# Sapé

El sapé o kaliana és una llengua extingida recentment parlada al llarg del riu Paragua i del riu Karuna. A mitjan dècada de 1900 només hi havia unes quantes dotzenes de parlants i, cap a la dècada del 2000, només es trobaven alguns parlants d’edat avançada. Sapé pot ser una llengua aïllada.

## Documentació

El sapé és una de les llengües existents amb més poca atestació a Amèrica del Sud, i no hi ha una descripció lingüística completa de la llengua més que les llistes de paraules disperses.
Les llistes de paraules han estat recollides per Armellada & Matallana (1942), Migliazza (1978), Walter Coppens, i Francia Medina. Hi ha quaderns de camp inèdits de Fèlix Cardona i Puig dels anys 1930-1940 que contenen dades lingüístiques del sapé.
Perozo et al. (2008: 175-176) també va ser capaç de recollir 44 paraules i 5 frases breus de semiparlants que vivien als pobles ninam de Boca de Ichún i Kavamaikén i al poble pemon de Karunkén a Veneçuela. Alguns dels semiparlants sapé s'han traslladat a Yuwapí Merú, un poble situat al Paragua Mitjà. També hi pot haver semiparlants de sapé que viuen al poble pemon de Venevené (Benebené, Veneveken).

### Loukotka (1968)

Loukotka (1968) llista els següents ítems bàsics de vocabulari per a Kaliána.
    glossaKaliána unkoki dosikiria treskomoña capkoyanukú ullkam-kukú dentskaká homemínõ aiguainám foctxokó solyám maniocténtu jaguarpudzyín casaenaĩ

## Situació sociolingüística

Segons Rosés Labrada i Medina (2019), els darrers parlants fluents de sapé van ser Elena Lezama, que va morir el 2004, i Ramón Quimillo Lezama, que va morir el novembre de 2018. Tot i així, queden almenys 2 semiparlants. Situat tradicionalment al llarg del riu Karún i del riu Paragua superior, la majoria dels sapé s’han assimilat a pobles de parla pemon.

## Contacte lingüístic

Jolkesky (2016) assenyala que hi ha semblances lèxiques amb les llengües warao, txibtxa, Puinave-Kak, Jirajara, Tukano (especialment cubeo i wanano), arutani, i máku a causa del contacte.
Les similituds amb el txibtxa són principalment amb el subgrup Magdalena.$^{:326}$

## Referències

* ↑ Jorge Emilio Rosés Labrada & Francia Medina (2019). Sapé (Venezuela) — Language Snapshot. In Peter K. Austin (ed.) Language Documentation and Description, vol 16. London: EL Publishing. pp. 169–175
* ↑ Hammarström, Harald. 2010. 'The status of the least documented language families in the world'. In Language Documentation & Conservation, v 4, p 183
* ↑ Dixon and Aikhenvald, 1999, The Amazonian Languages, p 343.
* ↑ Armellada, Cesareo de & Baltasar de Matallana. 1942. Exploración del Paragua. Boletín de la Sociedad Venezolana de Ciencias Naturales 8, 61-110.
* ↑ Migliazza, Ernest C. 1978. Maku, Sape and Uruak languages current status and basic lexicon. Anthropological Linguistics 20(3), 133-140.
* ↑ Coppens, Walter. 2008 [1983]. Los Uruak (Arutani). In Miguel Ángel Perera (ed.) Los aborígenes de Venezuela, 2nd edition, Volume 2, 705-737. Caracas: Fundación La Salle de Ciencias Naturales/Instituto Caribe de Antropología y Sociología.
* ↑ Medina, Francia. 2008. Los Sapé: notas sobre su situación presente y actualización bibliográfica. In Miguel Ángel Perera (ed.) Los aborígines de Venezuela, 2nd edition, Volume 2, 739-746. Caracas: Ediciones IVIC, Monte Ávila Editores, ICAS, Fundación La Salle.
* 1 2 3 Jorge Emilio Rosés Labrada & Francia Medina (2019). Sapé (Venezuela) — Language Snapshot. In Peter K. Austin (ed.) Language Documentation and Description, vol 16. London: EL Publishing. pp. 169-175.
* ↑ Perozo, Laura, Ana Liz Flores, Abel Perozo, i Mercedes Aguinagalde. 2008. Escenario histórico y sociocultural del alto Paragua, Estado Bolívar, Venezuela. In Josefa Celsa Señaris, Carlos A. Lasso & Ana Liz Flores (eds.) Evaluación rápida de la biodiversidad de los ecosistemas acuáticos de la cuenca alta del río Paragua, Estado Bolívar, Venezuela, 169-180, 302-308. Arlington, VA: Conservation International.
* ↑ Loukotka, Čestmír. Classification of South American Indian languages. Los Angeles: UCLA Latin American Center, 1968.
* 1 2 Jolkesky, Marcelo Pinho de Valhery. Estudo arqueo-ecolinguístico das terras tropicais sul-americanas. 2. Brasília: University of Brasília, 2016.