OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Harpe

* Per a altres significats, vegeu «La Harpe (Illinois)».
La Harpe és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2006 tenia 665 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, La Harpe tenia 706 habitants, 268 habitatges, i 191 famílies. La densitat de població era de 317 habitants/km².
Dels 268 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23,5% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.219$ i la renda mediana per família de 32.981$. Els homes tenien una renda mediana de 22.102$ mentre que les dones 16.058$. La renda per capita de la població era de 12.196$. Entorn del 8,9% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- La Harpe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- La Harpe». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pedro Caravantes Enguera

Pedro Caravantes Enguera fou un compositor espanyol del segle xix.
Tot i no tenir constància de les dades més rellevants de la seva vida, es coneixen una quantitat important d'obres que pertanyen a la seva autoria. Es conserven obres seves als fons musicals SMI (Fons de la baílica de Santa Maria d'Igualada de l'ACAN) i CMar (Fons de l'església parroquial de Sant Pere i Sant Pau de Canet de Mar).

## Altres obres
### Misses

* Missa de difunts
* Missa de sacrament

### Oficis

* Beatus vir
* Dixit Dominus
* Leatatus sum
* Laudate Dominum
* Oficio de difuntos

### Altres obres religioses en llatí

* Magnificat
* O salutaris
* Tota Pulchra

### Altres obres religioses en castellà

* Cántico para las flores de mayo
* Flores a la Virgen
* Gozos a Nuestra Señora del Carmen
* Gozos a San José
* Gozos a Santa Teresa
* Santo Dios

### Obres per a orgue

* Elevación
* Juego de versos fáciles para vísperas por los 8 tonos del cantollano

### Música escènica

* Ondulaciones

### Obres per a banda

* El ramo de oliva
* En el bosque
* Último adiós

### Obres per a piano

* Adelia
* Flor del campo
* Polonesa de concierto

## Referències

* 1 2 Diccionario de la música española e hispanoamericana (en castellà). Volum 3. Sociedad General de Autores y Editores, 1999, p. 166. ISBN 84-8048-306-7.
* ↑ «Obres de Pedro Caravantes als fons musicals de Catalunya». [Consulta: 20 juny 2018].
# Moacyr Claudino Pinto da Silva

Moacyr Claudino Pinto da Silva (São Paulo, 18 de maig de 1936) és un exfutbolista brasiler, professional entre 1956 i 1975.
Durant la seva carrera va jugar en el club Flamengo, River Plate de l'Argentina, Peñarol d'Uruguai, CD Everest, Barcelona SC de l'Equador i Carlos A. Mannucci de Trujillo de Perú on finalment es retira per posteriorment tornar a Equador on radica actualment. Va jugar 4 partits i va marcar 2 gols per a la selecció de Brasil. Va formar part del Mundial de Suècia 1958 sortint campió, encara que no va jugar cap partit durant el torneig.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| CR Flamengo | Brasil | 1956-1961 | 225 | 59 |
| River Plate | Argentina | 1961-1962 | 28 | 7 |
| Peñarol | Uruguai | 1962-1963 | 1 | 0 |
| Club Deportivo Everest | Equador | 1964-1965 | ? | ? |
| Barcelona Sporting Club | Equador | 1965-1966 | ? | ? |
| Carlos A. Mannucci | Perú | 1970-1975 | ? | ? |

## Referències

* ↑ sambafoot profile
* ↑ «Moacir at FIFA». Arxivat de l'original el 2015-04-07. [Consulta: 31 març 2018].
* ↑ «Todos os brasileiros - 1958» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1987

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1987 es va celebrar a Viena (Àustria) a l'agost de 1987.
Les competicions es van celebrar al Ferry-Dusika-Hallenstadion de Viena. En total es va competir en 14 disciplines, 12 de masculines i 2 de femenines.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Nobuyuki Tawara Japó | Hideyuki Matsui Japó | Claudio Golinelli Itàlia |
| Persecució individual | Hans-Henrik Ørsted Dinamarca | Jesper Worre Dinamarca | Anthony Doyle Regne Unit |
| Cursa per punts | Urs Freuler Suïssa | Anthony Doyle Regne Unit | Roger Ilegems Bèlgica |
| Keirin | Harumi Honda Japó | Claudio Golinelli Itàlia | Urs Freuler Suïssa |
| Darrere moto | Max Hürzeler Suïssa | Danny Clark Austràlia | Werner Betz RFA |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Lutz Hesslich RDA | Bill Huck RDA | Michael Hübner RDA |
| Persecució individual | Gintautas Umaras Unió Soviètica | Viatxeslav Iekímov Unió Soviètica | Artūras Kasputis Unió Soviètica |
| Persecució per equips | Unió Soviètica Alexander Krasnov Viatxeslav Iekímov Viktor Manakov Sergeï Chmelinine | RDA Steffen Blochwitz Carsten Wolf Dirk Meier Roland Hennig | Txecoslovàquia Pavel Soukop Miroslav Kundera Svatopluk Buchta Miroslav Junec |
| Quilòmetre contrarellotge | Martin Vinnicombe Austràlia | Jens Glücklich RDA | Konstantin Khrabtsov Unió Soviètica |
| Cursa per punts | Marat Ganéiev Unió Soviètica | Uwe Messerschmidt RFA | Pascal Lino França |
| Tàndem | França Fabrice Colas Frédéric Magné | Itàlia Andrea Faccini Roberto Nicotti | Txecoslovàquia Vítězslav Vobořil Lubomír Hargaš |
| Darrere moto | Mario Gentili Itàlia | Vincenzo Colamartino Itàlia | Roland Königshofer Àustria |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Erika Salumäe Unió Soviètica | Christa Rothenburger RDA | Connie Paraskevin-Young Estats Units |
| Persecució individual | Rebecca Twigg Estats Units | Jeannie Longo França | Mindee Mayfield Estats Units |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Unió Soviètica | 4 | 1 | 2 | 7 |
| 2 | Japó | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 3 | Suïssa | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 | RDA | 1 | 4 | 1 | 6 |
| 5 | Itàlia | 1 | 3 | 1 | 5 |
| 6 | França | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 7 | Austràlia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7 | Dinamarca | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 9 | Estats Units | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 10 | RFA | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 | Regne Unit | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 12 | Txecoslovàquia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 13 | Àustria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 13 | Bèlgica | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | TOTAL | 14 | 14 | 14 | 42 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Svetlana Samokhvàlova

Svetlana Anatólievna Samokhvàlova (en rus: Светлана Анатольевна Самохвалова) (Moscou, 20 de desembre de 1972) és una ciclista russa, ja retirada, que va competir també per la Unió Soviètica i per l'Equip Unificat. Especialista en pista, també va córrer en carretera. Als Campionats del Món en pista guanyà sis medalles, dues d'elles d'or. En carretera destaquen dos campionats nacionals en ruta.

## Palmarès en pista

* 1989
** Campiona del món júnior en Persecució
** Campiona del món júnior en Puntuació
* 1995
** Campiona del Món de Puntuació
* 1996
** Campiona del Món de Puntuació

### Resultats a la Copa del Món

* 1995
** 1a a Manchester, en Puntuació

## Palmarès en ruta

* 1991
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Cuba
* 1994
** Campiona de Rússia en ruta
** 1a al Chrono champenois
** Vencedora d'una etapa al Berliner Rundfahrt
** Vencedora de 2 etapes als Tres dies de la Vendée
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Alta Garona
** Vencedora d'una etapa al Tour ciclista femení
* 1995
** 1a al GP Cantó de Zuric i vencedora d'una etapa
** Vencedora d'una etapa al Tour de Finisterre
* 1997
** Vencedora d'una etapa als Tres dies de la Vendée
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Mallorca
** Vencedora d'una etapa al Tour de l'Aude
* 1998
** Campiona de Rússia en ruta
* 2001
** Vencedora d'una etapa al Gran Bucle

## Referències

* ↑ «Olympedia – Svetlana Samokhvalova». [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ «SAMOKHVALOVA Svetlana». [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ Archives, Cycling. «Svetlana Samokhvalova» (en anglès). [Consulta: 26 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# George James Allman

George James Allman (Cork, 1812 – Ardmore, Parkstone, Dorset, Anglaterra, 24 de novembre de 1898) fou un ecologista, botànic i zoòleg irlandès, especialitzat en organismes invertebrats marins i pioner en els estudis dels hidrozous i briozous, professor emèrit d'Història natural a la Universitat d'Edimburg, president de la Societat Linneana de Londres, membre escollit de la Royal Society, introductor del mol·lusc terrestre pulmonat Geomalacus maculosus com a nova espècie.
Natiu de Cork, va estudiar a la Royal Academical Institution de Belfast i després va començar estudis de Dret, que abandonà per fer Ciències Naturals; el 1843, va obtenir el títol en Medicina a Dublín. Va ser nomenat professor de Botànica a la mateixa universitat, succeint al seu pare William Allman (1776-1846), on va romandre una dotzena d'anys fins a marxar a Edimburg com a professor d'Història Natural, on va estar fins al 1870 quan per raons de salut va renunciar a la seva càtedra i es va retirar al comtat de Dorset dedicant-se a l'horticultura.
Va escriure nombrosos articles científics i monografies com A monograph of the fresh-water polyzoa: including all the known species, both British and foreign (1856) o Report on the Hydroida dredged by H.M.S. Challenger during the years 1873-76 (1883), entre d'altres; entre 1871 i 1872, mitjançant la societat de publicacions científiques Ray Society, va publicar una monografia exhaustiva A monograph of the gymnoblastic or tubularian hydroids basada principalment en les seves pròpies recerques i il·lustrada per dibuixos realitzats per ell mateix sobre els hidrozous.
L'abreviatura «G.J.Allman» s'utilitza per indicar a George James Allman com a autoritat en la descripció i classificació científica dels vegetals i la Biologia li deu nombrosos termes, com endoderma i ectoderma per a les dues capes de cèl·lules de la superfície dels celenterats.

## Referències

* 1 2 Lloyd Praeger, R. Some Irish Naturalists: a Biographical Note-Book. Dundalk: National Botanic Gardens, 1949 [Consulta: 16 octubre 2015]. Arxivat 8 de maig 2012 a Wayback Machine.
* ↑ Mollusc Specialist Group «Geomalacus maculosus». The IUCN Red List of Threatened Species 1996, 1996.
* ↑ Keenan, 2008, p. 423.
* 1 2 3 Sidney Lee, ed. Allman, George James, Dictionary of National Biography, 1901 supplement. Londres: Smith, Elder & Co., 1901.
* ↑ George James, Allman. «A monograph of the fresh-water polyzoa : including all the known species, both British and foreign». [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ George James, Allman. «Report on the Hydroida dredged by H.M.S. Challenger during the years 1873-76». [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ George James, Allman. «A monograph of the gymnoblastic or tubularian hydroids». [Consulta: 16 octubre 2015].
* ↑ «Allman, George James (1812-1898)». International Plant Names Index. [Consulta: 16 octubre 2015].

## Bibliografia

* Keenan, Desmond. Ireland Within The Union 1800-1921. Xlibris Corporation, 2008. ISBN 9781465318725.
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba al domini públic:Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed.. Cambridge University Press, 1911.
# Nàiade auriculada

La nàiade auriculada (Margaritifera auricularia) és una espècie de mol·lusc bivalve d'aigua dolça de la família dels margaritifèrids. Es troba a França i la península Ibèrica (riu Ebre) i s'extingiren a Bèlgica, Txèquia, Alemanya, Itàlia, Luxemburg, els Països Baixos i el Regne Unit.
Fa 70-90 × 110-180 × 30-50 (alçada) mm. Té una petxina de color negre o marró fosc, molt sòlida i que pot pesar fins a 0,6 kg. El marge inferior és còncau. Durant la fase larvària esdevé un paràsit en l'epiteli de certes espècies de peixos com ara la bavosa de riu, la gambúsia, l'esturió siberià, Acipenser naccarii i l'esturió comú. Té una esperança de vida de cinquanta a vuitanta anys, tot i que n'hi ha exemplars que poden assolir els cent anys.
Viu als grans rius, generalment mig colgat al fons.
Es va extingir del riu Tàmesi fa 4.000-5.000 anys, del Rin després de l'any 1500 i gairebé de tots els grans rius de França després de 1900. Les poblacions ibèriques es troben amenaçades per la destrucció del seu hàbitat natural i per la proliferació d'una espècie invasora, la Sinanodonta woodiana.

## Referències

* ↑ Araujo, R; Moreno, M. A. «Margaritifera auricularia (Unionoidea, Margaritiferidae), the giant freshwater pearl mussel rediscovered in Spain» (en anglès). Graellsia, 54, 1998, pàg. 129-130.
* ↑ Prie, V. (2010). Margaritifera auricularia. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 21 de febrer del 2016 (en anglès).
* 1 2 3 4 Welter Schultes, F. «Margaritifera auricularia (Spengler, 1793)» (en anglès). AnimalBase.
* ↑ Araujo, R; Moreno, R. «Former Iberian Distribution of Margaritifera auricularia (Spengler) (Bivalvia: Margaritiferidae)» (en anglès). Iberus, 17, 1, 1999, pàg. 127-136.
* ↑ Carrera, Esteve «Les espècies autòctones perden territori als rius». El Punt Avui, 18-10-2013.
# Càmera rostrum

La càmera rostrum és un tipus de càmera cinematogràfica muntada sobre un aparell que permet la filmació d'objectes o imatges fixes i que té la capacitat de moure tant el subjecte com la càmera, en augment.
Aquest aparell emprat en realitzacions televisives o cinematogràfiques consisteix en una plataforma on és situat l'objecte a filmar i en una columna on és situada la càmera, per sobre de l'element a fotografiar i que es pot moure verticalment. A més, és recomanable l'acoblament de dues làmpades, que poden ser LED, als costats del treball, col·locades en un angle de 45° per proporcionar una llum uniforme. L'estructura del dispositiu permet l'operador que l'està utilitzant modificar lliurement tant la posició de l'objecte de la plataforma inferior com la càmera.
Hi ha càmeres més avançades, controlades per ordinador i que permeten fer moviments tridimensionals i tenen un control de zoom, de l'enfocament i de l'obertura.
El mètode d'exposició de la pel·lícula és diferent del d'una càmera cinematogràfica normal. Aquest mètode fixa la pel·lícula el temps necessari perquè la imatge exterior sigui exposada completament. El negatiu o fotograma es manté fix, no passa al següent, encara que la càmera es vagi movent al voltant de l'objecte. Això permet la introducció de múltiples tècniques com els travelling mattes, les exposicions múltiples, la superposició de títols, etc.

## Referències

* ↑ «Rostrum | Moving Image Education». [Consulta: 14 desembre 2021].
* ↑ Andrew, Chong. Animación digital (en castellà). Barcelona: Blume Animación, 2010, p. 175. ISBN 978-84-8076-866-5.
# Paoli (Indiana)

Paoli és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2006 tenia 3.933 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Paoli tenia 3.844 habitants, 1.581 habitatges, i 1.013 famílies. La densitat de població era de 392,6 habitants/km².
Dels 1.581 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,7% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 18,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.962 $ i la renda mediana per família de 34.412 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.566 $ mentre que les dones 20.110 $. La renda per capita de la població era de 14.313 $. Entorn del 12,8% de les famílies i el 15,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Paoli». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Paoli». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Paul Alfred Daniel Marchal
## Abreviatura

L'abreviatura Marchal es fa servir per indicar Paul Alfred Daniel Marchal com autoritat en la descripció i taxonomia dins la zoologia.
Paul Alfred Daniel Marchal (27 de setembre de 1862, París, – 2 març de 1942, París) fou un entomòleg. Va ser nomenat president de la Societat Entomològica Francesa (Société entomologique de France) l'any 1907, i president de la Societat zoològica francesa (Société zoologique de France) el 1909.
El 1883, es va llicenciar per l'Acadèmia de París (Universitat de França). El 1889 es va doctorar en medicina i el 1892 un d'altre en ciències, per la mateixa institució.
Paul va treballar per al govern francès a París com a entomòleg del Ministeri d'Agricultura. El 1894 es va convertir en cap de gabinet de la secció d'entomologia i el 1910 va passar a ser director de l'estació d'entomologia de París. El 1898 va començar a ensenyar a l'Institut nacional agronòmic i el 1900 va ser nomenat professor de zoologia i agricultura aplicada.
El 1912, basant-se en l'experiència nord-americana amb Novius cardinalis i el treball anterior de Raymond Poutiers, va fer el primer llançament de marietes aclimatades a Europa, als Alps Marítims, al sud-est de França, per al control biològic de la cotxinilla del nopal.
Marchal va ser membre de l'Acadèmia de Ciències francesa des de 1912 fins a la seua mort el 1942.

## Referències

* ↑ Annales des épiphyties: mémoires et rapports présentés au Comité des épiphyties sur les travaux et missions de 1912 volume I, 1913, Paris, Ministère de l'agriculture.

## Bibliografia addicional

* Marchal, Paul (en francés) Bulletin de la Société nationale d'acclimation de France, 43, 1896, pàg. 201-208, 345-348, 428-440.
* Marchal, Paul. Notice sur les travaux scientifiques de M. Paul Marchal (en francés). París: Firmin-Didot, 1912. OCLC 9190952.
* Marchal, Paul. Recherches sur la biologie et le développement des hyménoptères parasites les trichogrammes (en francés). París: Imprimerie Nationale, 1936. OCLC 19421287.
* Fage, Louis. Notice sur la vie et l'oeuvre de Paul Marchal (1862-1942), déposée en la séance du 24 juillet 1944 (en francés). París: Gauthier-Villars for Académie des Sciences, Institut de France, 1949. OCLC 494986438.
# Svetlana Xkólina

Svetlana Vladímirovna Xkólina (en rus: Светлана Владимировна Школина; Iàrtsevo, Smolensk Rússia; 9 de març de 1986) és una atleta russa, especialitzada en salt d'altura. Va ser medalla de bronze en els Jocs Olímpics de Londres 2012.

## Trajectòria

Sent encara adolescent va obtenir els primers èxits de la seva carrera, com sengles medalles de plata en el Campionat Mundial Juvenil de 2003 i el Campionat Mundial Junior de 2004, així com l'or en Campionat Europeu Júnior de 2005. En 2007 va obtenir un nou metall daurat en el Campionat d'Europa sub 23.
En la seva participació en l'Hochsprung mit Musik d'Arnstadt de 2010 va aconseguir per primera vegada aconseguir la barrera dels 2,00 metres, en el qual fins avui és la seva millor marca en pista coberta. En els Jocs Olímpics de Londres 2012 va aconseguir la medalla de bronze amb un salt de 2,03 metres, que és el seu millor registre a l'aire lliure.

## Historial internacional

| Any | Esdeveniment | Lloc | Lloc | Marca |
| 2003 | Campionat Mundial Juvenil | Sherbrooke | 2ª | 1,86 m |
| 2004 | Campionat Mundial Junior | Grosseto | 2ª | 1,91 m |
| 2005 | Campionat Europeu Júnior | Kaunas | 1ª | 1,91 m |
| 2007 | Campionat Europeu d'Atletisme Sub23 | Debrecen | 1ª | 1,92 m |
| 2008 | Jocs Olímpics | Pequín | 14ª | 1,93 m |
| 2009 | Campionat Europeu en Pista Coberta | Torí | 4ª | 1,96 m |
| 2009 | Campionat Europeu per Nacions | Leiria | 4ª | 1,98 m |
| 2009 | Campionat Mundial | Berlín | 6ª | 1,96 m |
| 2009 | Final Mundial de la IAAF | Salónica | 6ª | 1,94 m |
| 2010 | Campionat Mundial en Pista Coberta | Doha | 4ª | 1,96 m |
| 2010 | Campionat Europeu per Nacions | Bergen | 2ª | 1,98 m |
| 2010 | Campionat Europeu d'Atletisme | Barcelona | 4ª | 1,97 m |
| 2012 | Jocs Olímpics | Londres | 3ª | 2,03 m |
| 2013 | Campionat Mundial d'Atletisme | Moscou | 1ª | 2,03 m |

## Millors marques

| Prova | Data | Lloc | Marca | Marca |
| Salt d'altura (aire lliure) | 11/08/2012 | Londres | 2,03 m |
| Salt d'altura (pista coberta) | 06/02/2010 | Arnstadt | 2,00 m |

## Referències

* ↑ Official London 2012 website

## Enllaços externs

* Fitxa biogràfica a la web de la IAAF
# Túnel de Hèlsinki–Tallinn

El Túnel de Hèlsinki a Tallinn, també anomenat el Túnel de Talsinki és un projecte de túnel submarí que travessaria el golf de Finlàndia i connectaria les capitals finlandesa i estoniana.Es tracta d'una regió comuna coneguda com a Talsinki. La longitud del túnel dependrà de la ruta escollida; la distància més curta tindria una longitud submarina de 50 km, cosa que el farian el túnel submarí més llarg del món (superant l'Eurotúnel i el túnel de Seikan, tot i que aquests són més llargs però tenen menys longitud submarina). Si es construeix, es calcula que el túnel tindrà un cost d'entre 0,9 i 1,3 bilions d'euros i la inauguració es calcula cap el 2030. La Unió Europea ja ha aprovat 3,1 milions d'euros per finançar els estudis de viabilitat.

## Estudis

* Usko Anttikoski. "Fixed transport connections across the Baltic from Finland to Sweden and Estonia. Preliminary feasibility assessment." 2007.
* "Emerald, Vision 2050" Greater Helsinki Vision 2050 – International Ideas Competition. 2007.
* Ilkka Vähäaho, Pekka Raudasmaa. "Feasibility Study, Helsinki–Tallinn, Railway Tunnel" Geotechnical Division of the Real Estate Department of the City Of Helsinki. 2008.
* Jaakko Blomberg, Gunnar Okk. "Opportunities for Cooperation between Estonia and Finland 2008" Prime Minister’s Office, Finland. 2008.

## Vegeu també

* Pont de l'Øresund
* Hyperloop

## Referències

* ↑ Mike Collier. "Helsinki mayor still believes in Tallinn tunnel", The Baltic Times, 3 April 2008. Retrieved on 2008-05-13.
* ↑ «Implementation of Helsinki-Tallinn tunnel to be studied with EU funding», 10-06-2013. Arxivat de l'original el 23 d’abril 2019. [Consulta: 14 desembre 2019].
* ↑ 7.6.2017 16:17, New Hyperloop plans could include Helsinki-Tallinn connection
* ↑ 20.02.2017 09:25, Hyperloop proponents interested in Helsinki-Tallinn undersea route

## Enllaços externs

* The FinEst Link – informació sobre la mobilitat entre Hèlsinki i Tallinn, inclosa la proposta de túnel
* Nov 13, 2018, 05:04am, Kayvan Nikjou, This Is The €15 Billion Tunnel Connecting Helsinki To Tallinn, forbes.com