The Wolf Of Snow Hollow: Release Date, Trailer, and More! by Shreya», 08-11-2020. [Consulta: 19 març 2021].
* ↑ DeFore, John. «'The Wolf of Snow Hollow': Film Review; Fantastic Fest 2020». The Hollywood Reporter, 07-10-2020. [Consulta: 9 octubre 2020].
* ↑ Tallerico, Brian. «The Wolf of Snow Hollow». RogerEbert.com, 09-10-2020. [Consulta: 9 octubre 2020].
* ↑ Debruge, Peter. «'The Wolf of Snow Hollow' Review: Robert Forster's Last Film Awkwardly Faces the Monster Within». Variety, 06-10-2020. [Consulta: 9 octubre 2020].
# Riscle (instrument musical)

Un riscle és cadascuna de les peces laterals dels instruments musicals cordòfons de mànec que uneixen la tapa harmònica al fons. Són parts estructurals que formen la caixa de ressonància. Així, tenim que els riscles són els costats, sovint de fusta prima (tell o erable), amb una curvatura característica que s'obté en calent i, de vegades, duen uns reforçaments interiors anomenats contrariscles.
En el cas d'alguns instruments membranòfons, és la part estructural sobre la qual s'estén i se subjecte la membrana, com els cèrcols de fusta (que sol ser d'ullastre) o d'altres materials als quals es fermen, aferren o cusen les membranes que produeixen el so.

## Referències

* ↑ Escalas i Llimona, Romà. Catàleg d'instruments. Barcelona: Ajuntament de Barcelona ; Museu de la Música de Barcelona, 1991. ISBN 84-7609-455-8 [Consulta: 18 març 2016].
* ↑ Crespí i Cañellas, Francesc «Riscle». Gran Enciclopèdia de la Música, 2002.
# Tirà rogenc oriental

El tirà rogenc oriental (Casiornis fuscus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues i caatinga del centre i est del Brasil.

## Referències

* ↑ «Tirà rogenc oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Molí de Don Pedro

El molí de Don Pedro és un edifici al terme municipal d'Horta de Sant Joan (la Terra Alta) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Construcció aïllada de planta rectangular als afores del nucli urbà, concretament al sector nord-est del nucli, amb accés actual a través de sendera que parteix des de l'Avinguda de la Generalitat o carretera d'Horta de Sant Joan a Bot. Antigament tenia el seu accés principal per la façana sud-est. Edifici en ruïnes amb estructura tipològica originària de diverses crugies transversals amb jàssera, d'estil popular.
Actualment solament queden els murs estructurals de tancament perimetral de paredat de pedra. Dins d'aquests murs hi ha finestres en planta baixa amb llindes, replanell i dovelles amb llosa de pedra i arc rebaixat adovellat amb la inscripció "1843" a la seva clau. Es poden veure també les obertures més austeres de les finestres de la planta primera, centrades respecte a les obertures de la planta baixa. Els buits interiors restant de l'embigat de fusta del forjat ens indiquen l'existència d'aquesta primera planta. De la forma de façana lateral es pot deduir la coberta que era de dos aiguavessos. El mur posterior i lateral esquerre són els més malmesos, gairebé totalment enderrocats. De la façana posterior queden "gins", grans peces verticals de pedra que feien de contraforts i suportaven els contraforts i suportaven els contrapesos que comprimien els cofins. En aquestes peces es veu la inscripció "1868". Per l'interior del molí resten escampats distints rolls cilíndrics de pedra.

## Notes

* ↑ «Molí de Don Pedro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].

## Vegeu també

* Llista de monuments d'Horta de Sant Joan
# Jaroslav Balík

Jaroslav Balík (Praga, 23 de juny de 1924 - Praga, 17 d'octubre de 1996) va ser un guionista, director i professor de cinema txec.

## Trajectòria

Va començar a treballar al cinema txecoslovac després de la Segona Guerra Mundial en diversos llocs d'assistent. Al mateix temps, va estudiar a la FAMU de Praga, estudis que va completar el 1952. Després de graduar-se va treballar com a ajudant de direcció i a partir del 1957, com a director independent. Del 1973 al 1990 va ensenyar a la FAMU de Praga.
Al començament de la seva carrera, encara va fer la pel·lícula Bomba, relativament aclamada, la pel·lícula que el va donar a conèixer fou Blbec z Xeenemünde (1962) protagonitzada per Václav Sloup, així com la comèdia Slečna Golem protagonitzada per Jana Brejchová. Entre les seves produccions televisives més conegudes a principis dels anys setanta foren Případ Mauricius el 1970, la mítica pel·lícula televisiva Romeo a Julie na konci listopadu i la pel·lícula romàntica Milenci v roce jedna protagonitzada per Marta Vančurová i Viktor Preiss.

## Filmografia
### Cinema

* 1987 Narozeniny režiséra Z. K.
* 1985 Experiment Eva
* 1984 Atomová katedrála
* 1982 Šílený kankán
* 1981 Konečná stanice
* 1980 Rytmus 1934
* 1979 Hordubal
* 1978 Já jsem Stěna smrti
* 1977 Stín létajícího ptáčka
* 1977 Zrcadlení
* 1976 Jeden stříbrný
* 1974 V každém pokoji žena
* 1973 Milenci v roce jedna
* 1972 Slečna Golem
* 1968 Ta třetí
* 1967 Jak se krade milión
* 1964 Pět hříšníků
* 1962 Blbec z Xeenemünde
* 1962 Tarzanova smrt
* 1961 Reportáž psaná na oprátce
* 1959 Zkouška pokračuje
* 1957 Bomba

### Televisió

* 1977 Tichá voda
* 1974 Kosmas a paní Božetěcha
* 1973 Adam a Gabriel
* 1971 Romeo a Julie na konci listopadu
* 1970 Kouzelný dům
* 1970 Príbehy z lepšej spoločnosti
* 1970 Případ Mauricius

## Referències

* ↑ «Jaroslav Balík». Czech Film Database. [Consulta: 11 desembre 2011].
* ↑ Jaroslav Balík al fdb.cz

## Bibliografia

* Osobnosti - Česko : Ottův slovník. Praha: Ottovo nakladatelství, 2008. 823 s. ISBN 978-80-7360-796-8. S. 27.
* TOMEŠ, Josef, a kol. Český biografický slovník XX. století : I. díl : A–J. Praha ; Litomyšl: Paseka ; Petr Meissner, 1999. 634 s. ISBN 80-7185-245-7. S. 43.
* VOŠAHLÍKOVÁ, Pavla, a kol. Biografický slovník českých zemí : 2. sešit : B–Bař. Praha: Libri, 2005. 154–264 s. ISBN 80-7277-252-X. S. 200.
# Turà (Evenkia)

* Per a altres significats, vegeu «Tura».
Turà o Turu (en evenki: Typy; rus: Тура́) és un assentament (possiólok) de Rússia, capital del districte d'Evenkia, dins del krai de Krasnoiarsk. Té una població d'uns 5.000 habitants.
Es localitza a l'altiplà de Síverma (part de l'altiplà de la Sibèria Central), al punt on el riu Kótxetxum desemboca en el Tunguska Inferior.
Disposa d'un aeroport. Malgrat que té una carretera (A-383) que l'uneix amb l'aeroport, està isolada de la xarxa viària i ferroviària russa.

## Història

Fins al 2007, Evenkia constituïda en el Districte Autònom Evenki, era un subjecte federal de la Federació Russa del qual Turà n'era la capital. Fins l'abril de 2011 tenia l'estatus d'assentament de tipus urbà.

## Clima

Turà té un clima subàrtic (classificació de Köppen: Dfc) amb estius curts i plujosos, i llargs hiverns extremadament freds amb poca llum solar.
Dades climàtiques a Turà :
| Mes | gen | febr | març | abr | maig | juny | jul | ag | set | oct | nov | des | anual |
| Màxima rècord °C (°F) | −1.2 (29.8) | 3.3 (37.9) | 9.3 (48.7) | 18.5 (65.3) | 31.3 (88.3) | 37.6 (99.7) | 38.0 (100.4) | 32.6 (90.7) | 25.8 (78.4) | 17.2 (63) | 6.5 (43.7) | 3.0 (37.4) | 38.0 (100.4) |
| Màxima mitjana °C (°F) | −30.8 (−23.4) | −24.4 (−11.9) | −9.6 (14.7) | 0.3 (32.5) | 9.6 (49.3) | 19.7 (67.5) | 23.9 (75) | 19.3 (66.7) | 10.3 (50.5) | −2.5 (27.5) | −19.5 (−3.1) | −28.5 (−19.3) | −2.7 (27.1) |
| Mitjana diària °C (°F) | −34.9 (−30.8) | −30.2 (−22.4) | −17.6 (0.3) | −6.7 (19.9) | 3.8 (38.8) | 13.0 (55.4) | 16.9 (62.4) | 12.8 (55) | 4.9 (40.8) | −6.7 (19.9) | −23.9 (−11) | −32.7 (−26.9) | −8.4 (16.9) |
| Mínima mitjana °C (°F) | −38.9 (−38) | −35.1 (−31.2) | −24.7 (−12.5) | −13.6 (7.5) | −1.8 (28.8) | 6.6 (43.9) | 10.3 (50.5) | 7.5 (45.5) | 0.8 (33.4) | −10.2 (13.6) | −28 (−18) | −36.8 (−34.2) | −13.7 (7.3) |
| Mínima rècord °C (°F) | −58.9 (−74) | −59.2 (−74.6) | −50.4 (−58.7) | −41.6 (−42.9) | −27.1 (−16.8) | −5.8 (21.6) | −1.5 (29.3) | −5.5 (22.1) | −15.6 (3.9) | −39.1 (−38.4) | −52 (−62) | −60 (−76) | −60 (−76) |
| Precipitació mitjana mm (polzades) | 16 (0.63) | 12 (0.47) | 12 (0.47) | 17 (0.67) | 31 (1.22) | 49 (1.93) | 57 (2.24) | 63 (2.48) | 38 (1.5) | 31 (1.22) | 24 (0.94) | 19 (0.75) | 369 (14.53) |
| Mitjana de dies de pluja | 0 | 0 | 0.3 | 4 | 13 | 18 | 16 | 19 | 16 | 6 | 0.2 | 0 | 91 |
| Mitjana de dies de neu | 24 | 21 | 21 | 14 | 5 | 0.2 | 0 | 0.1 | 3 | 21 | 24 | 24 | 156 |
| Humitat relativa mitjana (%) | 77 | 76 | 70 | 63 | 58 | 59 | 65 | 73 | 75 | 78 | 78 | 77 | 71 |
| Mitjana mensual d'hores de sol | 8 | 60 | 167 | 222 | 240 | 264 | 288 | 185 | 107 | 72 | 29 | 3 | 1.645 |
| Font #1: pogoda.ru.net ||||||||||||||
| Font #2: NOAA (hores de sol, 1961-1990) ||||||||||||||

## Referències

* ↑ «Weather And Climate - Climate Tura» (en rus). [Consulta: 18 desembre 2012].
* ↑ «Climate Normals for Tura». National Oceanic and Atmospheric Administration. [Consulta: 19 gener 2013].
# Mas Serra (Riudellots de la Selva)

Mas Serra és una masia al Veïnat de l'Estació de Riudellots de la Selva inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Masia de tres naus, dues plantes i golfes amb vessants a laterals i cornisa plana. El portal és d'arc de mig punt amb grans dovelles i a la clau trobem inscrita la data de 1566. Al costat dret de la planta baixa hi ha una finestra rectangular emmarcada amb pedra, llinda decorada i ampit motllurat, i a l'esquerra una obertura d'arc de mig punt que dona accés al galliner. Al primer pis hi ha tres interessants finestres renaixentistes amb guardapols.
L'obertura de l'esquerra presenta guardapols acabat amb caps d'angelets i la de la dreta amb culs-de-llànties. Les dues tenen llinda decorada amb motiu floral inscrit en un triangle. Pel que fa a la finestra principal, més gran, presenta als extrems del guardapols dues petxines, la llinda amb el text “OIA PIERREM PRETERA MARE DEUM” i un bonic escut central amb el símbol d'una serra i la inscripció “ROC SERRA”.
La façana lateral té dues finestres també emmarcades amb pedra, una d'elles amb impostes i, l'altra amb la llinda i l'ampit torçats, probablement per un moviment de la casa. El costat dret de l'edifici té un pati interior i diversos cossos afegits entre els quals cal destacar un porxo amb un arc de mig punt de rajol cegat. L'interior es conserva intacte pel que fa a l'estructura i els acabats, ja que no s'hi ha fet cap intervenció i tant el paviment de toves com els sostres d'embigat de fusta són encara els originals.

## Referències

* 1 2 3 «Mas Serra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Feira de Santana

Feira de Santana és una ciutat de l'interior de l'estat brasiler de Bahia. Està situada a 115 km de la seva capital, Salvador de Bahia. El 2015 tenia 617.528 habitants.

## Referències

* ↑ «Feira de Santana - Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Feira de Santana - História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 3 desembre 2023].
# Riu sense retorn

Riu sense retorn (títol original en anglès River of No Return) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Otto Preminger i estrenada l'any 1954. Està doblada al català.

## Repartiment

* Robert Mitchum: Matt Calder
* Marilyn Monroe: Kay Weston
* Rory Calhoun: Harry Weston
* Tommy Rettig: Mark Calder
* Murvyn Vye: Dave Colby
* Douglas Spencer: Sam Benson
* Don Beddoe: Ben
* Will Wright

## Referències

* ↑ «River of No Return». The New York Times.
* ↑ «Riu sense retorn». esadir.cat. [Consulta: 24 febrer 2024].
# Berta de Prüm

Berta de Prüm o Bertrada de Prüm o Bertrade l'Antiga fou una dama franca coneguda per diversos actes:
El seu fill Caribert de Laon és el pare de Berta de Laon, reina dels Francs pel seu matrimoni amb Pipí I el Breu.

## Família
### Fets testificats

Per precisar la seva família, diversos fets són posats en relleu:
1. la donació a Echternach feta el mateix any que la fundació de l'abadia de Prüm (la qual hauria hagut de monopolitzar totes les seves liberalitats), és signe d'un proper parentiu amb Irmina d'Oeren.
2. la presència dels noms "Caribert" i "Thierry" en la seva família, així com l'aparició dels noms de "Lluís" (equivalent a Clovis) i de "Lotari" (equivalent a Clotari) entre els carolingis després del matrimoni de Pipí el Breu i de Bertrada de Laon són el signe d'un parentiu amb els merovingis. Bertrada igualment s'hauria de vincular a Bertruda, dona de Clotari II i mare de Dagobert I.
3. Pipí el Breu i Bertrada de Laon posseïen en comú dues propietats a Rommersheim i a Rumbach, de les quals cadascun tenia la seva meitat del seu pare respectiu. Se sap per l'acte de fundació de Prüm que Caribert tenia la seva meitat de la seva mare. Això indica un parentiu entre Bertrada de Prüm i els Pipínides.

### Hipòtesis

A partir d'aquests fets, diverses hipòtesis han estat proposades:
* Considerant que Plectruda, filla del senescal Hugobert i probablement d'Irmina d'Oeren, es va casar amb Pipí d'Héristal, una primera genealogia recolzant-se en els fets 1 i 3 havia estat establerta, fent de Bertrada una filla d'Hugobert i d'Irmina. És la genealogia clàssica dels Hugobèrtides que apareix encara als llibres d'història de l'època carolíngia.
** fet 1 : Bertrada és la filla d'Irmina
** fet 3 : Les propietats de Rommersheim i de Rumbach han estat compartides entre Bertrada i Plectruda. La part de Plectruda va passar als seus fills, i després fou usurpada pel seu gendre Carles Martell que la va transmetre al seu fill Pipí el Breu.
* El 1975, una altra filiació va ser proposada tenint en compte els tres arguments: Bertrada seria filla de Teodoric III i de Clotilde Doda, per tant germana de Clodoveu IV i de Clotari IV. Aquesta Doda seria la filla d'Ansegisel i de Begga, i neta de sant Arnulf i de santa Doda.
** fet 1 : l'espòs anònim de Bertrada és qui està emparentat amb els Hugobèrtides
** fet 2: en tant que filla de Teodoric III, Bertrada era merovíngia
** fet 3: les propietats de Rommersheim i de Rumbach van ser partides entre Pipí d'Heristal (que transmet la seva part a Carles Martell) i Doda (que transmet la seva part a Bertrad)

## Fonts

Christian Settipani, Les Ancêtres de Charlemagne, Paris, 1989, 170 p. (ISBN 2-906483-28-1)
# Tirà terrestre de Taczanowski

El tirà terrestre de Taczanowski (Muscisaxicola griseus) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Praderies dels Andes del Perú i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Tirà terrestre de Taczanowski». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2023(català)
# Montmirail

«Montmirail» té aquests significats:
* Montmirail (Marne), municipi al departament del Marne (regió de Gran Est, França)
* Montmirail (Sarthe), municipi al departament del Sarthe (regió de País del Loira, França)
* Cantó de Montmirail (Marne), cantó al districte d'Épernay (departament del Marne, França)
* Cantó de Montmirail (Sarthe), cantó al districte de Mamers (departament de Sarthe, França)
* Senyoria de Montmirail, senyoria feudal del Regne de França al Marne, al centre del país, veïns dels comtes de Xampanya
* Senyoria de Montmirail (Sarthe), jurisdicció feudal de França, a l'actual departament del Sarthe
# Raïssa Obodóvskaia

Raïssa Andréievna Obodóvskaia (en rus: Раиса Андреевна Ободовская), (Merefa, província de Khàrkiv, 1 de febrer de 1946) és una ex-ciclista soviètica d'origen ucraïnès. Especialista en la persecució, va aconseguir quatre medalles, 2 d'elles d'or, als Campionats mundials de l'especialitat. També va aconseguir una medalla de bronze al Campionat del món en Ruta de 1970.

## Palmarès

* 1968
** Campiona del món de persecució
* 1969
** Campiona del món de persecució
** Campiona de la Unió Soviètica en persecució per equips
* 1970
** Campiona de la Unió Soviètica en persecució

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a velorider.ru
* Fitxa a cyclebase.nl
# Office Kitano

Office Kitano (株式会社オフィス北野, Kabushiki-Gaisha Ofisu Kitano) és una societat japonesa de producció de pel·lícules fundada i dirigida pel director japonès Takeshi Kitano. El logo de la companyia apareix al començament de la pel·lícula acompanyada per una música del compositor Joe Hisaishi.
L'any 2000 van crear el festival Tokyo Filmex.

## Filmografia
### Productora

* Shan he gu ren (2015)
* Ryûzô to 7 nin no kobun tachi (2015)
* Ten no Chasuke (2015)
* Beat Takeshi No Ana Yuki No Okage De Ore No Eiga Ga Okurechattazo TV (2014) (TV)
* Sharing (2014/I)
* Kizzu ritân: Saikai no toki (2013)
* Tian zhu ding (2013)
* Sakura namiki no mankai no shita ni (2012)
* "Nichiyô golden de nani yattenda TV: Episode #1.1" (2012)
* Outrage 2 (2012)
* Outrage (2010)
* Akiresu to kame (2008)
* Er shi si cheng ji (2008)
* Glory to the filmmaker! (2007)
* Behind the Scenes of 'Big River' (2006) (V)
* Big River (2005)
* Takeshis' (2005)
* Shichinin no tomurai (2005)
* Shijie (2004)
* Izo (2004)
* Zatoichi (2003)
* Asakusa Kid (2002)
* Dolls - Marionetas (2002)
* Ren xiao yao (2002)
* Chicken Heart (2002)
* Delbaran (2001)
* Brother (2000/I)
* Zhantai (2000)
* Scenes by the Sea: Takeshi Kitano (2000) (TV)
* L'estiu d'en Kikujiro (1999)
* "Cinéma, de notre temps: Takeshi Kitano, l'imprévisible" (1999)
* Hana-bi (1997)
* Kizzu ritân (1996)
* Minnâ-yatteruka! (1994)
* Ano natsu, ichiban shizukana umi (1991)
* "Super Jockey" (1983) ... (1989-)

### Distribució

* Ryûzô to 7 nin no kobun tachi (2015) Japó, cinemes
* Ten no Chasuke (2015) Japó, cinemes
* Tian zhu ding (2013) (2014) Japó, cinemes
* Er shi si cheng ji (2008) (2009) Japó, cinemes
* Glory to the filmmaker! (2007) Japó, cinemes
* Big River (2005) Mundial, tots els mitjans
* Takeshis' (2005) (2005) Japó, cinemes
* Shichinin no tomurai (2005) Japó, cinemes
* Shijie (2004) (2005) Japó, cinemes
* Zatoichi (2003) Japó
* Ren xiao yao (2002)
* Brother (2000/I) Japó i SudEst asiàtic
* Karaoke (1999/III)

## Enllaços externs

* Web oficial (japonès)
* Fitxa a Imbd (anglès)
# Mas Serra

«Mas Serra» té aquests significats:
* Mas Serra, veïnat al municipi de Celrà
* Mas Serra (Avinyonet de Puigventós)
* Mas Serra (Talamanca), edifici al municipi de Talamanca (el Bages)
* Mas Serra (Riudellots de la Selva), masia a la comarca de la Selva
# Feinglosita

La feinglosita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al supergrup de la brackebuschita. Rep el nom per Mark N. Feinglos (1948-), professor al Centre Mèdic de la Universitat de Duke, a Durham, Carolina del Nord, qui va descobrir el mineral.

## Característiques

La feinglosita és un arsenat de fórmula química Pb₂Zn(AsO₄)₂·H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1995. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la feinglosita pertany a «08.BG: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,5:1» juntament amb els següents minerals: arsentsumebita, bearthita, brackebuschita, gamagarita, goedkenita, tsumebita, arsenbrackebuschita, bushmakinita, tokyoïta, calderonita, melonjosephita i tancoïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tsumeb, situada a la localitat de Tsumeb, a la regió d'Otjikoto (Namíbia). També ha estat descrita a les mines de Kamariza, a Àtica, Grècia. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Feinglosite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 maig 2019].
# Cosmochilus nanlaensis

Cosmochilus nanlaensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Mekong al seu pas per Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Sauvage H. E. 1878. Note sur quelques poissons d'espèces nouvelles provenant des eaux douces de l'Indo-Chine. Bull. Soc. Philomath. París (Ser. 7) v. 2. 233-242.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Chen, Y.F., Z.C. He i S.P. He, 1992. On a new cyprinid fish from the genus Cosmochilus Sauvage from Yunnan, China (Cypriniformes: Cyprinidae). Acta. Zootaxon. Sin. 17(1):100-103.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.