OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vicenç Piera i Pañella

Vicenç Piera i Pañella, conegut pel sobrenom de "La Bruixa", (Barcelona, 11 de juny de 1903 – 13 de juny de 1960) va néixer al barri barceloní de Les Corts, tot i que començà a jugar defensant els colors del Centre d'Esports de Sants. Va ser un dels millors extrems drets de la història del FC Barcelona, membre del Barça de l'edat d'or, on va jugar des de la temporada 1920/21 fins a la 1932/33 i disputà un total de 395 partits, aconseguint 123 gols.

## Palmarès

* 1 Lliga: 1928-29
* 4 Campionats d'Espanya: 1921-22, 1924-25, 1925-26 i 1927-28
* 10 Campionats de Catalunya: 1920-21, 1921-22, 1923-24, 1924-25, 1925-26, 1926-27, 1927-28, 1929-30, 1930-31 i 1931-32
* 1 Copa de Campions: 1927-28

## Referències

* ↑ «El futbolista y la ciudad» (en castellà) p.5. La Vanguardia, 14-06-1960. [Consulta: 18 març 2012].
* ↑ «Necrológicas» (en castellà) p.29. La Vanguardia, 14-06-1960. [Consulta: 18 març 2012].
* ↑ Antoni Closa, Jaume Rius. Selecció Catalana de Futbol: nou dècades d'història. Any 1999. Editorial Jaume Rius. ISBN 8492294434
* ↑ «Galería de internacionales: Vicente Piera Pañella» (en castellà) p.27. Mundo Deportivo, 16-07-1988.

## Enllaços externs

* Piera al web oficial del FC Barcelona Arxivat 2012-07-31 at Archive.is
* Fitxa a BDFutbol
# Kutxerdàievka

Kutxerdàievka (en rus: Кучердаевка) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 301 habitants. Pertany al districte d'Ilanski.

## Referències

* ↑ Список населенных мест Сибирского края. Том II. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1929
# Flavoperla hatakeyamae

Flavoperla hatakeyamae és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àsia oriental: el Japó.

## Referències

* ↑ Chu, 1929. China J. 10:90.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Okamoto, 1912. Trans. Sapporo. Nat. Hist. Soc. 4:143.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Klapálek, 1916. Cas. ces. Spol. ent. 13:62, 81.
* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:154.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:334.
* Uchida, 1990. Thesis 155.
* Stark & Sivec, 2008. Illiesia 4(5):59.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Consell Cultural de les Valls d'Àneu

El Consell Cultural de les Valls d'Àneu és una entitat catalana creada el 1983 per fomentar la cultura de les Valls d'Àneu. El 2016 va rebre la Creu de Sant Jordi pel seu treball de recuperació, conservació, restitució i difusió del patrimoni cultural d'aquesta subcomarca del Pallars Sobirà, ben delimitada geogràficament i amb una personalitat històrica acusada. Creat el 1983 i guardonat amb el Premi Nacional de Cultura Popular el 1991, la seva trajectòria s'ha concretat en nombroses accions culturals i intervencions en el camp del patrimoni, que han esdevingut un paradigma en el Pirineu i contribueixen valuosament a afermar la identitat aneuenca. El seu president és Ferran Rella i Foro.

## Referències

* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 personalitats i 13 entitats». Gencat, 12-04-2016 [Consulta: 13 abril 2016]. Arxivat 17 de juny 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-17. [Consulta: 13 abril 2016].
# Resolució 1733 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 1733 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada per aclamació en sessió privada el 22 de desembre de 2006 després de reconèixer el paper del Secretari General de les Nacions Unides, el Consell va rendir tribut a Kofi Annan, el període del qual com a Secretari General acabaria el 31 de desembre de 2006.
Ban Ki-moon seria el successor d'Annan com a Secretari General des de l'1 de gener de 2007.

## Detalls

La resolució encomiava les reformes que havia iniciat i les nombroses propostes que havia presentat per reestructurar i enfortir el paper i el funcionament del sistema de les Nacions Unides,. reconeixia la contribució de Kofi Annan a la pau, la seguretat i el desenvolupament internacionals, els seus esforços per resoldre problemes internacionals i la seva obstinació a atendre les necessitats humanitàries i promoure el respecte dels drets humans i les llibertats. Concloïa expressant a Kofi Annan el seu profund agraïment per la seva dedicació als propòsits i principis consagrats en la Carta de les Nacions Unides i al desenvolupament de relacions d'amistat entre les nacions.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 1701 a la 1800 (2006 – 2008)

## Referències

* ↑ «Unanimous applause as Security Council adopts Resolution 1733 (2006) in tribute to outgoing Secretary-General Kofi Annan». United Nations, 22-12-2006.
* ↑ Saxena, Priya «UN Security Council praises Annan's 'exceptional' leadership». RXPG News India, 23-12-2006.

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Valentí

Valentí és el nom dels següents personatges:
* Prenom:
** Valentí Gnòstic, famós gnòstic i heresiarca egipci del segle II
** Tul·li Valentí, cap tribal dels trevirs al segle I
** Valentí I (Roma, ? – 827), papa de l'Església catòlica
** Valentí Almirall i Llozer (Barcelona, 1841 - 1904), polític català, ideòleg del catalanisme
** Valentí Castanys i Borràs (Barcelona, 1898 - 1965), dibuixant, humorista, escriptor i comediògraf català
** Valentí Comellas i Santamaria (Casserres, 1861 - Solsona, 1945), eclesiàstic català
** Valentí Fuster Carulla (Cardona, 1943), metge català, especialitzat en cardiologia
** Valentí Marín i Llovet (Barcelona, 1872 – 1936), notari i jugador d'escacs català
** Valentí Masachs i Alavedra (Manresa, 1915 - 1980), geòleg català
** Valentí Massana Gràcia (1970, Viladecans, Baix Llobregat), atleta català especialista en proves de marxa
** Valentí Miserachs Grau (Sant Martí Sesgueioles, Anoia, 1943), prevere, organista, director de cor i compositor català
** Valentí Puig i Mas (Palma, 1949), escriptor mallorquí
** Valentí Serra i Fornell (Manresa, 1959), religiós caputxí i sacerdot
** Valentí Vallès i Parera, manresà fundador del Centre Excursionista Montserrat el 1922
** Pere Valentí Mora i Mariné (Vilaplana, Baix Camp, 1947), futbolista porter del FCB
* Primer cognom:
** Lluís Valentí i Bohigas, productor executiu i director de cinema català
** Santiago Valentí i Camp (Barcelona, 1875 - 1934), periodista, escriptor, editor, sociòleg i polític català
* Segon cognom:
** Anselm Viola i Valentí (Torroella de Montgrí, 1738 - Montserrat, 1798), compositor i pedagog musical català
** Manel Giménez Valentí (Gràcia, Barcelona, 1934), activista social català del poble gitano
** Joan Vilà i Valentí (Sallent, 1925), geògraf català, un dels principals impulsors de la divisió en comarques de Catalunya
** Rafael Masó i Valentí (Girona, 1880 - 1935), arquitecte, poeta i polític catalanista
** Santiago Masó i Valentí (Girona, 1878 - 1960), advocat, periodista i polític català, germà de l'arquitecte Rafael Masó i Valentí
# Catena

En astrogeologia, catena (plural catenae, abr. CA) és una paraula llatina que significa «cadena» que la Unió Astronòmica Internacional (UAI) utilitza per indicar un tipus de tret superficial planetari consistent en una cadena aproximadament lineal de cràters. No correspon necessàriament a una formació geològica concreta, ja que a vegades correspon només a trets d'albedo purament visuals, però s'utilitza sovint en la topografia planetària. Alguns exemples són Alba Catena (a Mart) o Gipul Catena (a Cal·listo).
És un terme regulat per la Unió Astronòmica Internacional que en alguns casos assigna els noms de noves catenae en funció de les següents categories:
* A Ió: déus solars (ex.: Reshet Catena, a partir del déu del Sol aramaic). En general s'han reanomenat a patera.
* A Ganimedes: déus i herois del creixent fèrtil (ex.: Nanshe Catena, a partir de la deessa de les fonts i els canals, filla d'Enki).
* A Cal·listo: rius i valls de la mitologia nòrdica (ex.: Sid Catena, a partir d'un riu nòrdic).

## Referències

* ↑ (anglès) Descriptor Terms (Feature Types) - Gazetteer of Planetary Nomenclature - International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN)
Viccionari
# Mörel

Mörel és un municipi situat al districte de Rendsburg-Eckernförde, a l'estat federat de Schleswig-Holstein (Alemanya), amb una població a finals de 2016 d'uns 235 habitants.
Està situat a l'àrea centro-est de l'estat, prop de les ciutats independents de Schleswig i Kiel, de la costa del mar Bàltic i del canal de Kiel.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques del districte de Rendsburg-Eckernförde. Consultat l'1 de juliol de 2018
# Richard Kraus

Richard Kraus (Berlín, 16 de novembre de 1902 - Kassel, 11 d'abril de 1978) va ser un director d'orquestra alemany. Era fill del tenor Ernst Kraus.
Va estudiar música al Conservatori Stern de Berlín i després va ser director assistent a la Staatsoper de Berlín. Va ser assistent d'Erich Kleiber de 1923 a 1927. Va ser director principal el 1927 a Kassel, i dirigeix a Hannover, Stuttgart (1933-1937) abans de convertir-se en el director general de la música a Halle (1937-1944).
Després de la guerra, va ser a l'òpera de Düsseldorf, i va esdevenir director general d'Òpera de Colònia (1948-1953) -moment en què va enregistrar Jenůfa de Janáček, la Deutsche Oper de Berlín (1954-1961) i des de 1961 fou professor de direcció a la Hochschule de Berlín. De 1963 a 1969 va ser el director de la Filharmònica Nordwestdeutsche.

## Referències

* ↑ «Biografia» (en anglès). Discogs. [Consulta: 27 desembre 2016].
# Tenes

«Tenes» té aquests significats:
* Tenes o Cartenna, ciutat de la costa de Numídia
* Tenes (Creta), ciutat a l'illa de Creta
* Tenes (fill de Cicne), heroi epònim de l'illa de Tenedos
* Tenes (riu), riu de Catalunya
* Tenes, un subgènere del Sciurus
# Consell Democràtic del País Valencià

Consell Democràtic del País Valencià (CDPV) fou un organisme unitari de l'oposició al franquisme al País Valencià, constituït l'agost de 1975 per PSPV, UDPV, PSAN, Partit Carlí del País Valencià, Socialistes Valencians Independents, MCPV, UCE i USO. Posteriorment, s'hi afegí la Federació Valenciana del PSOE. Per a la seua constitució, es van celebrar quatre reunions (abril, maig, juny i agost del 1975); la tercera va ser interrompuda per la policia, que va detenir tots els participants: els 10 d'Alaquàs. Aquesta detenció i la mateixa constitució del CDPV fou determinant per a la presa en consideració del País Valencià com a subjecte polític, per a la reivindicació de l'Estatut d'Autonomia per al País Valencià i, fins i tot, per a l'ús normal i habitual de la llengua pròpia (catalana) en l'activitat política pública.
A partir de l'avantprojecte d'Estatut d'Autonomia conegut com a Estatut d'Elx (octubre 1975), elaborat per un grup d'intel·lectuals independents, una comissió del CDPV va redactar-ne un altre, que fou aprovat el 16 de març de 1976, més moderat que el d'Elx (s'hi perd la referència al dret d'autodeterminació), però molt influït per aquest: País Valencià, cooficialitat del català, possibilitat de mancomunar-se o fins i tot federar-se amb Catalunya i les Illes Balears…
L'abril de 1976, el CDPV i la Junta Democràtica del País Valencià van constituir una única plataforma unitària: la Taula de Forces Polítiques i Sindicals del País Valencià.

## Referències

* ↑ Votaren a favor PSPV, UDPV, Partit Carlí del País Valencià, USO, MCPV; votà en contra el PSAN, i s'abstingueren PSOE i UCE
# Morvan

El Morvan (francès: Morvan, antigament Morvand) és un massís de baixa muntanya situat a Borgonya-Franc Comtat, als confins dels departaments de la Costa d'Or, de la Nièvre, de Saona i Loira i del Yonne, format per planes sedimentàries que són el Bazois a l'oest, la Terre-Plaine al nord, l'Auxois al nord-est, l'Autunois al sud-est i el Charolès al sud.
# Castell de Terçà

El castell de Terçà (o Tersà) és situat prop de la masia de Terçà (o Tersà), sobre el Pla de Campllong.

## Història

Les primeres referències històriques del lloc s'han de relacionar amb el trobador Guillem de Berguedà que, el segle xii, posseïa un mas del mateix nom que, com es pot extreure de la documentació, no estava fortificat. En el seu testament atorgat l'any 1187, va fer donació del mas a Santa Maria de Solsona: «Laudo et autoricho Sancte Marie de Solsona ipsum mansum de Tercha...». No serà fins al 1309 que en la documentació apareix esmentat el castell de Terçà. En un document de permuta de possessions entre la comtessa Sibil·la de Pallars, senyora de Berga i el rei Jaume II. Es llegeix:«...et castrum sive domum de Tersa». Es pot concloure que la fortificació del mas degué ser aixecada el segle xiii.

## Les restes

Les restes, molt minvades pel temps, s'aixequen sobre una punta del cingle que domina l'actual masia de Terçà, Castellar de Riu i el Pla de Campllong. Les restes que ens han pervingut no permeten de veure quina era l'estructura del castell, encara que es pot deduir que era una fortificació modesta. Hi ha una edificació quadrada, d'uns tres metres de costat, feta amb carreus toscs i mal treballats que segurament seria la base d'una torre de defensa. Les pedres de la resta d'edificacions degueren servir per construir la masia moderna.

## Referències

* 1 2 Santandreu i Soler, M. Dolors. «Castell de Terçà». A: El Berguedà. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1985, p. 169-170 (Catalunya Romànica, XII). ISBN 84-8519-469-1.

## Enllaços externs

* Generalitat de Catalunya. Patrimoni
# Normal (geometria)

En geometria, una normal és un objecte (per exemple, una línia, un raig o un vector) que és perpendicular a un objecte donat. Per exemple, la línia normal a una corba plana en un punt donat és la recta perpendicular a la recta tangent a la corba en el punt.
Un vector normal de longitud 1 s'anomena vector normal unitari. Un vector de curvatura és un vector normal la longitud del qual és la curvatura de l'objecte. La multiplicació d'un vector normal per −1 dona com a resultat el vector oposat, que es pot utilitzar per indicar els costats (per exemple, interior o exterior).
En l'espai tridimensional, una superfície normal, o simplement normal, a una superfície en el punt P és un vector perpendicular al pla tangent de la superfície en P. La paraula normal també s'utilitza com a adjectiu: una recta normal a un pla, la component normal d'una força, el vector normal, etc. El concepte de normalitat es generalitza a l'ortogonalitat (angles rectes).
El concepte s'ha generalitzat a varietats diferenciables de dimensió arbitrària incrustades en un espai euclidià. L' espai vectorial normal o espai normal d'una varietat en un punt $P$ és el conjunt de vectors que són ortogonals a l'espai tangent a $P.$ Els vectors normals són d'especial interès en el cas de corbes llises i superfícies llises.
La normal s'utilitza sovint en gràfics per ordinador en 3D (fixeu-vos en el singular, ja que només es definirà una normal) per determinar l'orientació d'una superfície cap a una font de llum per a l'ombra plana, o l'orientació de cadascuna de les cantonades de la superfície (vèrtexs) per imitar una superfície corba amb ombrejat Phong.
El peu d'una normal en un punt d'interès Q (anàleg al peu d'una perpendicular) es pot definir en el punt P de la superfície on el vector normal conté Q. La distància normal d'un punt Q a una corba o a una superfície és la distància euclidiana entre Q i el seu peu P.

## Normal a les superfícies de l'espai 3D
### Càlcul d'una normal de superfície

Per a un polígon convex (com un triangle), una normal de superfície es pot calcular com el producte creuat vectorial de dues arestes (no paral·leles) del polígon.
Per a un pla donat per l'equació $ax+by+cz+d=0,$ el vector $\mathbf {n} =(a,b,c)$ n'és un de normal.
Per a un pla l'equació del qual es dona en forma paramètrica
$\mathbf {r} (s,t)=\mathbf {r} _{0}+s\mathbf {p} +t\mathbf {q} ,$ on $\mathbf {r} _{0}$ és un punt del pla i $\mathbf {p} ,\mathbf {q}$ són vectors no paral·lels que apunten al llarg del pla, una normal al pla és un vector normal a tots dos $\mathbf {p}$ i $\mathbf {q} ,$ que es pot trobar com a producte creuat $\mathbf {n} =\mathbf {p} \times \mathbf {q} .$

## Referències

* ↑ «Tangents And Normals - Definition, Formula, Examples, FAQs» (en anglès). [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Normal Definition (Illustrated Mathematics Dictionary)» (en anglès). [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ «Normal Vector (Explanation and Everything You Need to Know)» (en anglès americà). [Consulta: 15 juliol 2024].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Normal Vector» (en anglès). [Consulta: 15 juliol 2024].
# La Correspondencia Militar

La Correspondencia Militar, també conegut com La Correspondencia, era un diari publicat a Madrid, fundat l'any 1877 pel comandant Emilio Prieto Villarreal. El seu ideari va ser bel·licista en tots els episodis bèl·lics de la guerra colonial de finals del segle xix, a més del seu conservadorisme polític i de la defensa dels interessos corporativistes de l'exèrcit. En aquest sentit destacaria la seva campanya en defensa de la Llei de Jurisdiccions l'any 1909. Cap a 1913 tenia un tiratge d'uns setze mil exemplars.
En la Primera Guerra Mundial es va decantar per una posició germanòfila i, a partir de 1917 es va convertir en el portaveu de les Juntes de Defensa. El seu anterior director, el comandant Julio Amado deixà pas Evaristo Romero al capdavant de la publicació, encara que Amado va seguir marcant l'ideari. En els anys vint el seu tiratge va descendir de forma considerable.
En 1928 es va fusionar amb una altra publicació militar, El Ejército Español, d'ideologia ultraconservadora, fundada en 1888. Va ser una de les poques publicacions de gènere militar que van sobreviure a la instauració de la Segona República. Cap a 1932, va passar a titular-se simplement La Correspondencia. El seu director en el període republicà va ser el tinent coronel Emilio Rodríguez Tarduchy.Des de les seves pàgines es va atacar la República, el que li va valer diverses suspensions. Va deixar de publicar-se en 1932.

## Referències

* 1 2 3 4 Checa Godoy, 1989, p. 282.
* ↑ Desvois, 2001, p. 235.
* ↑ «La Correspondencia militar». Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional d'Espanya.
* ↑ Navajas Zubeldia, 2001, p. 74-75.
* 1 2 Desvois, 2001, p. 236.
* ↑ Desvois, 2001, p. 237.
* ↑ Navajas Zubeldia, 2001, p. 77.

## Bibliografia

* Checa Godoy, Antonio. Prensa y partidos políticos durante la II República. Universidad de Salamanca, 1989. ISBN 9788474815214.
* Desvois, Jean Michel. «La presse militaire dans L'Espagne contemporaine». A: Paul Aubert, Jean-Michel Desvois. Les élites et la presse en Espagne et en Amérique latine: des Lumières à la Seconde Guerre mondiale (en francès). Casa de Velázquez, 2001, p. 229-242. ISBN 9788495555182.
* Navajas Zubeldia, Carlos «La salvaguardia de lo permanente. Las extremas derechas militares en la España del siglo XX». Hispania, 61, 207, 2001, pàg. 69-98. DOI: 10.3989/hispania.2001.v61.i207.307. ISSN: 0018-2141.

## Enllaços externs

* Números digitalitzats de La Correspondencia Militar a l'Hemeroteca Digital de la Biblioteca Nacional d'Espanya
# Temple de la Pau

El Temple de la Pau és un Fòrum Imperial de Roma, el tercer que fou bastit segons un ordre cronològic. Es va construir sota el mandat de l'emperador Vespasià l'any 74 i fou inaugurat el 75. És una gran plaça, separada del Fòrum d'August i del de Cèsar per la via de l'Argilet, que comunicava el Fòrum Romà amb la Suburra. Aquest complex no es va considerar com un dels Fòrums Imperials fins a època tardana.
Es tractava d'un vast quadrilàter porticat, amb el temple inserit al pòrtic del costat del fons. L'àrea central, a més, no estava coberta de lloses sinó que tenia l'aparença d'un jardí, amb estanys i basaments per a estàtues, que en feien un veritable museu a l'aire lliure.
El monument fou edificat per commemorar la conquesta de Jerusalem. En una de les aules que s'obrien al fons dels pòrtics s'hi va col·locar la Forma Urbis Severiana, el plànol marmori de l'antiga Roma, traçat en època severiana (al començament del segle iii dC) sobre lloses de marbre que en recobrien les parets i que ha arribat parcialment fins a l'actualitat.
# San Sebastiano Curone

San Sebastiano Curone, (San Bastian da Cròu en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Brignano-Frascata, Dernice, Gremiasco i Montacuto.
Pertanyen al municipi les frazioni de Cascine, Marguata, Sant'Antonio i Telecco.

## Galeria fotogràfica

* Església de S. Sebastià
* Palazzo Mazza Galanti
* Palazzo Pollini
* L'església de la Gracia
* L'oratori de l'Assumpció

## Referències

* ↑ Comune di San Sebastiano Curone - Statuto.
# Riva del Garda

Riva del Garda (també coneguda com a Riva) és una ciutat i una comune a la província de Trento a Itàlia. Com indica el seu nom es troba a la ribera del Llac de Garda. La seva població estimada és de 15.151. (2010).

## Història

Riva del Garda va pertànyer a la República de Venècia i més tard a l'Imperi Austrohongarès fins a 1918. Des de 1918 pertany a Itàlia.

## Geografia

Riva del Garda està al nord-oest del Llac Garda, al sud dels Alps italians prop de les Dolomites.

## Economia

Localitat turística i amb indústries del paper.

## Fonts

* Helders, Stefan [2013-02-10]. Riva. World Gazetteer, 2010.

## Enllaços externs

* Informació Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.
* Riva Tourist Information
* Web de la ciutat
* Estació meteorològica
# Million Wolde

Million Wolde (17 de març, 1979) és un ex atleta etíop especialista en fons.
Al disset anys competí al Campionat del Món Júnior de 1996 a Sydney, acabant en sisena posició als 3000 m obstacles. Als següents Campionats del Món Júnior a Annecy, França el 1998 guanyà els 5000 m. També acabà vuitè al Campionat del Món Júnior de camp a través a Ciutat del Cap el 1996, fou segon a Torí el 1997 i a Marràqueix el 1998 guanyà el primer campionat júnior sobre 8 km.
Però la veritable fama va arribar quan Wolde va guanyar la medalla de bronze al 3000m al Campionat del Món Indoor de 1999 a Maebashi i després va acabar vuitè als 5.000 metres dels Campionats del Món a Sevilla a finals d'aquest any. Al Campionat del Món de Cros Country, Wolde va acabar quart en cursa curta sènior (4 km) a Belfast el 1999 i 15è a la mateixa distància a Vilamoura, Portugal el 2000.
El punt culminant de la carrera de Wolde va arribar als 5.000 m als Jocs Olímpics de Sydney 2000, quan encara tenia només vint-i-dos anys. Sense ningú preparat per establir un ritme decent, Wolde va esperar el seu moment i després va córrer passant els líders els 200 metres restants per guanyar en 13:35.49 per davant del segon classificat, Ali Saidi-Sief d'Algèria i Brahim Lahlafi del Marroc. Al proper Campionat del Món d'Edmonton, Canadà, Wolde va guanyar una medalla de plata als 5000 m.
Les lesions minvaren el seu rendiment els següents anys.

## Referències

* ↑ IAAF, Feb 8, 2008: Kenya secures swift but exceptionally tight doubles at the Ras Al Khaimah Half Marathon

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de Million Wolde