OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# George Abela

George Abela (maltès: Ġorġ Abela) (Ħal Qormi, 22 d'abril de 1948) és un polític maltès, President de Malta des del 2009. Va assistir a l'escola primària local en Qormi, i al Liceu Hamrun. En 1965 es va matricular en la universitat de Malta, on va obtenir el seu grau de Bachelor of Arts. Va continuar els seus estudis i va esdevenir notari, i el 1975 es va graduar com a advocat. Va ser immediatament contractat per la Unió General de Treballadors com un consultor jurídic i va treballar dins de la unió durant 25 anys el que li genero l'obtenció d'una considerable experiència en el dret laboral.

## Referències

* ↑ «President of Malta - biography». Arxivat de l'original el 2009-08-06. [Consulta: 13 setembre 2012].
# Gibraleón

Gibraleón és un municipi de la província de Huelva, a la comunitat autònoma d'Andalusia.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 11.166 | 10.868 | 10.908 | 10.827 | 10.818 | 10.951 | 11.022 | 11.123 | 11.202 | 11349 |

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de l'Ajuntament
* Web Feria San Lucas Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
* Asociación de Obras Cristianas de Gibraleón Arxivat 2014-01-06 a Wayback Machine.
* Gibraleón - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
* Població negra a Gibraleón
# Granalla

La granalla és un abrasiu amb forma de perdigó rodó o angular de dimensió entre 0.1 i 8 mm i que conté un elevat percentatge de carboni. S'utilitza per tallar blocs de granit i en el tractament de superfícies per granallat. Granallar és l'impacte continu de partícules abrasives (granalla d'acer) a velocitat elevada (65- 110 m/s).

## Fabricació

La granalla es produeix en un procés de fusió en forns elèctrics de ferralla seleccionada. La composició química de l'acer líquid s'analitza mitjançant l'espectrometria òptica. Durant el procés d'atomització, el líquid metàl·lic es transforma en partícules de granalla, la mida i forma física de les quals, es controla meticulosament. Finalment, es classifica segons la granulometria i s'envasa.

## Usos

La granalla talla els blocs de granit que s'extreuren de les pedreres mitjançant els "telers", els quals són màquines que disposen de fleixos d'acer que tallen el granit en taulers.
La granalla se suspèn en una barreja d'aigua, pols de granit i calç que s'introdueix entre el bloc i el fleix fins que s'aconsegueix el tall final. Tot i ser un mètode antic, se segueix realitzant, ja que, gràcies a les millores tecnològiques, ha esdevingut un mètode econòmic i ràpid per efectuar serrats de blocs de granit en xapes de gruix comercial.
L'hidròxid de calci forma part de la lletada que cobreix l'àrea de tall del bloc de granit i, alhora, transporta la granalla d'acer que actua com abrasiu.
S'utilitza, també, per preparar grans superfícies d'acer de més de 10 mm de gruix en tallers de caldereria. La granalla es projecta a pressió sobre les peces per eliminar l'òxid i altres imperfeccions degudes als laminat. D'aquesta manera, el material està preparat per a ser pintat. La projecció és efectuada dins cabines tancades que permeten que es pugui reutilitzar.
Un cop ha perdut el poder abrasiu degut al desgast, la granalla es renova. Cal que els operaris que s'encarreguen de dur a terme aquestes tasques utilitzin roba de treball adequada per a evitar accidents.

## Vegeu també

* Granallar

## Referències

Construmática, Enciclopèdia de la Construcció
# Granarolo dell'Emilia

Granarolo dell'Emilia (en dialecte bolonyès: Granarôl) és un municipi de la Ciutat metropolitana de Bolonya, a la regió italiana d'Emília-Romanya, situat uns 10 km al nord-est de Bolonya. Arnau Bach creador del formatge d'aquest bonic lloc
L'1 de gener de 2018 tenia 12.032 habitants.
Granarolo dell'Emilia limita amb els següents municipis: Bentivoglio, Bologna, Budrio, Castel Maggiore, Castenaso i Minerbio.

## Ciutats agermanades

Granarolo dell'Emilia està agermanat amb:
* Bagnères-de-Bigorre, França (1985)

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st January 2018» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 15 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Granarolo dell'Emilia - Lloc web oficial (italià)
# Granadina (Anglada Camarasa)

Granadina és un quadre d'Hermen Anglada i Camarasa dipositat al Museu Nacional d'Art de Catalunya (Barcelona), el qual fou pintat l'any 1915.

## Context històric i artístic

Hermenegild Anglada Camarasa va néixer a Barcelona l'any 1872, estudià a l'Escola de la Llotja (on fou deixeble de Modest Urgell), i amplià estudis a París, on abandonà l'impressionisme que havia caracteritzat els seus inicis per un formalisme decorativista excepcionalment líric i atractiu. El 1898, quan tenia 27 anys, va fer la seua primera exposició a París, i des de llavors els èxits internacionals se succeïren en la seua llarga carrera. Anglada Camarasa emprava la pintura a l'oli amb gran densitat i amb un esclat de colors quasi d'esmalt. El seu preciosisme retòric causà admiració, i a partir del 1909, any en què es produí el triomf dels Ballets Russos a París i l'èxit universal del folklore rus a través de les obres de Natàlia Gontxarova i de Léon Bakst, començà a aplicar la seua fórmula al folklore valencià i andalús, com evidencia aquesta pintura en què el veritable protagonista és el cromatisme de la indumentària. El 1910, amb motiu de la celebració del centenari de la Revolució de Maig argentina, li fou dedicada una sala d'honor, i durant els anys següents continuà el seu clamorós èxit a Alemanya, Itàlia i els Estats Units. El 1914, arran de l'inici de la Primera Guerra Mundial, es traslladà a Mallorca i s'instal·là a Pollença, on visqué la resta de la seua vida convertit en centre d'un grup d'altres artistes que constituïren el que s'anomenà Escola de Pollença.

## Descripció

Aquesta pintura a l'oli sobre tela de 195,5 × 125,5 cm és ben característica de l'encant que Anglada Camarasa era capaç d'extreure dels temes folklòrics. Les ombres verdes sobre el rostre i l'escot d'aquesta model andalusa fan d'Anglada Camarasa un èmul del fauvisme de Kees van Dongen.

## Referències

* 1 2 3 Barral, Xavier i Vicens, Francesc, 2002. 100 Obres de Pintura Catalana. Editorial Pòrtic, Barcelona. ISBN 8473067908. Pàgs. 178-179.
* 1 2 Museu Nacional d'Art de Catalunya (català)

## Enllaços externs

* 1000 Museums Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. (anglès)
* Musée d'Orsay: Exhibitions (anglès)
# Ortona

«Ortona» té aquests significats:
* Ortona (Latium), antiga ciutat del Latium propera al territori dels eques
* Ortona dels frentans, ciutat dels frentans a la costa de la mar Adriàtica a mig camí entre les desembocadures del Aternus (Pescara) i Sagrus (Sangro)
* Ortona (Abruços), municipi de la província de Chieti, a Itàlia
# Gobulus birdsongi

Gobulus birdsongi és una espècie de peix marí de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes. És un peix marí, de clima tropical i demersal, del Pacífic oriental central a Panamà. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Hoese, Douglas Fielding; Reader, Sally «Revision of the eastern Pacific species of Gobulus (Perciformes: Gobiidae), with description of a new species». Revista de biologia tropical 49, 1, 1, 01-08-2001, pàg. 169-176.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
# Ghost rider: Esperit de venjança

Ghost rider: Esperit de venjança (títol original Ghost Rider: Spirit of Vengeance) és una pel·lícula estatunidenca del 2012 dirigida per Brian Taylor i Mark Neveldine i protagonitzada per Nicolas Cage. És la primera pel·lícula des de Punisher 2: Zona de guerra (2008) que s'estrena amb la marca Marvel Knights. És la seqüela de Ghost rider: El motorista fantasma (2012). Ha estat doblada al català.

## Argument

Vuit anys després dels esdeveniments de San Venganza, en Johnny Blaze (Nicolas Cage), àlies Ghost Rider, aïllat a Romania, intenta desfer-se de la seva maledicció. Un dia rep la visita d'en Moreau (Idris Elba), un home que li demana de salvar en Danny (Fergus Riordan), un nen capturat per en Roarke (Ciarán Hinds), el Diable, que el vol fer servir per ressuscitar el seu fill Satan.
Li proposa a canvi de purificar la seva ànima per enviar el dimoni que té dins a l'infern. Una proposició que en Johnny accepta, però les coses es compliquen quan els homes d'en Roarke els segueixen.

## Producció
### Preproducció

El 14 de juliol de 2010 es confirmà que Nicolas Cage tornaria a la seqüela i que tant Mark Neveldine com Bryan Taylor estaven en negociacions per dirigir-la. Aquell mateix mes el protagonista revelà que les primeres escenes es filmarien al novembre. Mentrestant, Eva Mendes confessà que preferiria dedicar-se a altres papers i que només faria un petit paper en aquesta pel·lícula.

### Rodatge

Des del novembre del 2010 Marvel acordà amb el govern turc gravar en alguns llocs de les illes d'Alamern i Notben, on es gravaren pel·lícules com Missió: Impossible i sèries com Supernatural.
Columbia Pictures volgué en aquesta segona part reduir costs respecte de la primera pel·lícula. Londres substituí Austràlia com a seu central del rodatge, tot i que alguns decorats també es muntaren als estudis de cinema de la ciutat australiana. El nombre de dies de filmació també es reduí de 110-120 a 94. Moltes escenes del guió foren retallades o eliminades a causa del seu elevat cost.
El rodatge començà el 19 de novembre del 2010 a Turquia. Es dugué a terme simultàniament entre Turquia, el Regne Unit, Romania i Nova York.

## Referències

* ↑ Ghost rider: Esperit de venjança, esadir.cat
# Ordubad

Ordubad (també Ordubat) és una ciutat de Nakhitxevan, la segona de la república autònoma. És capital del districte (rayon) del mateix nom. Està a la vora del riu Ordubadchay afluent de l'Araxes, a 948 metres d'altura. El nom vol dir "Vila fortificada". La seva població (2010) és de 10.372. La ciutat està dividida en cinc zones o districtes:
* Ambaras
* Kurdtatal
* Mingis
* Sar sheher
* Uch

## Història

No se sap quan es va fundar però es calcula que al segle xiii o a tot tardar al començament de XIV, ja que a la meitat d'aquest segle Mustawfi ja la considerava "vila provincial". Formà part del kanat de Nakhitxevan, dins el districte d'Aza-Djiran. Després de la guerra russo-persa de 1827, el tractat de Türkmençay la va cedir a Rússia (1828).

## Patrimoni de la Humanitat

Fou declarada aspirant a Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO el 24 d'octubre de 2001 en la categoria cultural.

## Nadius notables

* Ismail Ibrahimov, científic i heori del treball socialista
* Mammed Said Ordubadi, escriptor
* Najafgulu Rafiyev, heroi de la Unió Soviètica
* Novruz Rizayev, Comissari del Poble a l'Azerbaidjan (1927-1929)
* Victor Cherokov, militar soviètic (vicealmirall)
* Yusif Mamedaliyev, químic

## Referències

* ↑ Ordubad historical and architectural reserve - UNESCO World Heritage Centre.

## Enllaços externs

* Encyclopedia Iranica, Ordubad. Arxivat 2010-12-08 a Wayback Machine.
* GeoNet
# Ortowalpurgita

L'ortowalpurgita és un mineral de la classe dels arsenats, que pertany al grup de la walpurgita.

## Característiques

L'ortowalpurgita és un arsenat de fórmula química (BiO)₄(UO₂)(AsO₄)₂·2H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1994. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ortowalpurgita pertany a «08.EA - Uranil fosfats i arsenats, amb proporció UO₂:RO₄ = 1:2» juntament amb els següents minerals: walpurgita, fosfowalpurgita, hal·limondita, parsonsita, ulrichita i lakebogaïta.

## Formació i jaciments

És un mineral molt rar, format probablement per l'erosió d'un sulfur que contenia bismut. Va ser descoberta a Schmiedestollen dump, a Wittichen, Schenkenzell (Selva Negra, Baden-Württemberg, Alemanya), l'únic indret on ha estat trobada. Sol trobar-se associada a altres minerals com la preisingerita, l'anatasa i el quars.

## Referències

* ↑ «Orthowalpurgite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 17 setembre 2016].
* ↑ «Orthowalpurgite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 17 setembre 2016].
# Gregori (veterinari)

Gregori (en llatí Gregorius, en grec antic Γρηγόριος) va ser un cirurgià i veterinari grec probablement del segle iv o V que va escriure algunes obres sobre veterinària conservades a la col·lecció de llibres d'aquest tema publicat en llatí per Ioannes Ruellius l'any 1530 i en grec per Simon Grynaeus el 1537.

## Referències

* ↑ Gregorius, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, pàg 325
# Gregori (prefecte de la Gàl·lia)

Gregori (en llatí Gregorius) va ser un polític i militar romà del segle iv.
Era prefecte del pretori de la Gàl·lia (Praefectus Praetorio Galliarum) sota Flavi Gracià l'any 383. La seva prefectura s'estenia a les províncies o vicaries de Gàl·lia, Hispània i Britànnia que seguien de fet sota el comandament efectiu de Gracià. Quan el bisbe Itaci es va veure obligat a fugir d'Hispània per la persecució dels priscil·lianistes, va demanar ajut a Gregori que, després d'informar-se dels fets, va fer detenir als priscil·lianistes pertorbadors i va enviar un informe. Però l'emperador i els seus ministres no en van fer cas, pressionats pels priscil·lianistes, que segurament els havien corromput amb diners. És possible que aquest Gregori fos el mateix prefecte que Gregori que ho era de l'annona l'any 377. El pseudo Flavi Dexter l'identifica amb poc fonament amb Gregori de la Bètica.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/316?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=GregoriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 306-307. ]
# Gregori (prefecte d'Itàlia)

Gregori (en llatí Gregorius) va ser un polític i militar romà del segle iv.
Va ser prefecte del pretori, probablement a Itàlia, que incloïa també Àfrica, prop del final del regnat de Constantí I el Gran (336-337). L'heresiarca Donat II el gran el va insultar en una carta en què l'anomena "desgràcia dels prefectes" i insults similars. Gregori va respondre amb paciència. Se'l menciona al Codex Theodosianus.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/316?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=GregoriusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 306. ]
# Balan

* No s'ha de confondre amb bàlan.
«Balan» té aquests significats:
* Balan (Ain), municipi francès al departament de l'Ain
* Balan (Ardenes), municipi francès al departament de les Ardenes
* Dan Bălan (Chișinău, 1979), cantant i compositor moldau
* Andreea Bălan (1984), cantant romanesa
# Balakovo

Balakovo - Балаково (rus) - és una ciutat de l'óblast de Saràtov, a Rússia.

## Història

La història de Balakova comença durant el primer terç del segle xviii. A l'arxiu de Sant Petersburg fou descobert un document de l'any 1738 en què es menciona una propietat de cosacs que estava disposat a dues verstes (antiga mesura russa ≈ 1,06 km) de Volga. El decret de Caterina II el 14 de desembre del 1782 donà començament a la població a la vora esquerra del Volga. A finals del segle xvii Balakovo continuava ignorant el poder de terratinents. El 1780 fou inclosa en el domini de Saràtov.
El 1911 sortí a la llum un decret segons el qual Balakovo adquirí l'estatut de la ciutat amb el dret d'autonomia. La vetlla de la revolució de 1917 Balakovo tenia 6 esglésies, 7 col·legis, una central elèctrica, una fàbrica de fosa de ferro, una fàbrica mecànica del motor petrolier dels germans Mamin, els tallers de reparació de vaixells, i moltes altres petites indústries, així com un hospital públic i una biblioteca.
Des del 1956 fins al 1971 s'hi construí la central hidroelèctrica que menà a la inundació de la part de la riba de la ciutat i a la crescuda del Volga. És el que feu desenvolupar la ciutat, i molt aviat s'hi construí un complex industrial.

## Ciutats agermanades

* Pabianice, Polònia.
* Trnava, Eslovàquia.
# Otradni (Tahktamukai)

* Per a altres significats, vegeu «Otradni».
Otradni - Отрадный (rus) és un possiólok, un poble, de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora del riu Sups, a 7 km al sud-est de Takhtamukai i a 95 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Takhtamukai.
# Otradni (Drujba)

* Per a altres significats, vegeu «Otradni».
Otradni - Отрадный (rus) - és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 13 km a l'oest de Koixekhabl i a 41 km al nord-est de Maikop, la capital de la república.
Pertany al municipi de Drujba.
# Ballota

Ballota és un gènere compost per unes 35 espècies d'angiospermes incloses en la família de les lamiàcies. Aquest gènere és natiu de regions temperades d'Europa, del nord d'Àfrica i de l'oest d'Àsia, amb la major diversitat en la regió Mediterrània.
Les espècies de Ballota han sigut usades com aliment per a larves d'alguns Lepidòpters inclòs Coleophora: C. ballotella, C. lineolea i C. ochripennella.

## Espècies seleccionades

* Ballota acetabulosa
* Ballota frutescens
* Ballota hirsuta
* Ballota nigra - Malrubí Negre
* Ballota pseudodictamnus
El gènere es tanca afegint el gènere Marrubium, algunes espècies del qual havien format part d'aquest gènere en el passat.
# Raziezd

Raziezd - Разъезд (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov, al nord de l'embassament de Krasnodar, a 23 km a l'est de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Starokórsunskaia.
# Zóbovo

Zóbovo (en rus: Зобово) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 no tenia cap habitant.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Renina

* Per a altres significats, vegeu «Rennina».
La renina (EC 3.4.23.15), també anomenada angiotensinogenasa, és una proteïna (enzim) segregada per les cèl·lules iuxtaglomerulars del ronyó (d'on prové el seu nom). Acostuma a secretar-se en casos d'hipotensió arterial i de baixa volèmia. La renina també té un paper en la secreció d'aldosterona, una hormona que ajuda a controlar l'equilibri hídric i de sals del cos.

## Descobriment

La renina va ser descoberta, descrita i anomenada per Robert Tigerstedt, Professor de Fisiologia a l'Insitut Karolinska d'Estocolm, el 1898.

## Bioquímica i fisiologia
### Estructura

L'estructura primària del precursor de renina consta de 406 aminoàcids. La forma madura de la renina conté 340 aminoàcids i té una massa de 37kDa

### Secreció

El pèptid és secretat pel ronyó en resposta a tres estímuls principalment:
* Una disminució en la pressió sanguínia
* La disminució en la fracció filtrada de sodi en el nefró.
* L'activitat del sistema nerviós simpàtic

## Referències

* ↑ «Malalties que s'associen genèticament amb renina, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* ↑ «Fàrmacs amb els quals interactuen físicament amb Renina, vegeu/editeu les referències a wikidata».
* 1 2 3 GRCh38: Ensembl release 89: ENSG00000143839 - Ensembl, May 2017
* ↑ «Human PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ «Mouse PubMed Reference:». National Center for Biotechnology Information, U.S. National Library of Medicine.
* ↑ Imai T, Miyazaki H, Hirose S, et al. «Cloning and sequence analysis of cDNA for human renin precursor». Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A., 80, 24, desembre 1983, pàg. 7405–9. DOI: 10.1073/pnas.80.24.7405. PMC: 389959. PMID: 6324167.
# Driosaure

Els driosaures (Dryosaurus, 'sargantana roure' en grec antic) són un gènere de dinosaures ornitòpodes que visqueren al Juràssic superior. Les seves restes fòssils s'han trobat a Nord-amèrica i Àfrica. Deuen el seu nom a les seves dents posteriors, amb una forma lleugerament similar a la d'un roure.

## Referències

* ↑ Marsh, O.C.. The typical Ornithopoda of the American Jurassic (en anglès). American Journal of Science, 1894, p. 85-90.

## Enllaços externs

* Dryosaurus a DinoData (anglès)
# Nichols Hills

Nichols Hills és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 4.056 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nichols Hills tenia 4.056 habitants, 1.729 habitatges, i 1.167 famílies. La densitat de població era de 783 habitants per km².
Dels 1.729 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,5% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 32,5% no eren unitats familiars. En el 29,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 29,8% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
Entorn del 2,8% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nichols Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nichols Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Josep Ros i Artigas

Josep Ros i Artigas (o Artigues) (Vilassar de Dalt, Maresme, 1907 — 1998) fou un escriptor català.
Conreà un gran nombre de gèneres literaris: teatre religiós, contes i teatre per a infants, narració i poesia. Aquesta última amb influència de Josep Carner. Va traduir també poemes i novel·les anglesos. Va participar diverses vegades als Jocs Florals de Barcelona, i hi va guanyar dos accèssits. Traduí al català obres de Shelley, Maurice Baring, Ernest Hemingway i Katherine Mansfield.

## Obres
### Narració

* Hong-Cong, groc-oliva (1937)

### Poesia

* L'oreig i la branca (1938)
* Llibre de Sant Josep (1951)
Obres presentades als Jocs Florals de Barcelona
* Fira de roses (1930)
* Festeig barceloní (1930)
* Cançó de l'abril ingenu (1936), 2n accèssit a la Flor Natural
* Complanta d'exili (1936), 2n accèssit a l'Englantina d'or

## Referències

* ↑ «Josep Ros i Artigas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bacardí/Godayol - 2013, pàg. 55.
* ↑ https://ddd.uab.cat/pub/ppc/nosrev/nosrev_a1953m4-6n66.pdf
* ↑ Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona. Fons 6B-Jocs Florals

## Bibliografia

* MANENT, Albert. "El Poeta Josep Ros i Artigas". Serra d'Or. Barcelona. Any XXXV, Núm. 405 (1993, Setembre), p. 25.
* Bacardí, Montserrat; Godayol, Pilar. «3.6 Polígrafes». A: Les traductores i la tradició. 20 pròlegs del segle xx. Lleida: Punctum, 2013, pàg. 55 (Visions, 4). ISBN 9788494069475 [Consulta: 8 febrer 2018].

## Enllaços externs

* PUIG I PLA, Josep. "Breu notícia d'escriptors del Maresme". Sessió d'Estudis Mataronins. Any: 2005 Núm. 22
* ROS I ARTIGAS, Josep. Poema "A la Font del Desmai". Revista Ausa. Any 1952 Vol. 1 Núm. 1
# Les Gavarrones

Les Gavarrones és un indret del terme municipal d'Isona i Conca Dellà, a l'antic terme d'Isona, al Pallars Jussà.
El lloc és al sud de Siall i al nord-est de Llordà, a la dreta del barranc de la Bassa, a l'extrem sud-occidental de la Serra Mitjana.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya