OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Metro de Hèlsinki

El metro de Hèlsinki és el sistema de transport públic més important de la ciutat i de tot el país, degut que és l'únic metro de tota Finlàndia. Va ser inaugurat el dia 2 d'agost del 1982, després d'estar aproximadament 27 anys planejant el projecte del metro.
El primer projecte del metro es va presentar el 1955, consistia en la construcció d'un tren lleuger amb 81 kilòmetres de recorregut i 108 parades, però va ser denegat perquè era molt car i molt gran per l'època. El segon projecte va arribar el 1967, consistia en una línia de metro més adequada a les capacitats econòmiques de la ciutat. Es va començar a construir el 1971 i es va acabar el 1982. Posteriorment han anat apareixent noves parades i modificacions al sistema de metro. El 2007, va veure la llum l'estació de Kalasatama entre Sörnäinen i Kulosaari. El 2017 es van inaugurar 8 noves estacions.
El 2022, els trens passaven cada 2,5 minuts i hi havia 25 parades en ús. Un bitllet costava aleshores 2,80 euros i podia ser utilitzat per qualsevol altre tipus de transport a la ciutat. Circulaven tres models de trens: M100, M200 i M300.

## Llista de Parades

El 2022 hi havia les següents estacions,
Matinkylä - Itäkeskus:
* Matinkylä (Mattby)
* Niittykumpu (Ängskulla)
* Urheilupuisto (Iddrotsparken)
* Tapiola (Hagalund)
* Aalto-yliopisto (Aalto universitetet / Aalto university)
* Keilaniemi (Kägeludden)
* Koivusaari (Björkholmen)
* Lauttasaari (Drumsö)
* Ruoholahti (Gräsviken)
* Kamppi (Kampen)
* Rautatientori (Järnvägstorget / Central railway station)
* Helsingin yliopisto (Helsingfors universitet / University of Helsinki)
* Hakaniemi (Hagnäs)
* Sörnäinen (Sörnäs)
* Kalasatama (Fiskehamnen)
* Kulosaari (Brändö)
* Herttoniemi (Hertonäs)
* Siilitie (Igelkottsvägen)
* Itäkeskus (Östra centrum)
Itäkeskus - Mellunmäki: (ramal norte)
* Itäkeskus (Östra centrum)
* Myllypuro (Kvarnbäcken)
* Kontula (Gårdsbacka)
* Mellunmäki (Mellungsbacka)
Itäkeskus - Vuosaari: (ramal este)
* Itäkeskus (Östra centrum)
* Puotila (Botby gård)
* Rastila (Rastböle)
* Vuosaari (Nordsjö)

## Referències

* ↑ «Mapa del metro de Helsinki, Finlandia». [Consulta: 28 abril 2021].
* ↑ «UrbanRail.Net > Europe > Finland > HELSINKI Metro», 10-02-2006. Arxivat de l'original el 2006-02-10. [Consulta: 28 abril 2021].
# Taula de Jugurta

La Taula de Jugurta (àrab: مائدة يوغرطة, Māʾidat Yūḡūrṭa) és una muntanya al mig d'una plana al sud de Kalaat Senan a la governació del Kef, a Tunísia.Té 1255 metres d'altura, amb penya-segats de 200 metres, i fou tradicionalment una fortalesa natural i un lloc de refugi.
Va portar els noms de Kalaat Mejjana, Kalaat Mergamenna, Kalaat Buchr i Kalaat al-Sikka, i sempre fou una fortalesa que servia per dominar la regió o de refugi pels habitants del poble de Mergamenna que era als seus peus.
Fou fortalesa de Jugurta que hi fou assetjat per Gai Mari segons el relat de Sal·lusti. També fou refugi dels vàndals contra els bizantins el 533. El 647 s'hi van refugiar els berbers, derrotats pels àrabs i el 686 fou fortalesa del rei berber Kosayla.
El 908 els aglàbides, derrotats a la plana pels fatimites, no s'hi van poder refugiar i foren aniquilats. Després fou utilitzada com a lloc de refugi pels califes fatimites i els emirs zírides. El 1283 l'emir hàfsida Abu-Faris fou derrotat a la plana per un usurpador però el seu oncle Abu-Hafs es va refugiar a la muntanya i va reconquerir Tunis; el 1352 hi fou derrotat pels rebels l'hàfsida Abu-Ishaq.
El 1644 Hamuda Bei va vèncer al xeic Hanecha, que tenia a la Taula una de les seves places fortes. El 1684 s'hi va refugiar Hussein ben Ali, acusat de traïció per la dinastia muradita, i va agafar finalment el poder i fou el fundador de la dinastia husseinita. Al segle xviii fou refugi del cap rebel berber Senan.
Fins al segle xix s'hi va fer un mercat de bestiar; després la menaa (vila de refugi) que hi havia al cim, fou abandonada. Al segle xx els francesos hi van establir una mina però després fou abandonada. Avui dia és un lloc turístic.

## Referències

* ↑ Scheffel, Richard L.; Wernert, Susan J. Natural wonders of the world. New York : Reader's Digest, 1980, p. 194. ISBN 978-0-89577-087-5.
* ↑ «La Table de Jugurtha à Kalaat-Senen» (en anglès). UNESCO World Heritage. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Bahmanyar, Mir. Zama 202 BC: Scipio crushes Hannibal in North Africa (en anglès). Bloomsbury Publishing, 2016-09-22, p. 88. ISBN 978-1-4728-1422-7.
* 1 2 Cary, M.; Scullard, H. H.. Marius and the New Roman Army (en anglès). Londres: Palgrave Macmillan UK, 1975, p. 212–221. DOI 10.1007/978-1-349-02415-5_21. ISBN 978-1-349-02415-5.
# Colibrí amazília verd-i-blau

El colibrí amazília verd-i-blau (Amazilia saucerrottei) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita zones de vegetació oberta de l'oest i sud de Nicaragua i Costa Rica. Terres baixes i muntanyes a l'oest i nord de Colòmbia i oest de Veneçuela.
# Joan Xifreu i Subirats

Joan Xifreu i Subirats (Barcelona, 11 de febrer de 1911 - Barcelona, 2 de desembre de 1971) fou un futbolista català de la dècada de 1930.
Jugava a la posició de davanter centre. Començà la seva carrera al Gràcia FC. El 1927 fitxà pel CE Europa, amb qui debutà a la primera divisió espanyola. La temporada 1929-30 jugà al RCD Espanyol, també a primera divisió. Posteriorment jugà a FC Vilafranca, FC Martinenc, Girona FC, FC Tàrrega i CD Blanes.

## Referències

* ↑ Joan Xifreu i Subirats a BDFutbol
* 1 2 3 «Fitxa de Xifreu». Periquito.cat. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Todo lo que hay de ficherías». Mundo Deportivo, 03-08-1927. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Girona 1935-36». bdfutbol. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Martinenc 1932-33». bdfutbol. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
# Poe Dameron

Poe Dameron és un personatge fictici de la famosa franquícia cinematogràfica Star Wars, creada pel també famós cineasta George Lucas, que va debutar en la setena entrega de la saga, El despertar de la força. És interpretat per l'actor nord-americà-guatemalenc Oscar Isaac.
Poe és un pilot professional de la Resistència que lluita contra el Primer Orde. És un dels operatius de més confiança de Leia Organa. Un pilot de x-wing condecorat, pot volar qualsevol cosa, cosa que és afortunada tenint en compte la freqüència amb què es produeix un problema. Poe lidera l'atac que destrueix la base de Starkiller. Poe va desobeir ordres de Leia i va destruir un Dreadnought del Primer Orde, en un atac que va costar la vida de molts pilots. Convençut que Amilyn Holdo conduïa la resistència a la ruïna, Poe la va desafiar. Va ajudar a Finn i a Rose Tico a navegar en una desesperada missió de rescat i va dur a terme un motí contra el pla de Holdo per evacuar el creuer. Poe estava agraït en saber que Leia s'havia recuperat, però en lloc d'ajudar a Poe, Leia el va atordir amb un blaster, posant fi a la seva rebel·lió personal. Va dirigir un darrer esforç per aturar el Primer Orde a la superfície de Crait, però va cridar a retirada quan es va adonar que era suïcida. Després va ajudar a conduir els soldats de la Resistència supervivents a la seguretat.

## Referències

* ↑ «Poe Dameron» (en anglès). StarWars.com. [Consulta: 5 setembre 2019].
# Casa d'Hostes del Castell

La casa d'Hostes del Castell és un edifici de Sant Antolí i Vilanova, al municipi de la Ribera d'Ondara (Segarra) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular, constituït per tres pisos que han sofert notables remodelacions, al qual s'adossen altres dependències de caràcter familiar i agrícola. La façana principal mostra dos eixos clarament definits per la presència de dos estructures a diferents nivells. La primera, presenta major alçada, destacant el fet que a la façana nord-est s'hi observen restes d'un gran finestral motllurat a la seva part superior, i el seu mur exterior està lleugerament atalussat. La segona estructura, està situada a nivell inferior respecte la primera, i presenta una obertura d'un gran portal apuntat, cobert amb volta de creueria que dona accés a la porta d'accés de l'edifici. La façana principal està precedida per un pati obert amb jardí que tanca el recinte de l'exterior mitjançant unes parets de pedra i que presenta una obertura al carrer, just davant del gran portal apuntat

## Història

Les restes del castell de Sant Antolí estan colgades sota l'actual construcció de la granja, situada darrere d'aquesta casa, i que es va construir a mitjans del segle xi.

## Referències

* 1 2 «Casa d'Hostes del Castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2015].
# Teorema de Chen

En teoria de nombres, el teorema de Chen afirma que tot nombre parell prou gran pot ser expressat com a suma de dos nombres primers o d'un primer més un semiprimer (producte de dos primers).

## Història

El teorema va ser enunciat pel matemàtic xinès Jingrun Chen (1933-1996) el 1966, amb detalls posteriors de la demostració matemàtica el 1973. La seva demostració original va ser simplificada per P M Ross. El teorema de Chen és un pas de gegant en la demostració de la conjectura de Goldbach i un resultat remarcable de la teoria de criba.
El 1978, Chen va demostrar la inequació següent. Sigui P(N) la funció que designa el nombre de primers p tals que N-p és també primer, es té que:
$P(N)\leq 7,8342{\frac {N}{(\ln N)^{2}}}\left(\prod _{p>2,~p|N}{\frac {p-1}{p-2}}\right)\prod _{p>2}\left(1-{\frac {1}{(p-1)^{2}}}\right).$
On la constant 7,8342 ha estat millorada posteriorment per D H Wu, que ha demostrat que pot ser substituïda per 7,81565.

## Variacions

En el mateix document, Chen va enunciar dos resultats. El Teorema I, sobre la conjectura de Goldbach, ha estat enunciat més amunt; el Teorema II, és un resultat de la conjectura dels nombres primers bessons. Diu que si h és un nombre parell positiu qualsevol, existeixen infinits nombres primers p tals que p+h és també un nombre primer.
El 2002, Ying Chun Cai va demostrar que:
Existeix un nombre N tal que tot enter parell n>N es pot expressar com a suma d'un nombre primer p≤n$^{0.95}$ i un nombre amb, almenys, dos factors primers.

## Bibliografia

* Nathanson, Melvyn B. Additive Number Theory: the Classical Bases. 164. Springer-Verlag, 1996. ISBN 0-387-94656-X. Chapter 10.
* Wang, Yuan. Goldbach conjecture. World Scientific, 1984. ISBN 9971-966-09-3.

## Referències

* ↑ Chen, J.R. «On the representation of a large even integer as the sum of a prime and the product of at most two primes». Kexue Tongbao, 11, 9, 1966, pàg. 385–386.
* 1 2 Chen, J.R. «On the representation of a larger even integer as the sum of a prime and the product of at most two primes». Sci. Sinica, 16, 1973, pàg. 157–176.
* ↑ Ross, P.M. «On Chen's theorem that each large even number has the form (p$_1$+p₂) or (p$_1$+p₂p₃)». J. London Math. Soc. (2), 10,4, 4, 1975, pàg. 500–506. DOI: 10.1112/jlms/s2-10.4.500.
* ↑ Chen, J. R. «On the representation of a large even integer as the sum of a prime and the product of at most two primes, II» (en anglès). Sci. Sinica, 1978, pàg. 421-430.
* ↑ Wu, D. H. «An improvement of J. R. Chen's theorem». Shanghai Keji Daxue Xuebao, 1997, pàg. 94-99.
* ↑ Cai, Y.C. «Chen's Theorem with Small Primes». Acta Mathematica Sinica, 18, 3, 2002, pàg. 597–604. DOI: 10.1007/s101140200168.
# Ecce homo Homolka

Ecce homo Homolka és una pel·lícula de comèdia txecoslovaca del 1970 dirigida per Jaroslav Papoušek sobre una família de tres generacions de Praga. Forma part d'una trilogia de comèdies juntament amb Hogo fogo Homolka (1971) i Homolka a tobolka (1972).

## Sinopsi

És un bon diumenge i la família Homolka està fent un pícnic en un bosc no gaire lluny de Praga. L'avi i l'àvia s'han instal·lat còmodament a l'herba, el seu fill Ludva es mulla al riu amb els seus dos fills bessons i la seva dona Hedus balla entre els arbres, mentre la cervesa es refreda a l'aigua.

## Repartiment

* Josef Šebánek - Avi
* Marie Motlová - Àvia
* František Husák - Ludva
* Helena Růžičková - Heduš
* Petr Forman - Bessó Péťa
* Matěj Forman - Bessó Máťa
* Yvonne Kodonová - Pavlínka
* Miroslav Jelínek - Jirka
* Jiří Dědík - Home en un cotxe
* Růžena Pružinová - Veí
* Karel Fridrich - Home a la finestra

## Recepció

Formà part de la selecció oficial al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1970.

## Referències

* ↑ «Ecce homo Homolka». NFA. [Consulta: 8 febrer 2020].
* ↑ Jaroslav Papoušek, Česká televize, cit. 1. 1. 2018
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1970 al web del Festival
# Menjagrà de Caquetá

El menjagrà de Caquetá (Sporophila murallae) és un ocell de la família dels tràupids (Thraupidae) actualment considerat una subespècie de Sporophila americana.

## Hàbitat i distribució

Habita zones de bosc a Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Menjagrà de Caquetá». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Colibrí amazília gorjablau

El colibrí amazília gorjablau (Amazilia lactea) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita boscos de ribera, matolls i sabanes del sud de Veneçuela i est del Brasil. El colibrí amazília de Bartlett ha estat considerat tradicionalment una subespècie d'aquest.
# Joan d'Albusson

Joan d'Albusson (o Johanet d'Aubusson) (primera meitat del s. XIII) fou un trobador occità llemosí de la ciutat d'Aubusson. Se'n conserven tres composicions, fetes en àmbit italià, amb trobadors italians.

## Vida

Joan es documenta a la cort de Blacaz i el trobem establert a Itàlia on fou un gibel·lí, en favor de Frederic. És coneguda la tençó amb Sordello, on Joanet l'acusa de ser un joglar i de rebre peces de roba en paga per les seves cançons. I també la que sosté amb Nicoletto da Torino, tant pel seu contingut polític, com pel tema del somni. Paterson data aquesta poesia de 1238.

## Obra

* (265,1a) Digatz mi s'es vers zo c'om brui (tençó amb Sordello)
* (265,2) En Nicolet, d'un sognie qu'ieu sognava (tençó amb Nicoletto da Torino)
* (265,3) Vostra dompna, segon lo meu semblan (dues cobles i una tornada, en resposta a unes altres cobles de Sordello: 437,6 Del cavaler me plai, qe per amor)

## Referències

* ↑ Gérard Gonfroy, Les troubadours limousins, La Geste, La Crèche, 2022.
* ↑ Vegeu el text de Paterson.
* ↑ Una explicació sobre la numeració de la poesia trobadoresca d'acord amb el repertori de Pillet i Carstens es troba a l'article Alfred Pillet.

## Bibliografia

* Giulio Bertoni, I trovatori d'Italia: Biografie, testi, tradizioni, note. Roma: Società Multigrafica Editrice Somu, 1967 [1915] (Bertoni edita els textos dels trobadors italians)
* Linda Paterson, "Joan d'Albuzon – Nicolet de Turin: En Nicolet, d'un sognie qu'ieu sognava (BdT 265.2 = 310.1)." Lecturae tropatorum, 1 (2008), pp. 1–18 (per la tençó amb Nicoletto)

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Joan d'Aubusson és el número PC 265]

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-265/265%20-%20Joan%20d'Aubusson.htm
# Pilos de l'Èlida

Pilos (en grec antic: Πύλος, llatí: Pylus) era una ciutat de l'Èlida situada a les muntanyes entre Elis i Olímpia, a prop d'on el riu Ladó desaigua al Peneu. Correspon probablement a unes runes que hi ha a Agrapidokhóri. Pausànias diu que es trobava a 80 estadis d'Elis.
La llegenda diu que la va fundar Pilas, fill de Clesó de Mègara després d'haver fundat una altra Pilos a Messènia d'on n'havia estat expulsat per Peleu. Hèracles va destruir aquesta Pilos, però després va ser reconstruïda per Elis, però sembla que la ciutat que Hèracles va destruir era la Pilis de Messènia. L'any 402 aC els espartans la van ocupar, segons diu Diodor de Sicília. El 366 aC s'hi van establir demòcrates exiliats d'Elis per fer la guerra contra aquesta ciutat, diu Xenofont. Quan la va visitar Pausànias era una ciutat en ruïnes i semblava abandonada de feia molt de temps. Pausànies refereix una tradició que deia que Homer havia parlat de la ciutat.

## Referències

* ↑ Smith, William. «Mendes». A: Dictionary of Greek and Roman Geography (1854) (en anglès). vol.2. William Smith, 1854, p. 682.
* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia 6.22
* ↑ Smith, William (ed.). «1. Pylus». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 26 desembre 2020].
# Pont del Mas Batlle

El Pont del Mas Batlle és una obra de Santa Pau (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un pont d'un sol arc,amb els clàssics forats, molt alt, pla i amb baranes, tot de pedra, en un camí que va de la carretera general de Santa Pau i que porta a la masia Batlles. Passa sobre el riu Ser, afluent per la dreta del Fluvià.

## Referències

* ↑ «Pont del Mas Batlle». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Farigola salsera

La farigola salsera, Thymus zygis, és una espècie de lamiàcia. És una mata encoixinada molt aromàtica de 10 a 20 cm d'alt. Les branques són erectes i llenyoses i les fulles linears de 5 a 7 mm de llargada i 1 mm d'amplada amb el revers tomentós blanc. És una de les farigoles més freqüents a la península Ibèrica incloent els Països Catalans. El seu hàbitat són els pendents secs i els matollars. Accepta tota mena de sòls sempre que no quedin entollats.

## Subespècies

* Thymus zygis subsp. gracilis (Boiss.) R.Morales (sinònim Th. tenuiflorus var. gracilis Boiss = Th. verticillatus Germà Sennen). sud-est de la Península Ibèrica .
* Thymus zygis subsp. zygis, procumbent, poc pubescent
* Thymus zygis subsp. sylvestris (Hoffmanns. et Link) Brot., (sinònim Th. sylvestris Hoffmanns.) és igualment procumbent.

## Notes

* ↑ Thymus zygis en PlantList
* ↑ Nieto Ojeda, Rufino. Guía práctica para la identificación de Árboles y Arbustos Ibéricos. Cazorla (Jaén):Edición del autor, 2006. ISBN 84-611-1887-1.
# República Socialista Soviètica de Moldàvia

La República Socialista Soviètica de Moldàvia o RSS de Moldàvia (ciríl·lic moldau/romanès: Република Советикэ Сочиалистэ Молдовеняскэ, romanès: Republica Sovietică Socialistă Moldovenească, rus: Молда́вская Сове́тская Социалисти́ческая Респу́блика) va ser una república constituent de la Unió Soviètica del 1940 al 1941 i del 1944 al 1991.
La república estava composta per parts de Transnístria -que havien estat part de l'RSS d'Ucraïna- i parts de Romania que van ser traspassades a la Unió Soviètica després del pacte Mólotov-Ribbentrop.
El nom va ser canviat a República de Moldàvia el 1991, any en què es va declarar la independència del país.

## Demografia

La República Socialista Soviètica de Moldàvia, va ser la república de l'URSS més densament poblada. La seva població l'any 1989 estava composta per les següents ètnies:
* Romanesos (o Moldaus) 64,5%
* Ucraïnesos 13,8%
* Russos 13,0%
* Jueus 1,5%
* Búlgars 2,0%
* Altres (inclosa l'ètnia túrquida Gagauz) 5,2%

## Economia

L'economia de l'RSS de Moldàvia es basava principalment en la producció agrícola, especialment la producció de fruita. L'única regió de Moldàvia amb presència destacable d'indústria era Transnístria, on el 1990 suposava el 40% del PIB moldava i el 90% de la producció d'electricitat
# Pilocarpus

Pilocarpus és un gènere de plantes rutàcies que conté unes 10 espècies. Són plantes natives dels neotròpics a Am`rica del Sud. Diverses espècies tenen importància en farmacologia, per exemple per produir la pilocarpina.

## Espècies acceptades

* Pilocarpus giganteus Engl.
* Pilocarpus goudotianus Tul.
* Pilocarpus jaborandi Holmes (Pernambuco Jaborandi)
* Pilocarpus microphyllus Stapf ex Wardleworth (Maranham Jaborandi)
* Pilocarpus pauciflorus A.St.-Hil.
* Pilocarpus pennatifolius Lem. (Paraguay Jaborandi)
* Pilocarpus peruvianus (J.F. Macbr.) Kaastra
* Pilocarpus racemosus Vahl (Guadeloupe Jaborandi)
* Pilocarpus spicatus A.St.-Hil. (Aracati Jaborandi)

## Referències

* ↑ Plant List

## Enllaços externs

* Germplasm Resources Information Network: Pilocarpus Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
# Pont del Llop

El Pont del Llop o Pont de Castelló o Pont de Castellonet és un pont que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de Navès (Solsonès).

## Situació

Es troba al km. 9,5 de la carretera C-462 de Solsona a Sant Llorenç de Morunys per la Llosa del Cavall, sota el pont metàl·lic de recent construcció.

## Descripció

Restes dels basaments d'un pont d'un arc de punt rodó tot de pedra.

### Notícies històriques

Sobre el Cardener. És una antiga construcció per on passa un camí que ve de l'església i veïnat de cases dels Torrents i va a la sufragània de Peà, enlairada damunt d'una clotada a l'altra part del riu. (C.A.TORRAS-CARDANER-PÀG.244)

## Referències

* 1 2 «Pont del Llop». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Navès
# Sarrasac (Òlt)

Sarrasac (en francès Sarrazac) és un antic municipi francès, situat al departament de l'Òlt i a la regió d'Occitània.
El 2019 es va fusionar amb el municipi veí de Cressençac per a formar el nou municipi de Cressençac e Sarrasac.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 518 | 530 | 506 | 496 | 440 | 481 | 566 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Robert Tassain | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana», 2009. Arxivat de l'original el 2012-03-11. [Consulta: 29 octubre 2010].
# Formació de Hatrurim

La Formació Hatrurim (abans coneguda com a Zona Motejada) és una formació geològica, amb afloraments al voltant de la conca del Mar Mort: al desert del Nègueb a Israel, al desert de Judea a Cisjordània, i a l'oest de Jordània. Inclou pedres calcàries impures datades entre el Cretaci superior i l'Eocè, juntament amb margues de carbó que contenen guixos. Les roques han estat sotmeses a un pirometamorfisme derivat de la combustió de dipòsits de carbó o d'hidrocarburs continguts o subjacents. La formació rep el seu nom per les exposicions a la conca de l'Hatrurim que es troba a l'oest del mar Mort. És coneguda tant per les espècies minerals descobertes com pels minerals comuns destinats a la fabricació del ciment Portland.

## Mineralogia

En aquesta formació han estat descrites gairebé 200 espècies vàlides de minerals, de les quals 30 han estat descobertes en aquest indret. Els minerals que tenen la Formació Hatrurim com a localitat tipus són:
| Nom Fórmula Aravaïta Ba₂Ca$_{18}$(SiO₄)₆(PO₄)₃(CO₃)F₃O Ariegilatita BaCa₁₂(SiO₄)₄(PO₄)₂F₂O Bayerita Al(OH)₃ Bentorita Ca₆(Cr$^{3+}$,Al)₂(SO₄)₃(OH)₁₂·26H₂O Flamita Ca$_{8-x}$(Na,K)$_x$(SiO₄)$_{4-x}$(PO₄)$_x$ Fluorkyuygenita Ca₁₂Al$_{14}$O$_{32}$[(H₂O)₄F₂] Gazeevita BaCa₆(SiO₄)₂(SO₄)₂O Gmalimita K₆☐Fe$^{2+}$$_{24}$S$_{27}$ Grossita CaAl₄O₇ Gurimita Ba₃(VO₄)₂ Halamishita Ni₅P₄ Hatrurita Ca₃(SiO₄)O Hexacelsiana BaAl₂Si₂O₈ Kabalovita Fe2+ 3Fe3+ 4(PO₄)₆ Kahlenbergita KAl$_{11}$O$_{17}$ | Nom Fórmula Khesinita Ca₄(Mg₃Fe$^{3+}$$_9$)O₄(Fe$^{3+}$$_9$Si₃)O$_{36}$ Levantita KCa₃Al₂(SiO₄)(Si₂O₇)(PO₄) Mazorita Ba₃(PO₄)₂ Murashkoïta FeP Nagelschmidtita Ca₇(SiO₄)₂(PO₄)₂ Nazarovita Ni₁₂P₅ Negevita NiP₂ Pliniusita Ca₅(VO₄)₃F Polekhovskyita MoNiP₂ Shulamitita Ca₃TiFe$^{3+}$AlO₈ Silicocarnotita Ca₅[(SiO₄)(PO₄)](PO₄) Stracherita BaCa₆(SiO₄)₂[(PO₄)(CO₃)]₂F Transjordanita Ni₂P Zoharita (Ba,K)₆(Fe,Cu,Ni)$_{25}$S$_{27}$ Zuktamrurita FeP₂ |

## Referències

* 1 2 «Hatrurim Formation, Negev, Israel» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 novembre 2017].
# Thomas Stewart

Thomas Stewart és el nom dels següents personatges:
* Thomas Stewart (baix-baríton) (San Saba, 1928 - Rockville, 2006), baix-baríton estatunidenc
* Thomas Stewart (ciclista) (Doncaster, 1990), ciclista anglès