OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joseph Pilates

Joseph Hubertus Pilates (Mönchengladbach, 9 de desembre de 1883 – Ciutat de Nova York, 9 d'octubre de 1967) fou el creador d'un mètode d'entrenament físic-mental que anomenà Contrologia, per prevaler el control de la ment sobre el cos. Avui dia és conegut com a mètode Pilates o simplement Pilates.
Va néixer a la petita localitat de Mönchengladbach, a prop de Düsseldorf. El seu pare, el cognom original del qual era Pilatu, era d'ascendència grega i va ser un important atleta a Alemanya. La seva mare era naturòpata i d'ascendència alemanya.
Joseph Pilates va ser un nen malaltís. Va patir asma, raquitisme i febre reumàtica, per la qual cosa va desenvolupar una musculatura feble que va derivar en alteracions posturals i una disminució de moviment. Això el va dur a estudiar el cos humà, buscant la manera d'enfortir-se mitjançant l'exercici físic. El metge de la família li va regalar un vell manual d'anatomia i amb ell va aprendre totes les parts del cos. També va passar molt de temps estudiant el moviment dels animals, filosofies orientals i els mètodes d'entrenament dels antics grecs i romans, als quals admirava perquè considerava que havien aconseguit l'ideal d'equilibri entre el cos, la ment i l'esperit. També va practicar diverses disciplines que influirien en el seu mètode d'entrenament, com culturisme, lluita, ioga, tai-txi, meditació i gimnàstica, al que va sumar l'estudi de la mecànica corporal i de la correcta respiració.
La seva determinació per millorar va ser tal que amb catorze anys, superades les seves malalties, va començar a posar com a model anatòmic i amb el temps va esdevenir un gran esportista, aconseguint cert èxit com boxejador i gimnasta i adquirint un bon nivell en natació, submarinisme i esquí.
Després de molts anys d'estudi i un selectiu procés de descart, Joseph Pilates va començar a esbossar el seu propi mètode. No obstant això va arribar la Primera Guerra Mundial i va ser reclutat en l'exèrcit del seu país. Fou fet presoner de guerra i va començar a aplicar les seves pròpies tècniques en els seus companys de camp i a treballar amb malalts de guerra. Utilitzant molles subjectes a llits, organitzava l'exercitació sistemàtica dels músculs, de manera que poguessin recuperar el to muscular.
Una cop conclosa la guerra, es va traslladar als Estats Units i, instal·lat a Nova York, va començar a fer classes del seu mètode a un selecte grup d'alumnes compost principalment per famosos atletes i prestigiosos ballarins com George Balanchine i Martha Graham.
El mètode, originalment anomenat pel seu creador Contrologia ("Contrology"), en referència a l'ús de la ment per controlar els músculs, i s'enfoca principalment a la correcta postura dels músculs que ajuden a sostenir el cos equilibrat, en particular, l'alineació de l'espina dorsal i la fortalesa dels músculs dorsals que contribueixen a alleujar i prevenir mals d'esquena.

## Enllaços externs

* http://www.easyvigour.net.nz/pilates/h_biography.htm
* http://www.metodo-pilates.com.ar/v-biografia-joseph-pilates.htm
# Ngouri

Ngouri és una ciutat i sostsprefectura al Txad, situada a la regió de Lac. És el centre administratiu del departament de Wayi. A l'oest de la ciutat, hi ha un petit aeroport homònim.

## Ubicació geogràfica

La ciutat està situada en l'oest del Txad, al nord-est del llac Txad, a una altitud de 303 metres sobre el nivell de la mar. Està situada a uns 165 quilòmetres al nord-nord-est de la capital N'Djamena.

## Referències

* ↑ «Maps, Weather, and Airports for Ngouri, Chad». [Consulta: 21 juliol 2020].
# Rádio Renascença

Rádio Renascença (en portuguès, Ràdio Renaixença) és el nom d'una cadena de ràdio portuguesa per a públic catòlic. Es podria comparar a la COPE a Espanya. Fou creada a la dècada dels anys 1930 durant el règim d'Oliveira de Salazar, que d'igual manera que el franquisme, va instaurar un règim militar nacionalcatòlic. Fou fundada per Manuel Lopez da Cruz. L'any 1975 va ser ocupada per un grup de treballadors fins que al mes de desembre del mateix any es va retornar l'emissora a l'Església Catòlica qui n'és la propietària. El canal dedica la major part de la seva programació a la música, amb espais informatius regulars.

## Referències

* ↑ http://www.ordens.presidencia.pt/?idc=153
* ↑ Ribeiro, 2002: 22 A Rádio Renascença e o 25 de Abril, Lisboa: Universidade Católica Editora.
* ↑ http://rr.sapo.pt/
# Tour

«Tour» té aquests significats:
* Tour o Tour de França, competició ciclista per etapes disputada al llarg de la geografia francesa i, a vegades, d'altres
* Tour (anglès) o gira musical (català), successió d'actuacions o concerts d'una banda o un artista en diferents localitats
* Tour-en-Bessin, municipi al departament de Calvados (regió de Normandia, França)
* Tour-en-Sologne, municipi al departament del Loir i Cher (regió de Centre – Vall del Loira, França)
# Rutilus frisii

Rutilus frisii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Euràsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Muus, B.J. i P. Dahlström, 1968. Süßwasserfische. BLV Verlagsgesellschaft, Múnic, Alemanya. 224 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wheeler, A., 1992. Freshwater fishes of Britain and Europe. Rainbow Books, Elsley House, Londres, Anglaterra. 124 p.
# Rutilus aula

Rutilus aula és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Itàlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ Bianco, P.G., 1995. Mediterranean endemic freshwater fishes of Italy. Biol. Conserv. 72:159-170.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Arlene Boxhall

Arlene Boxhall (Mufulira, 9 d'octubre de 1961) va ser una jugadora d'hoquei sobre herba zimbabuesa. El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la competició d'hoquei sobre herba. Era la jugadora més jove de l'equip, portera reserva i tot i que no jugà cap minut durant la competició també va rebre la medalla.

## Referències

* ↑ Moscow Olympics 1980 – Zimbabwe Women's Hockey Gold Medallists. Salisbury: Zimbabwe Olympic Committee, 1980.
* ↑ Byrom, Glen; McDermott, Dave; Streak, Brian. Rhodesian Sports Profiles, 1907–1979: with a supplementary feature on the Zimbabwe women's hockey team to the Moscow Olympics, 1980. Bulawayo: Books of Zimbabwe, 1980, p. 249–253. ISBN 978-0-86920-217-3.
# Robert Doornbos

Robert Doornbos va ser un pilot de curses automobilístiques neerlandès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1. Va néixer el 23 de setembre del 1981 a Rotterdam, Països Baixos.
Robert Doornbos va debutar a la dotzena cursa de la temporada 2004 (la 55a temporada de la història) del campionat del món de la Fórmula 1, disputant el 24 de juliol del 2005 el G.P. d'Alemanya al Circuit de Hockenheim. Va participar en un total d'onze curses puntuables pel campionat de la F1 disputades en dues temporades consecutives (2005 - 2006) aconseguint una dotzena posició com millor classificació en una cursa, i no assolí cap punt vàlids pel campionat del món de pilots.

## Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 11 (11) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# Blanca de Savoia

Blanca de Savoia (Chambéry, Savoia 1331 - Pavia, Milà 1387) fou una infanta de Savoia i senyora consort de Milà.

## Orígens familiars

Va néixer el 1331 a la ciutat de Chambéry, en aquells moments capital del comtat de Savoia i que actualment forma part del departament de la Savoia, sent la segona filla del comte Aimone de Savoia i Violant de Montferrat. Fou neta per línia paterna del també comte Amadeu V de Savoia i Sibil·la de Bresse, i per línia materna de Teodor Paleòleg de Montferrat i Argentina Spinola. Fou germana del comte Amadeu IV de Savoia.
Morí el 31 de desembre de 1387 a la ciutat de Pavia, sent enterrat al Monestir de Santa Clara, fundat per ella mateixa el 1380.

## Núpcies i descendents

Es casà "per poders" el 10 d'octubre i "en persona" el 28 d'octubre de 1350 amb el senyor de Milà Galeàs II Visconti. D'aquesta unió nasqueren:
* Joan Galeàs Visconti (1351-1402), senyor i duc de Milà
* Violant Visconti (1354-1386), casada el 1368 amb Lionel d'Anvers

## Referències

* ↑ «SAVOIA, Bianca di in "Dizionario Biografico"» (en italià). [Consulta: 10 desembre 2020].
# Pseudis tocantins

Pseudis tocantins és una espècie de granota que es troba al Brasil.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Caramaschi, U., Gonçalves da Cruz, C.A. & Silvano, D. 2004. Pseudis tocantins. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 8 de gener de 2008.
# Sant Climent de la Selva

Sant Climent de la Selva és una edificació religiosa que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de Navès (Solsonès).

## Descripció

Sant Climent de la Selva és una església neoclàssica rural, construïda damunt de la primitiva romànica. Està orientada a l'est, de planta rectangular i d'una sola nau adossada a la rectoria. L'interior està arrebossat, amb diverses capelles laterals, el sòl és de pedra i les parets arrebossades. Porta d'arc de mig punt adovellada amb un petit ull de bou a sobre. Al costat hi ha una gran torre de campanar, d'un sol cos i cobert a quatre vessants. El parament és de carreus irregulars, a les cantonades, pedres tallades i picades.
La rectoria és un edifici de planta rectangular, cobert a dues vessants, que va ser refet l'any 1678, segons indica una llinda de la porta: "1678. P. Jacobo Postils"

### Notícies històriques

Tenim notícies de la parròquia de La Selva des de l'any 839 i cap a l'any 900, hi hagué de rectors Alico, Adanagild i Ferriol. A la segona meitat del segle xii, aquesta església va ser substituïda per una altra de més gran, amb volta de pedra i absis llombard.
L'any 1641, el bisbe fra Pere de Santiago va donar llicència als habitants de La Selva per engrandir l'església, fer la rectoria, la sagristia i el campanar. El rector era P. Jacobo Postils. A l'interior, treballaven l'escultor Pau Alinyà, el pintor Josep Bordons i l'argenter de la vila de Cardona, Joan Carrera. L'any 1657, l'obra de la construcció ja estava força enllestida, continuant les obres de l'interior. Portava l'administració de les obres Antoni Fornells.
L'altar major es va realitzar l'any 1777 per Josep Pujol.

## Referències

* 1 2 «Sant Climent de la Selva». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Navès
# L'Aulet (Sant Aniol de Finestres)

L'Aulet és un paratge boscós del terme municipal de Sant Aniol de Finestres a la comarca de la Garrotxa (Girona). L'indret està situat a l'extrem nord dels cingles de Can Sotera i al sud del Pla d'en Vila, a una altitud de 411 m, al marge dret de la Riera de Llémena i a escassos 500 m de Sant Martí de Llémena.
Etimologia: aulet és un mot del lèxic comú. Els seu signigicat és alzinar o alzineda (bosc d'alzines).

## Referències

* ↑ «mapa topogràfic, base 1:5.000». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, ICGC, 2021. [Consulta: 30 juliol 2021].
* ↑ «Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, Sant Aniol de Finestres, Garrotxa» p. 807. ICGC, 2017. Arxivat de l'original el 2021-07-30. [Consulta: 30 juliol 2021].
* ↑ «aulet». DIEC2 Institut d'Estudis Catalans, 2021. [Consulta: 30 juliol 2021].
# Topònims de Vilamolat de Mur

Llistat de topònims del poble de Vilamolat de Mur, pertanyent a l'antic terme municipal de Mur, actualment integrat en el de Castell de Mur, al Pallars Jussà, presents a la Viquipèdia.

## Castells

| Torre Gasol | Torre Ginebrell |

## Corrals

| Corral de Sant Miquel | Corral del Seix |

## Eres

* Era de Ferriol

## Esglésies

| Sant Gregori de Vilamolat de Mur | Sant Miquel |

## Masies (pel que fa als edificis)

| Casa Ginebrell | Casa Josep |

## Preses
### Vilamolat de Mur

* Presa de Sant Gregori

## Geografia
### Boscs

* Roureda de Josep

### Camps de conreu

| Cantamoixons Caps de la Vinya de Miret Ginebrell Vinya Gran Bancalada de Josep Mallols de Josep Planta de Josep | Planells de Josep Vinya de Miret Los Pous de Miret Sort de Nadal Ço del Nin L'Hort Nou Boïgues de Petit | Vinya de Petit Les Planes Tros de Riu Horts de Rius Vinya de Rius Els Olivers del Romeral Hort del Romeral | Tros de Sant Gregori Sant Miquel Boïga de Sant Miquel Hort del Sastre Los Seixos Vinya del Serrat La Vinyeta |

### Cavitats subterrànies

* Cova de la Quadra

### Clots

| Clot de l'Abeller | Clot del Ferrer | La Quadra | Clot del Roure |

### Collades

* Collada de Rius

### Corrents d'aigua

| Llau del Boix Barranc de les Borrelles Carant de les Bruixes Llau del Clot del Roure Barranc de Cordillans Carant del Duc Llau de les Encortades | Llau de Ferriol Barranc de la Font de Borrell Barranc de l'Hort Nou Llau de Llució Llau dels Mallols, de Vilamolat de Mur Llau dels Mallols, de Puigverd Llau de Nofret | Llau del Rengat Barranc de Rius Barranc de la Roca Plana Llau del Romeral Barranc del Ruc Carant de la Ruixent Barranc de Salze | Barranc de Sant Gregori Llau de Sant Miquel Llau de la Solana Llau del Toll Lo Torrentill Llau de la Vinya del Serrat Llau de la Vinyeta |

### Costes

| Costes del Barranc del Ruc | La Costa | Costa de Mur |

### Diversos

| Lo Carant del Duc Les Encortades | Alzina del Magí L'Arner de Petit | Lo Tancat Nou Los Tarterons | La Font Vella |

### Entitats de població

* Vilamolat de Mur

### Fonts

| Font del Boix La Fontfreda Font de Josep | Font Nova Font del Ruc Font de Sant Gregori | Font del Segalar Font del Toll | Font Truïda Font Vella |

### Masies (pel que fa al territori)

| Casa Ginebrell | Casa Josep |

### Muntanyes

| Tossal Gros | Los Tossalets |

### Obagues

| L'Obaguet, de Vilamolat de Mur | Obac del Sastre |

### Planes

| Planells de Josep | Planell de Petit | Les Planes | Plana del Roquero |

### Pous

* Pou de Petit

### Serres

| Serrat Rodó Serrat de la Comassa | Serrat del Magí Serrat del Nenot | Serrat del Puit Serrat de Purredó | Serrat de la Solana Serrat de la Vinyeta |

### Solanes

| Solana de Fontana Solana de Josep | Solana de Nadal | Solà de la Roca | La Solaneta |

### Vedats

| Vedat de Petit | Vedat de la Solana |

### Vies de comunicació

| Camí de Casa Josep Camí de Fórnols | Camí de les Planes Camí de la Sort | Camí de Vilamolat de Mur, des de Puigverd | Camí de les Vinyes |
# Rutilus meidingerii

Rutilus meidingerii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àustria, Alemanya i Eslovàquia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Muus, B.J. i P. Dahlström, 1968. Süßwasserfische. BLV Verlagsgesellschaft, Múnic, Alemanya. 224 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Khayu

Khayu o Jaau va ser un governant del període protodinàstic d'Egipte que va regnar en el delta del Nil.
Altres grafies del seu nom, en altres llengües: Iucha, Khaau, Khaiou, Khayu, Kaa.
És esmentat a la pedra de Palerm, una inscripció pètria que conté els noms de diversos mandataris predinàstics del Baix Egipte.

## Titulatura

| Rei del Baix Egipte: | --- (Khayu) Khayu (Pedra de Palerm) |
| Predecessor: Hsekiu | Faraó Període protodinàstic d'Egipte | Successor: Tiu |

## Referències

* J. H. Breasted, History of Egypt from the Earliest Time to the Persian Conquest, 1909, p. 36.
* J. H. Breasted, Ancient Records of Egypt, Part One, Chicago 1906, § 90.

## Enllaços externs

* http://www.tierradefaraones.com/pretinita_tinita/dinastias_00_0/dinastia.htm Arxivat 2013-01-15 a Wayback Machine..
# Historia magistra vitae

Historia magistra vitae o Magistra Vitae és una expressió llatina, utilitzada per Ciceró al seu De Oratore com a personificació de la història, significa "mestre de la vida". Sovint parafrasejat com Historia est Magistra Vitae, transmet la idea que l'estudi del passat hauria de servir de lliçó per al futur, i va ser un pilar important de la historiografia clàssica, medieval i renaixentista.
La frase completa, amb traducció al català, és:
| « | (llatí) Historia vero testis temporum, lux veritatis, vita memoriae, magistra vitae, nuntia vetustatis, qua voce alia nisi oratoris immortalitati commendatur? | (català) Però la història és el testimoni dels temps, la llum de la veritat, la vida de la memòria, la mestra de la vida, els pregoners de l'antiguitat, amb quina altra veu es lloa la immortalitat de l'orador? | » |
| — Cicero, De Oratore, II, 36. ||||

## Bibliografia

* Cicero, Marcus Tullius. On oratory and orators. Nova York: Harper & Brothers, 1860.
* Cicero, Marcus Tullius. De oratore. Leipzig: B.G. Teubner, 1862.
* Hatzimihail, Nikitas E. «Preclassical Conflict of Laws». Cambridge University Press, 30-06-2021. DOI: 10.1017/9781139016674.

## Referències

* ↑ De Oratore, p. 110-111 [Consulta: 21 febrer 2022].
# Futbol Club Tàrraco

El Futbol Club Tàrraco és un club de futbol de la ciutat de Tarragona. Va ser fundat el 23 de novembre de 2012 i actualment té 4 equips de futbol base, dos femenins amateurs, un que milita a 2a Catalana i l'altre de futbol 7, el Tàrraco-Solc amb diversitats funcionals i un amateur masculí que milita a la Quarta Catalana.
El club és gestionat per la seva pròpia afició a través de l'accionariat popular, seguint el model d'altres clubs europeus que sorgeixen amb el propòsit de treballar per un futbol més just, solidari, crític i social. Juga a l'Estadi Municipal de Campclar, estadi que actualment gestiona el mateix FC Tàrraco.

## Referències

* ↑ Aguilar, Àlex. «FC Tarraco: El primer club popular català» (en castellà). Mundo Deportivo, 17-09-2013. [Consulta: 5 desembre 2021].
* ↑ «Coneixem el projecte del FC Tarraco: futbol pel poble i del poble sota el lema "No al futbol modern"» (en castellà). Cadena SER, 06-08-2013. [Consulta: 5 desembre 2021].
* ↑ Llauradó, Josep Maria. «La base social és el que marca fins a on podem arribar, en altres clubs són els diners els que ho marquen». NacióTarragona, 23-08-2021. [Consulta: 5 desembre 2021].
# Thorpe

Thorpe és el nom dels següents personatges:
* Christiana Thorpe (1958), política de Sierra Leone
* Ian Thorpe (1982), nedador australià
* James Francis Thorpe (1887-1953), considerat el millor i més versàtil atleta nord-americà de la primera meitat del segle XX
* Otis Thorpe (1962), jugador de bàsquet nord-americà
* Richard Thorpe (1896-1991), director de cinema nord-americà
* William Homan Thorpe (1902-1986), zoòleg britànic
# Torrent de Valldeperes

El Torrent de Valldeperes
és un torrent afluent per la dreta de la Riera de Valldeperes, al Bages.

## Municipis per on passa

El curs del Torrent de Valldeperes transcorre íntegrament pel terme municipal de Navars.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica del Torrent de Valldeperes està integrada per 2 cursos fluvials que sumen una longitud total de 3.329 m.

### Distribució per termes municipals

Tota la seva xarxa transcorre íntegrament pel terme municipal de Navars.

## Referències

* 1 2 3 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Torrent de Vallençana

El torrent de la Vallençana és un curs d'aigua afluent del Besòs pel marge esquerre. Neix al terme de Badalona, al vessant occidental de la serralada de Marina, prop del coll de Vallençana (a la font d'en Móra), i continua per la urbanització de la Vallençana; i desemboca al Besòs dins el terme de Montcada i Reixac. La vall que forma serveix com a via de comunicació entre els municipis de Badalona i Montcada i Reixac a través de la carretera local BV-5011. El 2017 va començar uns treballs de millora del torrent per potenciar la vegetació riberenca autòctona i eliminar les espècies invasores com la canya de sant Joan.

## Referències

* ↑ «Un recorregut per les rieres i els torrents de Badalona». Tot Badalona, 27-07-2018 [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Grau, Laura «Comencen els treballs de millora al torrent de Vallençana». La Veu, 03-03-2017 [Consulta: 30 gener 2018].
# Tossal Gros (Figuerola del Camp)

El Tossal Gros és una muntanya de 867 metres que es troba entre els municipis de Figuerola del Camp a l'Alt Camp i el de Montblanc a la Conca de Barberà. És el punt més alt de la serra de Miramar.
El cim del Tossal Gros, situat al capdamunt d'una llarga falla de vora set-cents metres de llargada i seixanta d'alçada relativa entre sostre i mur(penyasegat) rep el nom de Tossal Gros, al qual pertany.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ «TEMES GENERALS DE GEOLOGIA PER A L'ESO». GEOLOGIA FÀCIL - Institut de Camarles. [Consulta: 22 març 2020].
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Tossal Gros (Mont-ral)

El Tossal Gros és una muntanya de 844 metres al municipi de Mont-ral, a l'Alt Camp, a uns 2.300 m a l'est del nucli urbà. Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 264131002 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya