OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 1739 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1739 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat el 10 de gener de 2007. Després de recordar resolucions anteriors sobre la situació a Costa d'Ivori, el Consell va ampliar el mandat de l'Operació de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI) i les tropes de suport franceses fins al 30 de juny de 2007.

## Detalls

El Consell, després d'haver pres nota de l'últim informe del Secretari General sobre la situació, en què va afirmar que algunes de les parts de Cost d'Ivori perseguien accions que podrien generar una violència generalitzada, va decidir ajustar determinats termes del mandat de la UNOCI des de la data d'aprovació del text d'avui.
En virtut dels termes de la resolució, la UNOCI vigilarà el cessament d'hostilitats i moviments de grups armats. En particular, observaria i vigilaria la implementació de la declaració conjunta del final de la guerra del 6 d'abril de 2005 i l'acord global d'alto el foc del 3 de maig de 2003 per prevenir, dins de les seves capacitats i àrees de desplegament, qualsevol acció hostil i investigarà les violacions de l'alto el foc.
Entre les seves altres tasques, la UNOCI es mantindrà en contacte amb les Forces Armades Nacionals de Costa d'Ivori i les Forces Nouvelles, per tal de promoure el restabliment de la confiança entre totes les forces de Costa d'Ivori i ajudar al Govern a controlar les fronteres, amb particular atenció a la situació dels refugiats liberians i qualsevol moviment transfronterer de combatents. També ajudaria al Govern a reagrupar totes les forces de Costa d'Ivori i ajudar a garantir la seguretat dels seus llocs de desarmament, acantonament i desmobilització.
La UNOCI també coordinarà estretament amb la Missió de les Nacions Unides a Libèria (UNMIL) en la implementació d'un programa voluntari de repatriació i reassentament dels excombatents estrangers, prestant especial atenció a les necessitats específiques de dones i nens. Assegurà, neutralitzarà o destruirà qualsevol arma, munició o qualsevol altre material militar lliurat pels antics combatents.

## Referències

* ↑ «SECURITY COUNCIL EXTENDS UNITED NATIONS OPERATION, SUPPORTING FRENCH FORCES IN CÔTE D'IVOIRE UNTIL 30 JUNE, UNANIMOUSLY ADOPTING RESOLUTION 1739 (2007)». United Nations, 10-01-2007.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2007 - 2008)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Castell de Terrassola

El Castell de Terrassola és un castell situat al curs mitjà de la ribera Salada al municipi de Lladurs (Solsonès) a una altitud de 646 msnm.
La primera notícia d'aquest castell es té de l'any 992. Les restes visibles actuals són de la baixa edat mitjana. El cens de Pere el Cerimoniós del 1359 cita donzell Francesc sa Torra com propietari. La major part del conjunt és resultat de les reformes que van tenir lloc durant els segles XVI-XVII. Se sap que a mitjans del segle xvii el senyor de Terrassola, Josep Mas, encarregà unes reformes a un mestre d'obres de Solsona per un import de 25 lliures barceloneses. Era habitat fins al primer terç del segle xx. Les dures condicions de vida van fer que els darrers masovers marxessin i el conjunt (el castell junt amb la casa del Castellet i el mas anomenat del Forn) es degradés ràpidament.

## Referències

* ↑ «Castell de Terrassola». Catalunya Medieval - Castells, Torres, Fortificacions i altres construccions. [Consulta: 27 maig 2018].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Els castells catalans. volum VI, 1ª part. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 1979, p. 109. ISBN 9788423201570.
* 1 2 «Castell de Terrassola». Ajuntament de Lladurs.
* ↑ Pròsper, Pròsper. Arxiu General de la Corona d'Aragó. Colección de documentos inéditos del Archivo General de la Corona de Aragón (en català, castellà). Tip. y lit. de J.E. Monfort, 1856.
# Vilíssovo

Vilíssovo (en rus: Вилисово) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 38 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# La Grange (Tennessee)

La Grange és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 136 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Grange tenia 136 habitants, 59 habitatges, i 45 famílies. La densitat de població era de 33 habitants/km².
Dels 59 habitatges en un 18,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,1% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 23,7% no eren unitats familiars. En el 23,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,71.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,4% tenia menys de 18 anys, un 1,5% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 38,2% de 45 a 60 i un 19,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.214 $ i la renda mediana per família de 63.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.875 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 38.626 $. Entorn del 2,2% de les famílies i el 4,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Grange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Grange». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# San Sebastiano da Po

San Sebastiano da Po és un comune (municipi) de la ciutat metropolitana de Torí, a la regió italiana del Piemont, situat a uns 25 quilòmetres al nord-est de Torí. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 1.936 habitants.
San Sebastiano da Po limita amb els següents municipis: Casalborgone, Chivasso, Verolengo, Castagneto Po i Lauriano.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 31 març 2020].
# Coryogalops

Coryogalops és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Coryogalops adamsoni (Goren, 1985)
* Coryogalops anomolus (Smith, 1958)
* Coryogalops bretti (Goren, 1991)
* Coryogalops bulejiensis (Hoda, 1983)
* Coryogalops monospilus (Randall, 1994)
* Coryogalops ochetica (Norman, 1927)
* Coryogalops sordida (Smith, 1959)
* Coryogalops tessellatus (Randall, 1994)
* Coryogalops william (Smith, 1948)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Millières (Alt Marne)

Millières és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 127 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Millières era de 127 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 20 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 20 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 65 habitatges, 57 eren l'habitatge principal de la família, 7 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 65 habitatges eren cases. Dels 57 habitatges principals, 49 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 7 en tenien tres, 18 en tenien quatre i 31 en tenien cinc o més. 49 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 36 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Millières el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 4 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 16 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 73 persones, 58 eren actives i 15 eren inactives. De les 58 persones actives 52 estaven ocupades (31 homes i 21 dones) i 6 estaven aturades (3 homes i 3 dones). De les 15 persones inactives 7 estaven jubilades, 2 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Millières hi havia 53 unitats fiscals que integraven 129 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.503 €.

### Activitats econòmiques

Dels 3 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa alimentària i 2 d'empreses de serveis.
L'any 2000 a Millières hi havia 9 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Millières a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Millières a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Kouandé

Kouandé és una ciutat i comuna de Benín, al departament d'Atakora. la comuna té una superfície de 4.500 km² i una població el 2002 de 80.261 habitants. La població principal de la comuna tenia una població estimada el 2008 de 7.127 habitants. Abans de 1999 era capital d'una circumscripció.

## Notes

* ↑ Statoids

## Vegeu també

* Regne de Kouandé o Kwande
# Xanca de Santa Marta

La xanca de Santa Marta (Grallaria bangsi) és una espècie d'ocell de la família dels gral·làrids (Grallariidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el sotabosc de la selva pluvial de la Sierra Nevada de Santa Marta, al nord de Colòmbia.

## Referències

* ↑ «Xanca de Santa Marta». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Vilém Zemanek

Vilém Zemanek (Praga, 9 de maig de 1875 - Smíchov, 8 de juny de 1922) fou un director d'orquestra i compositor txec.

## Biografia

Va néixer a Praga com a fill d'un rabí. Va ser criat en alemany. Es va graduar a l'escola de gramàtica i a la Facultat de Medicina de la Universitat alemanya de Praga. A més, va rebre una educació musical. Va estudiar piano amb l'alumne de Liszt, Friedrich Rehbock, que aleshores treballava al "Royal German Theatre". Després d'aconseguir el títol, va anar a Viena per estudiar direcció amb Joseph Schalk i Ferdinand Löwe i musicologia amb Guido Adler. Mai va exercir la medicina i es va dedicar completament a la música.
Va començar com a director de bandes als teatres de la ciutat a Elberfeld, Alemanya (1900–1901) i Riga (1901–1902). El 20 de novembre de 1902, va dirigir la Filarmònica txeca a Praga. Després del gran èxit d'aquest concert, va ser nomenat director titular. Aleshores, la Filarmònica txeca estava a punt de col·lapse financer i estava amenaçada d'extinció. Zemánek va demostrar extraordinàries habilitats organitzatives i va aconseguir salvar la Filarmònica. Hi van contribuir estacions extraordinàries d'estiu a Pavlovsk a prop de Sant Petersburg el 1904 i a Varsòvia el 1905 i 1909. Va aconseguir mantenir la Filarmònica txeca durant la Primera Guerra Mundial. Entre altres coses, va introduir regularment concerts de diumenge i va presentar estrenes d'obres de la jove generació de compositors txecs.
Va ser acusat de lideratge autoritari i d'una dura i disciplinada relació amb l'orquestra. En l'ànim generalment revolucionari d'aquella època, el 16 d'abril de 1918 fou apartat del lideratge de la Filarmònica txeca. Va crear una agència de concerts i va organitzar esdeveniments musicals alemanys majoritàriament. Aviat va morir a Praga.

## Treballs

No és gaire conegut com a compositor. Va adaptar obres per a compositors txecs per al piano (per exemple, Antonín Dvořák: Vodník; Josef Suk: Symphony in E major, Quartet in B flat major), per contra, va instrumentar les cançons bíbliques de Dvořák.

## Bibliografia

* Diccionari musical de persones i institucions txecoslovaca II. (M - Ž), 1965, Edició Estatal de Música, Praga, p. 986
* Jarmil Burghauser: famosos conductors txeca. SHV, Praga, 1963
* Václav Holzknecht: Filharmònica txeca. SHV, Praga, 1963

## Referències

* ↑ Registre de registre sobre el naixement i la circumcisió de la comunitat religiosa jueva de Praga
* ↑ Arxiu hl. m. Prahy, Registre dels Morts de l'Església Evangèlica Alemanya a Jircháří, sign. EVJ Z9, pàg 41
* ↑ Registres de la Universitat Charles-Ferdinand, Facultat de Medicina, Universitat Alemanya de Praga - Zemanek Willhelm, 2 de maig de 1875, Praga
# River Bottom

River Bottom és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 265 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, River Bottom tenia 265 habitants, 100 habitatges, i 82 famílies. La densitat de població era d'11,1 habitants per km².
Dels 100 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 18% no eren unitats familiars. En el 16% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,9% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.250 $ i la renda mediana per família de 34.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 19.375 $. La renda per capita de la població era de 13.486 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- River Bottom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- River Bottom». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Taghzirt

Taghzirt (àrab تاكزيرت) és una comuna rural de la província de Béni Mellal de la regió de Béni Mellal-Khénifra. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 19.936 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Domingo Di Núbila

Domingo Di Núbila (Pergamino, 30 de gener de 1924 - ibídem, 7 de febrer de 2000) va ser un periodista, historiador i crític de cinema argentí.

## Biografia

El 1943 es va mudar des de la seva ciutat natal a Buenos Aires i va començar a treballar en el programa radial que emetia Ràdio Belgrano Diario del Cine, dirigit per Chas de Cruz.
Poc després va començar en la premsa gràfica en el setmanari Heraldo del Cinematografista i en la revista estatunidenca Variety, on va col·laborar per més de 25 anys.
Amb l'adveniment de la televisió també es va incorporar a aquest mitjà i va treballar en els cinc canals d'aire.
Va fer el guió de la pel·lícula La noche de Venus (1955) i, en col·laboració, el de Sección desaparecidos (1958). Va aparèixer com a intèrpret a Millonarios a la fuerza (1979) dirigit per Enrique Dawi.
Fou professor al Centro Experimental del Instituto del Cine en la matèria guió cinematogràfic i va escriure diversos llibres sobre cinema, entre els quals es destaquen Historia del cine argentino (1960, amb reedició ampliada el 1998), i Cómo se hace un film.

## Premis

El seu continu treball darrere de la difusió de la crítica cinematogràfica li van valer reconeixements dels seus parells:
* Distinció especial de l'Asociación de Periodistas de la Televisión y la Radiofonía Argentinas (APTRA).
* Premi Cóndor de Plata a la seva trajectòria (1996) entregat per l'Asociación de Cronistas Cinematográficos de la Argentina.
* Premi Konex

## Referències

* ↑ Murió Domingo Di Núbila, Clarín, 8 de febrer de 2000
* ↑ Di Núbila, crítico de raza, La Nación, 8 de febrer de 2000
* ↑ Domingo Di Núbila, fundació Konex
# Coryogalops monospilus

Coryogalops monospilus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kuwait i Oman.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1958. The fishes of the family Eleotridae in the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 11. 137-163.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.
* ↑ Randall, J.E., 1994. A new genus and six new gobiid fishes (Perciformes: Gobiidae) from Arabian waters. Fauna Saudi Arabia 14:317-340.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Vanoxita

La vanoxita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom de la seva composició, que conté vanadi (van-) i oxigen (ox-).

## Característiques

La vanoxita és un òxid de fórmula química V4+ 4V5+ 2O$_{13}$·8H₂O.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la vanoxita pertany a «04.HG: V[$^{5+}$, $^{6+}$] vanadats. Òxids de V sense classificar» juntament amb els següents minerals: fervanita, huemulita, vanalita, simplotita, navajoïta, delrioïta, metadelrioïta, barnesita, hendersonita, grantsita, lenoblita i satpaevita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita gràcies als exemplars trobats en dos indrets de la vall de Paradox: la mina Jo Dandy i el Canyó Wild Steer, tots dos al districte d'Uravan, dins el comtat de Montrose, a Colorado (Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets de Colorado, així com als estats de Nevada, Arizona i Utah, tots ells als Estats Units. No ha estat descrita en cap altre indret a tot el planeta.

## Referències

* ↑ «Vanoxite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 setembre 2018].
# Kryptopterus cryptopterus

Kryptopterus cryptopterus és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la península de Malaca, Sumatra i Borneo, incloent-hi les conques dels rius Mekong i Chao Phraya.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Casa Rosa (la Vall de Boí)

La Casa Rosa és una obra de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa pagesa construïda a banda i banda de la muralla aprofitant dues torres i el parament que les uneix.
Està constituïda per un volum principal, cobert a dos vessants amb el carener coincidint amb el pany de muralla, al que s'adossa un altre cos que aprofita la torre de la cantonada, amb coberta a dos vessants perpendicular a la del primer cos, un tercer cos que aprofita la torre central del pany est de la muralla, també cobert a dos vessants i un últim cos, destinat a paller més baix, situat a l'exterior del recinte i amb el carener perpendicular a la muralla. El conjunt té dos accessos, un pel carrer Muralla i l'altre, obert a la muralla pel nivell inferior. L'habitatge, que ocupa part de la planta a nivell del carrer interior, té poques obertures a l'exterior.

## Referències

* 1 2 «Casa Rosa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 desembre 2018].