OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cels de Toledo

Cels (m. 523) va ser un religiós hispà, bisbe de Toledo abans del 523.
El bisbe és esmentat per Sant Ildefons, que també és present en el Códice Emilianense, on es diu que va ser successor de Pere. Al costat dels bisbes de Carpetània i Celtibèria -els noms dels quals no són coneguts- va rebre una petició, desvergonyida en paraules de Montà, de part d'un bisbe de nom desconegut que anava viatjant d'un lloc a un altre. Arran d'aquesta petició, sembla que per decisió conciliar, va concedir en exclusiva al dit bisbe, mentre li fos d'ajuda, els municipis de Segobia, Brittablo (potser Buitrago del Lozoya) i Cauca. Per a Montà, aquesta decisió no era raonable, però els bisbes van fer aquesta concessió per la dignitat del càrrec que feia la petició, perquè ja que si anava vagant d'una banda a una altra, almenys ho fes amb dignitat.
Cels va morir el 523, o una mica abans, i va ser succeït per Montà.

## Referències

* ↑ Vilella Masana, 2003, p. 101.
* 1 2 Vilella Masana, 2003, p. 105-106.

## Bibliografia

* Vilella Masana, Josep. «Los obispos toledanos anteriores al Reino visigodo-católico». A: Acta Antiqua Complutensia III: Santos, obispos y reliquias (en castellà). Alcalá de Henares: Universidad de Alcalá de Henares, 2003.
# La Farmàcia (Santa Maria de Palautordera)

La Farmàcia és una casa de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres i coberta a dues vessants amb carener paral·lel a la façana i una cornisa de teula força important, decorada i sustentada amb bigues de fusta. Consta de planta baixa, pis i golfes. La façana és composició simètrica. La planta baixa l'ocupa la farmàcia i ha variat tota l'entrada original a l'edifici. El primer pis té dues grans finestres balconeres d'arc rebaixat amb brancals acabats en dues mitges llunes decorades a mode de mènsula. Les finestres de les golfes són simples obertures rectangulars separades per dues petites columnetes.

## Referències

* ↑ «La Farmàcia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Cerro Ejido

Cerro Ejido és un nucli de població del departament d'Artigas, al nord de l'Uruguai, i un suburbi de la seva capital, la ciutat d'Artigas. Es troba al sud del centre urbà. Limita a l'oest amb San Eugenio i Cerro Signorelli, i al sud amb el suburbi de Pintadito. La ruta 30 connecta aquestes poblacions.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Cerro Ejido tenia una població aproximada de 516 habitants.
| Any | Població |
| 1996 | 177 |
| 2004 | 516 |
| 2011 | 790 |

## Referències

* ↑ «Cens de 2004 del Departament d'Artigas» (XLS) (en castellà). INE, 2004. Arxivat de l'original el 2013-06-15. [Consulta: 4 desembre 2011].
* ↑ «Estadístiques 1963–1996 / C» (DOC) (en castellà). Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai, 2004. Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 4 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Cerro Ejido – Pintadito (castellà)
# Cerro Colorado

Cerro Colorado és una localitat de l'Uruguai, ubicada a l'est del departament de Florida. Té una població aproximada de 2.056 habitants, segons les dades del cens del 2004.
Es troba a 213 metres sobre el nivell del mar.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 |
| 593 | 906 | 1.092 | 1.170 |

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Cerro El Toro

El cerro El Toro és una muntanya dels Andes, a la frontera entre Xile i l'Argentina. El cim s'eleva fins als 6.168 msnm. Té una prominència de 1.842 metres.
El cim va ser escalat per primera vegada pels inques en dates desconegudes. El 1964 es va trobar una mòmia al vessant argentí. La primera ascensió documentada va tenir lloc el 26 de febrer de 1964 per l'italià Antonio Beorchia Nigris i els argentins Jorge Enrique Varas i Sergio Fernández.

## Referències

* ↑ Biggar, John. The Andes a guide for climbers. 5th, 2020. ISBN 978-0-9536087-7-5. OCLC 1260820889.
* ↑ "Argentina and Chile North: Ultra-Prominences" Peaklist.org. Retrieved 2013-02-25.
* ↑ «Toro» (en anglès). Andes Specialists. [Consulta: 12 abril 2020].
* ↑ Ceruti, Maria Constanza «Frozen Mummies from Andean Mountaintop Shrines: Bioarchaeology and Ethnohistory of Inca Human Sacrifice». BioMed Research International, vol. 2015, 2015, pàg. 439428. DOI: 10.1155/2015/439428. ISSN: 2314-6133. PMC: 4543117. PMID: 26345378.
* ↑ Schobinger, Juan «Discovery of an Indian Body on Cerro El Toro, Southern Andes». Current Anthropology, vol. 5, 5, 01-12-1964, pàg. 419. DOI: 10.1086/200529. ISSN: 0011-3204.
* ↑ Beorchia Nigris. El Enigma de los Santuarios Indigenas de Alta Montaña, p. 224–237.
# LA Direct Models

LA Direct Models és una agència de models treballadores de la indústria pornogràfica, que va ser fundada l'any 2000 per l'actor pornogràfic Derek Hay, inicialment com una agència amb base a Londres, que treballava amb models eròtiques britàniques, i els seus clients principalment eren homes dels Estats Units. L'any següent, en Derek Hay i la seva parella, l'actriu pornogràfica, Hannah Harper van traslladar l'agència a Los Angeles, Califòrnia. LA Direct Models representa aproximadament a 130 actrius i uns 30 actors, incloent a Tori Black, Alexis Texas, i Lexi Belle.
L'any 2005, Havana Ginger va esdevenir la primera actriu de l'agència amb un contracte exclusiu. L'any 2008 l'agència va llançar el lloc web de notícies d'entreteniment per adults, LA Direct News.

## Referències

* ↑ Dan Miller. «LA Direct Models Reaches 10-Year Milestone». AVN.com, 24-04-2010. Arxivat de l'original el 2010-04-30. [Consulta: 2 maig 2010].
* ↑ Joe Zigfield. «Book 'Em». XBiz.com, 06-03-2008. [Consulta: 3 novembre 2008].
* ↑ LA Direct Models. «Direct Models 1st Exclusive Contract, Signs Havanna Ginger». AINews.com, 13-06-2005. Arxivat de l'original el 2008-09-15. [Consulta: 3 novembre 2008].
* ↑ Tod Hunter. «L.A. Direct Models to Launch News Website». AINews.com, 06-03-2008. [Consulta: 3 novembre 2008].

## Enllaços externs

* www.ladirectmodels.com (anglès)
# La mort de Cleòpatra

La mort de Cleòpatra és una figura feta per Damià Campeny i Estrany cap al 1804 i que es troba conservada actualment al Museu Nacional d'Art de Catalunya, amb el número de registre 010681-000. Es tracta d'un exemplar que va fer fondre en bronze la Junta de Museus el 1934, a partir d'un guix dipositat l'any 1904 pel Consell Provincial d'Agricultura, Indústria i Comerç de Barcelona.
Al mateix museu es conserva una altra versió de l'obra, aquesta realitzada en terra cuita i de mides molt més reduïdes (19,5 x 19,5 x 7,5 cm), que va ingressar a col·lecció amb el número de registre 010372-000 el 1922 com una adquisició del museu.

## Referències

* ↑ Fitxa al web oficial del museu
* ↑ Fitxa al catàleg de les escultures de Llotja
* ↑ Inventari de l'obra al web del museu

## Vegeu també

* Lucrècia morta

## Enllaços externs

* Fitxa al web oficial del museu
# Campionat del món de ciclisme en pista de 1979

El Campionat Mundial de Ciclisme en Pista de 1979 es va celebrar a Amsterdam (Països Baixos) del 28 d'agost al 2 de setembre de 1979.
Les competicions es van celebrar al Velòdrom d'Amsterdam. En total es va competir en 12 disciplines, 10 de masculines i 2 de femenines.

## Resultats
### Masculí
#### Professional

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Koichi Nakano Japó | Dieter Berkmann RFA | Michel Vaarten Bèlgica |
| Persecució individual | Bert Oosterbosch Països Baixos | Francesco Moser Itàlia | Herman Ponsteen Països Baixos |
| Darrere moto | Martin Venix Països Baixos | Wilfried Peffgen RFA | Cees Stam Països Baixos |

#### Amateur

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Lutz Hesslich RDA | Emanuel Raasch RDA | Christian Dresscher RDA |
| Persecució individual | Nikolaï Makarov Unió Soviètica | Maurizio Bidinost Itàlia | Alain Bondue França |
| Persecució per equips | RDA Lutz Haueisen Gerald Mortag Axel Grosser Volker Winkler | Unió Soviètica Viktor Manakov Vassili Ehrlich Vladimir Osokin Vitali Petrakov | Itàlia Maurizio Bidinost Pierangelo Bincoletto Silvestro Milani Sandro Callari |
| Quilòmetre contrarellotge | Lothar Thoms RDA | Gordon Singleton Canadà | Eduard Rapp Unió Soviètica |
| Cursa per punts | Igor Sláma Txecoslovàquia | Pierangelo Bincoletto Itàlia | Urs Freuler Suïssa |
| Tàndem | França Yavé Cahard Franck Depine | RFA Dieter Giebken Hans-Peter Reimann | Txecoslovàquia Vladimír Vačkář Miloslav Vymazal |
| Darrere moto | Mattheus Pronk Països Baixos | Guido Van Meel Bèlgica | Gaby Minneboo Països Baixos |

### Femení

| Prova | | | |
| Velocitat individual | Galina Tsareva Unió Soviètica | Truus van der Plaat Països Baixos | Sue Novara Estats Units |
| Persecució individual | Keetie van Oosten-Hage Països Baixos | Anna Riemersma Països Baixos | Luigina Bissoli Itàlia |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Països Baixos | 4 | 2 | 3 | 9 |
| 2 | RDA | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 3 | Unió Soviètica | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 4 | Txecoslovàquia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| - | França | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 | Japó | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Itàlia | 0 | 3 | 2 | 5 |
| 8 | RFA | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 9 | Bèlgica | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 | Canadà | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 | Suïssa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| - | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |

## Enllaços externs

* Resultats a la web de l'UCI
* World Championship Track Cycling (anglès)
# Peñalver

Peñalver és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# País d'estat

Un país d'estat és un tipus de territori, pel que fa a la política fiscal i financera, a l'Antic Règim de França, sota el domini dels reis borbons. Els països d'Estat són els territoris més vells, existents amb pròpia autonomia abans dels reis Borbons. Aquests són la seu del règim, amb les seves institucions estamentals on s'hi representaven els tres ordres socials de l'edat moderna. Eren el centre i com a tal les polítiques s'orquestraven directament des d'ells.
La versió oficialista divulgada per l'Estat francès remet aquesta qüestió a una simple explicació fiscal. Van imposar impostos durs i directes als territoris dits "de país d'imposició" o "d'elecció" per ser de recent creació. És a dir, per tal d'evitar que aquests territoris recentment adquirits es revoltessin, el rei francès va decidir asfixiar-los.
# País de Brocéliande

El País de Brocéliande (bretó Bro Vreselien) és un país (Llei Voynet), que aplega cinc comunitats de comunes del departament d'Ille i Vilaine: País de Bécherel, Montfort Comunitat, País de Saint-Méen-le-Grand, País de Montauban-de-Bretagne i Brocéliande.
Al seu territori es troba el bosc de Paimpont assimilat tradicionalment al llegendari bosc de Brocéliande de la llegenda artúrica.

## Les 43 comunes
### Comunitat de comunes del País de Bécherel

* Bécherel
* Cardroc
* Irodouër
* La Chapelle-Chaussée
* Langan
* Les Iffs
* Miniac-sous-Bécherel
* Romillé
* Saint-Brieuc-des-Iffs
* Saint-Pern

### Montfort Comunitat

* Bédée
* Breteil
* Iffendic
* La Nouaye
* Montfort-sur-Meu
* Pleumeleuc
* Talensac
* Saint-Gonlay

### Comunitat de comunes del País de Saint-Méen-le-Grand

* Bléruais
* Le Crouais
* Gaël
* Muel
* Quédillac
* Saint-Malon-sur-Mel
* Saint-Maugan
* Saint-Méen-le-Grand
* Saint-Onen-la-Chapelle

### Comunitat de comunes del País de Montauban-de-Bretagne

* Boisgervilly
* La Chapelle-du-Lou
* Landujan
* Le Lou-du-Lac
* Médréac
* Montauban-de-Bretagne
* Saint-M'Hervon
* Saint-Uniac

### Comunitat de comunes de Brocéliande

* Bréal-sous-Montfort
* Maxent
* Monterfil
* Paimpont
* Plélan-le-Grand
* Saint-Péran
* Saint-Thurial
* Treffendel

## Vegeu també

* Intercomunalitats d'Ille i Vilaine

## Enllaços externs

* Web del País de Brocéliande Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine.
* Megàlits al país de Brocéliande Arxivat 2008-05-29 a Wayback Machine.
# Clerke (cràter)

Clerke és un petit cràter d'impacte de la Lluna. És a prop de la vora oriental de la Mare Serenitatis, enmig d'un sistema de rimes denominada Rimae Littrow (pel cràter Littrow situat cap a l'est).
* Localització de Clerke (centre superior de la imatge)
* Imatge oblíqua des de l'Apollo 17
Clerke és aproximadament circular i amb forma de copa, amb una albedo relativament alta. En una vall localitzada cap al sud-est està situat el lloc d'aterratge de la missió Apollo 17.
Clerke va ser designat prèviament Littrow B abans de ser reanomenat per la UAI.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Pieve di Teco

Pieve di Teco (en ligur Céve) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la província d'Imperia. El 2015 tenia 1.338 habitants.

## Geografia

Pieve di Teco s'estén en un tram pla per sota de la vall mitja del riu Arroscia, a la confluència amb el riu Fanghi i en els contraforts del mont Frascinello (1.120 m). Té una superfície de 40,51 km² i les frazioni d'Acquetico, Calderara, Lovegno, Moano, Muzio, Nirasca,Trovasta. Limita amb Armo, Aurigo, Borghetto d'Arroscia, Borgomaro, Caprauna, Caravonica, Cesio, Pornassio, Rezzo i Vessalico.

## Evolució demogràfica

* Gràfica d'evolució de Pieve di Teco entre 1861 i 2011
* Font: ISTAT

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dato Istat al 31 desembre 2015». Arxivat de l'original el 2 de maig 2017. [Consulta: 15 d’abril 2017].
# Clepsina

Clepsina (en llatí Clepsina) va ser el nomen d'una família patrícia de la gens Genúcia.
Membres destacats de la família van ser:
* Gai Genuci Clepsina, cònsol romà el 276 aC i el 270 aC.
* Luci Genuci Clepsina, cònsol el 271 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 804.
# Charadrahyla trux

Charadrahyla trux és una espècie de granota que viu a Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G. & Canseco-Márquez, L. 2004. Charadrahyla trux. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 29 d'abril del 2008.
# Charanta Marítima

La Charanta Marítima (català) o Charente-Maritime (francès) (17) és un departament francès a la regió Nova Aquitània.

## Vegeu també

* Llista de municipis del Charente Marítim
* Consell General del Charente Marítim
* Llista de cantons del Charente Marítim

## Referències

* ↑ La Charanta Marítima, esadir.cat

## Enllaços externs

* Charente Maritime website Arxivat 2010-04-07 a Wayback Machine.
* Charente Maritime News
* Zoo de la Palmyre
# Piscines dels Banys de Sant Sebastià

Les Piscines dels Banys de Sant Sebastià és una obra de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Les Piscines es troben a la platja de Sant Sebastià, mirant al mar, entre el port de Barcelona i el barri de la Barceloneta. Els seus murs són de formigó armat de color gris, i les marquesines, els ràfecs i les volades es troben protegits amb planxes de coure.
Els Banys compten amb dues zones: una destinada a albergar la piscina coberta i una altra on s'hi troba la piscina familiar a l'aire lliure, amb terrassa-solàrium i garatge per a les barques. La planta baixa, per la qual s'accedeix a l'edifici, es destina a gimnàs, vestuaris i instal·lacions. A la primera planta, elevada a 4 metres sobre el nivell de la platja, es troben les piscines, els vestidors i les dependències de control. El volum principal alberga la piscina coberta amb una única obertura longitudinal que relaciona visualment la superfície de l'aigua dolça amb la del mar. A l'exterior, al mateix nivell, està la gran terrassa amb dues piscines descobertes -una d'elles climatitzada-, així com un petit cos amb l'spa, dos grans jacuzzis, piscina infantil i saunes. A la segona planta es localitza el frontó a l'aire lliure i una sala social.

## Història

Els Banys (originalment coneguts com 'Balneario de San Sebastián') van ser inaugurats l'any 1928 i dissenyats per l'arquitecte modernista Antoni Millàs. Cal destacar que foren dels primers banys en acceptar persones dels dos sexes al mateix recinte. Es van utilitzar com a instal·lació per als Jocs Mediterranis del 1955 per a disputar les proves d'esgrima. Durant la dècada del 1980 van ser enderrocats per ser posteriorment reedificats (1988), un projecte encarregat als arquitectes José Antonio Martínez Lapeña i Elías Torres. Actualment s'hi troba el Club Natació Atlètic Barceloneta.

## Referències

* 1 2 3 «Piscines dels Banys de Sant Sebastià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 abril 2021].
# Pinscher miniatura

El pinscher miniatura és una raça de gos del grup dels pinschers originària d'Alemanya, on són anomenats zwergpinscher. Es tracta d'una miniaturització del pinscher alemany que es feia servir originalment per a la caça de rosegadors, especialment de rates. A principis del segle XX el pinscher miniatura era bastant comú en el seu país d'origen, exportant-se per primera vegada als Estats Units l'any 1919, on va ser la primera raça registrada per l'American Kennel Club l'any 1925.

## Morfologia

Les seves proporcions són quadrades, ja que té la mateixa longitud que alçada a la creu, entre els 25 i els 30 cm. El seu pes oscil·la entre els 4 i els 6 kg. El pèl és curt i llis, admetent només els exemplars monocolors vermells en les seves diferents tonalitats i els exemplars bicolors negres amb marques foc.

## Enllaços externs

* Miniature Pinscher Club of America
# Perlesta bjostadi

Perlesta bjostadi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Etimologia

El seu nom científic honora el Dr., i professor d'entomologia a la Universitat Estatal de Colorado, Louis Bjostad.

## Descripció

* El mascle és de color marró groguenc clar amb el cap groc (llevat d'una àrea quadrangular marró sobre els ocels), les ales anteriors fan entre 8 i 9 mm de llargària, el protòrax és marró i les ales de color ambre clar amb la nervadura marró.
* Les ales anteriors de la femella fan 9-11 mm de llargada.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Carolina del Nord.

## Referències

* 1 2 3 Three New Species of Perlesta (Plecoptera: Perlidae) from Eastern North America and Notes on New State Records (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Aquatic Species Viability Evaluation for The Uwharrie National Forest (anglès)
* ↑ Natural Heritage Program List of the Rare Animal Species of North Carolina, 2010 Arxivat 2012-04-25 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
# Juan Alberto Merlos Toledo

Juan Alberto Merlos Toledo (Mar del Plata, 25 de maig de 1945 - 19 de juny de 2021) va ser un ciclista argentí que s'especialitzà en el ciclisme en pista, on va guanyar una medalla de plata als Campionat del món de Persecució per equips de 1968. Va participar en els Jocs Olímpics de 1964 i 1968.

## Palmarès en pista

* 1964
** Campió de l'Argentina en persecució
* 1965
** Campió de l'Argentina en persecució
* 1967
** Campió de l'Argentina en persecució
* 1968
** Campió de l'Argentina en persecució
* 1969
** Campió de l'Argentina en persecució
* 1974
** Campió de l'Argentina en persecució

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# José Ignacio Gutiérrez Cataluña

José Ignacio Gutiérrez Cataluña (València, 1 de desembre de 1977) va ser un ciclista valencià que fou professional entre el 2000 i el 2007.
El seu germà Quique també fou ciclista professional.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Extremadura
** Vencedor d'una etapa al Circuito Montañés

### Resultats al Tour de França

* 2003. Abandona (8a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2003. 39è de la classificació general
* 2005. 133è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2005. 77è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Juan Alcoba Fernández

Juan Alcoba Fernández (Utrera, Andalusia, 14 d'abril de 1961) resident a Roquetes, és un tirador de tir olímpic català.
Guanyà el Campionat d'Europa per equips (2000-05), el Campionat del Món per equips (2004) i el Campionat del Món de fossat universal (2003). Des de l'any 1991 ha aconseguit en quatre ocasions la seva millor marca de 198/200 plats. L'any 2007 aconsegueix la Copa Catalunya de tir de fusell.
L'any 2011 es proclama campió en equips sèniors del Campionat d'Europa de Fossament Universal celebrat a Eslovènia. Al març del 2014 Juan Alcoba va afegir un nou èxit al seu ampli palmarès guanyant per segon cop la Copa Catalunya celebrada a Mollet del Vallès en la modalitat de fossat universal. L'any 2016 aconsegueix un nou títol amb la victòria en el XXVI Campionat Territorial Província de Tarragona i també el Trofeu Generalitat de fossat universal disputat a Capmany (Girona).

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopèdia Catalana. Enciclopèdia de l'Esport». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 30 maig 2017].
* ↑ «Joan Alcoba guanta l'Europeu». Diari Més Ebre, 17-06-2011, p. 17.
* ↑ «Triomf d'Alcoba al Trofeu Generalitat». L'Ebre, 24-06-2016, p. 42.
# Cabanella

«Cabanella» té aquests significats:
# Cabanac e Seguenvila

Cabanac e Seguenvila (francès Cabanac-Séguenville) és un municipi occità de Gascunya, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Alta Garona.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana