OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acaciella angustissima

Acaciella angustissima (Prairie acacia, White ball acacia, Ocpatl, Palo de Pulque) és una espècie de planta dins la família fabàcia Tolera una lleugera secada i és un adob verd. És una planta perenne i caducifòlia primer creix com un arbust i finalment es fa un arbret. Es troba en zones tropicals al voltant de l'Equador. Necessita entre 750 i 2000 litres de pluviometria anual.
És planta nativa de la zona sud d'Amèrica del Nord, el Carib i la majoria d'Amèrica del Sud.

## Usos

* Begudes alcohòliques, amb l'arrel se'n fa el pulque de Mèxic.
* Farratge amb les llavors
* Medicinal usat pels maies per a problemes digestius
A. angustissima lleugerament inhibeix el creixement d'Escherichia coli i Staphylococcus aureus.

## Referències

* ↑ Hortipedia Arxivat 1-10-2011 a Wayback Machine.
* ↑ Texas Wildlife Center, Acaciella angustissima (as Acacia angustissima), Wildlife Center
* ↑ Rätsch, Christian. Enzyklopädie der psychoaktiven Pflanzen. Botanik, Ethnopharmakologie und Anwendungen., p. 15. ISBN 978-3-85502-570-1.
* ↑ Acaciella angustissima (as Acacia angustissima)
* ↑ World Agroforestry Centre Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Acacia truncata

Acacia truncata és una espècie de planta arbustiva que pertany a la subfamília Mimosaceae dins el grup de les lleguminoses. És una espècie endèmica del sud d'Austràlia.

## Descripció
### Port

Arbust en forma de cúpula, d'uns 0,5-2 m d'alçada, fins a 3 m en rases protegides. Forma una capçada oberta, densa però no gaire espinosa.

### Fulles

Les fulles són bipinnades, reduïdes a folíols i espines com adaptació a la sequera. Generalment presenten estípules folioses o espinoses. Sovint, els pecíols, presenten glàndules que secreten productes per als insectes que hi tenen una relació de mutualisme.

### Flors

L'època de floració és entre el Juny i el Setembre. És polinitzant per nombroses espècies d'insectes que es veuen atrets pel color groc dels estams molt visibles de les seves flors. Els ocells també els poden pol·linitzar mentre s'alimenten dels insectes que viuen en les acàcies. És una acàcia amb inflorescències globuloses. Els seus glomèruls fan 12 mm de diàmetre amb les flors grogues i molt perfumades. Floreix de febrer a març. Els fruits són llegums cilíndrics d'uns 7 cm de llargada. Les llavors són brunes d'uns 7 mm de llarg.

## Referències

* ↑ «Acacia truncata a EOL» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
* ↑ «Acacia truncata a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 20 gener 2015].
# Tècnics Especialistes en Desactivació d'Artefactes eXplosius

Tècnics Especialistes en Desactivació d'Artefactes eXplosius o TEDAX és el nom que reben els artificiers de la policia o de l'exèrcit en Espanya encarregats de la desactivació i neutralització de qualsevol tipus d'artefacte explosiu, entre d'altres. També fan tasques del tipus NRBQ (Nuclear Radiològic Bacteriològic Químic).
A la policia catalana l'àrea especialista és l'Àrea TEDAX-NRBQ.

## Referències

* ↑ «Policies sense marge d'error». Diari Ara, 28-11-2011. [Consulta: 28 novembre 2011].

## Enllaços externs

* TEDAX-NRBQ dels Mossos d'Esquadra Arxivat 2011-09-18 a Wayback Machine.
* TEDAX Guàrdia Civil Arxivat 2005-08-28 a Wayback Machine.
* TEDAX-NRBQ Policia Nacional Arxivat 2010-04-01 a Wayback Machine.
# Giorgio Moser

Giorgio Moser (Trento, 9 d'octubre de 1923 - Roma, 25 de setembre de 2004) fou un director de cinema i guionista italià. Va dirigir pel·lícules i documentals entre 1954 i 1996.

## Biografia

Llicenciat en jurisprudència, des de jove es va dedicar a la crítica cinematogràfica i al periodisme, aproximant-se al cinema primer com a ajudant de direcció, després com a escriptor de curtmetratges i documentals. El 1955 va realitzar el primer llargmetratge Continente perduto, al costat de Mario Craveri. Dos anys després va dirigir L'impero del sole. Des del 1959 va treballar principalment com a documentalista per la Rai.

## Filmografia
### Documentals

* Continente perduto (1954)
* Dove nasce il Nilo, diari d'un viatge amb Stefano i Andrea Moser Rai (1975)
* Clown in Kabul (2002)

### Direcció

* Un po' di cielo (1955)
* L'impero del sole co-dirigit amb Enrico Gras (1955)
* Violenza segreta (1963)
* Vado a vedere il mondo capisco tutto e torno, telefilm (1973)
* A proposito di Francis Macomber, telefilm (1977)
* Un reietto delle isole (1980)
* Blue Dolphin - L'avventura continua (1990)

### Guionista

* Il ratto delle Sabine (1945)
* Dick smart 2.007, dirigida per Franco Prosperi (1967)
* È più facile che un cammello..., dirigida per Luigi Zampa (1951)

## Premis

* Ós de Plata al 5è Festival Internacional de Cinema de Berlín, 1955 per Continente Perduto
* Premi Especial del Jurat al 8è Festival Internacional de Cinema de Canes

## Referències

* ↑ Fallece el cineasta Giorgio Moser, Diario de Córdoba, 27 de setembre de 2004
* ↑ Giorgio Moser, director de cine italiano, El País, 27 de setembre de 2004

## Enllaços externs

* Giorgio Moser s CineDataBase, Rivista del cinematografo.
# George Takei

George Takei (Los Angeles, 20 d'abril de 1937), és un actor estatunidenc de la televisió, nascut a Los Angeles, Califòrnia, conegut principalment per la seva a aparició a sèrie original de Star Trek en el paper de Hikaru Sulu.
Més recentment ha interpretat el paper de Kaito Nakamura en la sèrie de televisió de la NBC Herois. Ha aparegut en episodis tant de la sèrie Psych com de The Big Bang Theory on s'interpretava a si mateix de manera exagerada i humorística.

## Biografia

Takei va néixer de pares japonesos nord-americans, amb qui va viure en Camps de concentració per als japonesos americans durant la Segona Guerra Mundial. Va començar a dedicar-se a la interpretació a la universitat, cosa que va portar el 1965 al paper de Sulu, al qual va tornar periòdicament als anys noranta. Quan es va declarar gai el 2005, es va convertir en un destacat defensor dels drets LGBT i actiu en la política estatal i local. Ha estat un defensor vocal dels drets dels immigrants, en part a través del seu treball al programa de Broadway Allegiance del 2012, sobre l'experiència d'internament.

## Filmografia

* 1960 - Quan bull la sang
* 1979-1991 - Serie i pel·lícules de Star Trek, amb el paper de Hikaru Sulu.
* 1998 - Mulan (veu)
* 2006 - Herois (Kaito Nakamura).
* 2008 - Futurama, the game of Bender (veu). (pel·lícula)
* 2008 - Command & Conquer: Red Alert 3 (Emperador Yoshiro).
* 2009 - Transformers Animated, Yoketron (tercera temporada).

## Referències

* ↑ Zoglin, Richard (1994-11-28). «Star Trek: Trekking Onward». Time.
* ↑ Vankin, Deborah. «Actor-activist George Takei takes command in cyberspace and beyond». Los Angeles Times, 07-04-2015. [Consulta: 11 juny 2015].
* ↑ «George Takei on today's fear of immigrants - CNN Video». [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ Granberry, Michael. «At SMU talk, George Takei takes 'Star Trek'-like aim at Trump's immigration policies», 02-02-2017. Arxivat de l'original el 2021-06-03. [Consulta: 20 setembre 2018].

## Enllaços externs

* GeorgeTakei.com
# UTC−09:30

UTC−09:30 és una zona horària d'UTC amb 9 hores i mitja de retard de l'UTC. El seu codi DTG és V+, V* o V$^0$.

## Zones horàries

* Marquesas Islands Time (MIT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* França
** Polinèsia Francesa
*** Illes Marqueses
Aquesta zona no té horari d'estiu.

## Geografia

UTC-09:30 és la zona horària ésta situada 142° 30′ O de longitud.
# Agàtocles de Samos

Agàtocles de Samos (llatí: Agathocles, en grec antic: Ἀγαθοκλῆς, fou un escriptor grec que va escriure un llibre sobre la constitució de Pessinus, segons diu Plutarc.

## Referències

* ↑ Agathocles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 65
# Agàtocles de Tessàlia

Agàtocles (en llatí Agathocles, en grec Ἀγαθοκλῆς) nascut a Tessàlia, que va obtenir el favor del rei macedoni Filip, amb el que va arribar a obtenir un alt rang. Fou el pare de Lisímac de Tràcia, un dels diàdocs d'Alexandre el Gran.

## Referències

* ↑ 1.Agathocles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 65
# Uncut

La revista Uncut, comercialitzada com UNCUT, és una popular publicació mensual amb seu a Londres. Està disponible a tots els països de llengua anglesa, i se centra en la crítica musical, encara que també inclou una secció de cinema. A la revista també s'analitzen llibres de temàtica musical, i sota la marca de Uncut també va ser publicada una revista a Dvd des del 2005 al 2006.

## Uncut (Revista principal)

El continguts d'Uncut ' inclouen extensos anàlisis d'àlbums antics, entrevistes amb directors de cinema, notícies de música i cinema, i revisions d'importants llançaments d'àlbums i DVDs. La part musical de la revista tendeix a enfocar-se en gèneres com el rock americà i country alternatiu. Cada mes la revista inclou un Compact Disc gratuït, que sol incloure tant nous llançaments com antigues cançons. Algunes edicions especials han presentat a artistes com Radiohead, Bob Dylan, Bruce Springsteen, The Byrds, David Bowie, Demon Records, Eric Clapton, John Lennon, Pink Floyd, Queen, Martin Scorsese, Motown Records, Morrissey, George Harrison, Jimmy Page, Led Zeppelin i molts més.
Uncut va sofrir un canvi de disseny radical el maig de 2006, quan la direcció de la revista va decidir no continuar fent anàlisi de llibres, i va reduir el seu contingut sobre cinema. Allan Jones ha estat l'editor d'Uncut des del seu començament. Havent estat ex-editor de Melody Maker, ha aconseguit mantenir la seva pròpia identitat a la publicació, en la qual escriu una columna mensual, explicant històries sobre la seva llarga carrera al servei del periodisme musical.

## Referències

* ↑ «Total Average Net Circulation Per Issue for period July–December 2008». ABC.org.uk. Arxivat de l'original el 2008-04-30. [Consulta: 27 maig 2009]. Note: User must enter "Uncut" in "Quick Search By Title" box.
* ↑ «"Uncut editor's diary"» (en anlgès). Arxivat de l'original el 2011-10-07. [Consulta: 7 juny 2011].
# Acestrocephalus anomalus

Acestrocephalus anomalus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena a Colòmbia.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1910. Catalogue of the fresh-water fishes of tropical and south temperate America. A Reports of the Princeton University expeditions to Patagonia 1896-1899. Zoology. Catalogue v. 3 (pt 4): 375-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F. 1880. Zur Fisch-Fauna des Cauca und der Flüsse bei Guayaquil. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 42: 55-104, Pls. 1-9.
* ↑ «Acestrocephalus anomalus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Acestrocephalus pallidus

Acestrocephalus pallidus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,1 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 38-39.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Madeira i Machado (Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1910. Catalogue of the fresh-water fishes of tropical and south temperate America. A Reports of the Princeton University expeditions to Patagonia 1896-1899. Zoology. Catalogue v. 3 (pt 4): 375-511.
* ↑ AQUATAB
* ↑ Menezes N. A. 2006. Description of five new species of Acestrocephalus Eigenmann and redescription of Acestrocephalus sardina and Acestrocephalus boehlkei (Characiformes: Characidae). Neotropical Ichthyology, 4(4): 385-400, 2006.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Valle de los Pedroches

El Valle de los Pedroches o los Pedroches és una comarca de 3.612 km² situada a la província de Còrdova, Andalusia.

## Geografia

Situada al nord de la província de Còrdova, limita al nord amb la província de Badajoz de la Comunidad Autónoma d'Extremadura i la província de Ciudad Real.

## Població

La població total de la comarca és de 56.586 habitants, segons el cens d'1 de gener de 2005.

## Organització

Està dividida en 17 municipis:
Alcaracejos (1.472 hab.), Añora (1.531), Belalcázar (3.576), Cardeña (amb els llogarets de Venta del Charco i Azuel) (1.761), Conquista (483), Dos Torres (2.616), El Guijo (395), El Viso (2.870), Fuente la Lancha (418), Hinojosa del Duque (7.595), Pedroche (1.699), Pozoblanco (17.219), Santa Eufemia (1.021), Torrecampo (1.355), Villanueva del Duque (1.694), Villaralto (1.385) i Villanueva de Córdoba (9.800).

## Economia

El principal municipi es Pozoblanco que, amb una població de 17.219 habitants (segons el cens d'1 de gener de 2005), compta amb diverses factories de la cooperativa COVAP. Altres empreses destacades són el grup d'empreses PRASA, que manté viu el sector de la construcció i de la ramaderia a la comarca. El seu principal sector econòmic és el ramader i el cerealista. Els pobles solen ser petits, degut principalment a l'emigració a les ciutats o a la capital.

## Història

La comarca fou coneguda en temps dels àrabs com a Fahs al-Ballut (Plana dels roures) i fou poblada per amazics. La ciutat principal fou Ghafik del nom d'una tribu. El castell va rebutjar diversos atacs dels castellans Alfons VII i Alfons VIII. El territori va agafar el nom de Pedroches (pedregal, derivat de pedra, llatí petra, àrab bitra, d'eon Bitrawsh que fou un dels castells); altres castells foren Sadfura a les muntanyes Afur, Hisn Harun (poblable Aznaron) i Guzna (moderna Puerto Calatraveño) a la vora del riu Guzna. Nadiu de la regió fou Abu Hafs Umar al-Balluti que va conquerir Alexandria al front dels exiliats cordovesos, i després Creta on va fundar una dinastia.
El 1134 els castellans van atacar la regió i van arribar fins al castell d'al-Bakar on foren derrotats per Taxufín ibn Alí. El 1155 Alfons VII va ocupar Ghafik i el poble després anomenat Santa Eufemia, però el castell el va perdre tot seguit davant d'Ibn Igi, governador almohade de Còrdova i el senyor del castell fou fet presoner i enviat a Marràqueix. El 1184 encara pertanyia als almohades i en temps de Yusuf ibn Abd al-Mumin hi fou enviat desterrat el general Muhammad ibn Wanudin, que havia fracassat en la guerra contra castellans i portuguesos. La data en què va passar a Castella no es coneix. Abandonat el castell de Ghafik fou reconstruït pels comtes de Sotomayor al segle xvi que el van anomenar Belalcázar.

## Enllaços externs

* Solienses. Cultura a Los Pedroches
* Blog Solienses
* Villanueva del Duque
* Guia d'Empreses de Villanueva del Duque
# Tàmines

Tàmines (grec antic: Ταμύναι) era una ciutat de l'illa d'Eubea situada al territori d'Erètria, al peu d'una muntanya de nom Cotilèon. Tenia un temple d'Apol·lo que es deia que havia construït Admetos de Feres.
Els perses la van ocupar el 490 aC durant l'atac a Erètria, però és sobretot coneguda per la victòria que els atenesos van obtenir sota el comandament de Foció sobre Càl·lies de Calcis el 350 aC.
És situada vora la vila d'Avlonari, no lluny d'Aliveri, a la part central de l'illa.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Tamynae». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 29 gener 2021].
# Districte de Haga

El districte de Haga (芳賀郡, Haga-gun) és un districte de la prefectura de Tochigi, a la regió de Kanto, Japó. El districte de Haga és el que més municipis té de tot Tochigi. Actualment, a data de 2020, el districte està integrat per les viles de Haga, Ichikai, Mashiko i Motegi.

## Geografia

El districte de Haga està situat al cantó sud-est de la prefectura de Tochigi. Tots els municipis que componen aquest districte estan connectats per terra entre si mateixos, sense estar separats. El districte limita al nord amb la ciutat de Nasukarasuyama i la vila de Takanezawa, al districte de Shioya; a l'oest limita amb Utsunomiya, capital prefectural i al sud amb la ciutat de Mooka, que tot i no ser part del districte al ser-hi una ciutat, és considerada part d'una hipotètica regió de Haga atés a que abans formava part del districte. Cap a l'est, el districte limita amb quatre municipis de la prefectura d'Ibaraki: Hitachiōmiya, Sakuragawa, Shirosato i Kasama.

### Municipis

Districte de Haga (2020) :

## Història

El districte va ser fundat el 13 de juliol de 1868 com a districte de l'aleshores activa província de Shimotsuke, avui dia dissolta. Amb la dissolució de la província, el districte va passar a formar part de la nova prefectura de Nikkō per un breu període, des del 27 de març de 1869 fins al 1871, quan aquesta prefectura es dissolta i la zona on es troba el districte passa a romandre sota la jurisdicció de la prefectura d'Utsunomiya. El 15 de juny de 1873 la prefectura d'Utsunomiya es dissol i s'integra a la prefectura de Tochigi, on avui dia encara roman el districte. L'1 de març de 1894, el poble de Mashiko esdevé vila. L'1 d'octubre de 1954, la vila de Mooka esdevé ciutat, eixint així del districte. L'1 de gener de 1971 el poble de Ichikai esdevé vila. El 23 de març de 2009, el poble de Ninomiya es dissol i passa a formar part de la ciutat de Mooka.

## Referències

* ↑ Nussbaum, Louis-Frédéric. (2005). "SHimotsuke" in Japan Encyclopedia a Google Books
* ↑ http://www.maproom.org/00/05/sub1/1.html
# Mulga

«Mulga» té aquests significats:
* Mulga (planta) (Acacia aneura) arbust o un arbre petit originari de les zones de l'outback àrid d'Austràlia
* Topònims:
** Mulga Lands, regió australiana
** Mulga Creek, riu de Nova Gal·les del Sud, Austràlia
** Mulga Queen Community, comunitat de l'oest d'Austràlia
** Mulga (Alabama), població dels Estats Units
** Illa Mulga, a l'Antàrtida
# DCG

DCG té els següents significats:
* Democràcia Cristiana Guatemalteca, partit polític històric de Guatemala
* Montenegro Democràtic (del seu nom en montenegrí Demokratska Crna Gora), partit polític de Montenegro
* Diari Oficial del Consell General, diari oficial del Consell General d'Andorra
* Deutsche Cichliden-Gesellschaft, associació d'estudiosos dels cíclids d'Alemanya
* RKSV DCG (de l'acrònim en neerlandès Door Combinatie Groot), club de futbol de la ciutat d'Amsterdam, als Països Baixos
* Gramàtica de clàusules definides (del seu nom en anglès Definite Clause Grammar), forma d'expressió de les relacions gramaticals utilitzada pel llenguatge de programació Prolog
# Fresquera

Una fresquera és un moble o compartiment especialment dedicat a mantenir frescos els aliments i ajudar a la seva conservació. Era el sistema més comú de fer-ho abans de l'extensió de l'energia elèctrica i la popularització del frigorífic. Es diferencia del rebost, el qual té la mateixa comesa, en que aquest darrer és una estança o habitació de la pròpia casa.
D'estructura i mides variades, se’n podien distingir de diferents tipus:
* Compartiment exterior aïllat de la casa, habitualment elevat, aprofitant racons obacs propers. Tenien parets gruixudes per aïllar el màxim l'interior de la calor, i eren estanques a la pluja.
* Compartiments integrats a l'estructura de la casa però amb exposició a l'exterior.
* Compartiments integrats a l'estructura de la casa tipus armari.
* Armaris.
* Caixes portàtils.
Habitualment estaven recobertes per una malla metàl·lica densa que deixava entrar l'aire i protegia l'interior dels insectes i animals domèstics.
Els models interiors se situaven en les parts més fresques de les cases, aïllades de la llum, el més propers possibles a la cuina.

## Referències

* ↑ «Utensilios, Aperos y Máquinas del Ayer. La Fresquera». Beatriz Galindo. [Consulta: 5 març 2016].
* ↑ Mas, Sergi. El Moble a Andorra. Andorra, 2003. ISBN 99920-53-19-4/99920-53-13-5 [Consulta: 5 març 2016].
# José Castelló Arroyo

José Castelló-Tárrega y Arroyo (Castelló de la Plana, 1904 - Mèxic, 1982) fou un advocat i polític castellonenc, fill de José Castelló Tárrega, amb qui col·laborà en la redacció d'El Heraldo de Castellón. Es llicencià en dret a la Universitat de València i quan començà a exercir es va afiliar al PSOE, del qual en fou delegat al Congrés de 1931. Després del triomf del Front Popular a les eleccions generals espanyoles de 1936, fou nomenat vicepresident de la Comissió gestora provincial del PSOE de març a octubre de 1936. El maig de 1936 fou designat regidor de l'ajuntament de Castelló i magistrat de l'Audiència de Castelló, i n'exercirà d'alcalde de novembre de 1936 fins a la seva dimissió el maig de 1937. També fou vicepresident de la Diputació de Castelló.
Fou fiscal de l'Exèrcit Popular de la República fins al final de la guerra civil espanyola, quan es va exiliar cap a Algèria i d'ací el 1942 a Mèxic, on va dirigir la revista Siempre i es dedicà al comerç i l'exportació de papereria i sabons.

## Referències

* ↑ La sanidad en la Brigadas Internacionales. Cuenca: Ediciones de la Universidad de Castilla-La Mancha, 2006, p. 191. ISBN 84-8427-474-8.
* ↑ Górriz, Antonio M. Lorenzo. Movilización popular y burguesía republicana en Castelló de la Plana: las elecciones del 14 d'abril de 1931 (en castellà). Publicacions de l'Excel·lentíssim Ajuntament, 1988, p. 211. ISBN 978-84-505-7442-5.
* ↑ García, Manuel. Exiliados: la emigración cultural valenciana (siglos XVI-XX) (en castellà). Generalitat Valenciana, Conselleria de Cultura, 1995, p. 106-107. ISBN 978-84-482-0613-0.

## Enllaços externs

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2006-02-14 a Wayback Machine.
# Raimundo Infante

Raimundo Infante Rencoret (2 de febrer de 1928 - 7 de setembre de 1986) fou un futbolista xilè.

## Selecció de Xile

Va formar part de l'equip xilè a la Copa del Món de 1950.

## Referències

* ↑ «1950 FIFA World Cup Brazil». Arxivat de l'original el 2011-10-25. [Consulta: 11 desembre 2017].
* ↑ Raimundo Infante Fitxa i estadístiques a la FIFA