OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Canal i Viñas

Josep Canal i Viñas (Granollers, 21 de maig de 1922 - Granollers, 11 de setembre de 2006) fou un futbolista català de la dècada de 1940.

## Trajectòria

Jugava d'interior. Va defensar els colors de l'EC Granollers, el RCD Espanyol i el Reial Madrid. Arribà al FC Barcelona la temporada 1946-47. La seva millor temporada fou la 1948-49, en la qual fou titular de l'equip. Romangué cinc temporades al club, fins al 1951, en les quals guanyà dues lligues (1947-48 i 1948-49), una copa (1950-51), una copa Eva Duarte (1948) i una copa Llatina (1949). Al club blaugrana va disputar un total de 45 partits i va fer 20 gols. Posteriorment jugà a l'Hèrcules CF.
Era cosí-germà del també futbolista Antoni Barnils i Viñas.

## Referències

* ↑ «Defuncions». El 9 nou, 15-09-2006.
* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Fallece el ex blanquiazul José Canal Viñas». Mundo Deportivo, 17-09-2996.
* ↑ Ángel, Iturriaga. Diccionario de Jugadores del F. C. Barcelona. Editorial Base, 2010. ISBN 978-84-92437-74-0.
* ↑ «Mor l'exjugador Josep Canal». FC Barcelona, 12-09-2006.
* ↑ «Antonio Barnils Viñas». Mundo Deportivo, 09-03-1963. [Consulta: 1r octubre 2014].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Rafael Sena Guzmán

Rafel Sena Guzmán és un activiste, escriptor i fotògraf russafí, membre històric de Lo Rat Penat, la Societat Coral El Micalet i cofundador de l'agrupació Amics de la Cançó, de l'Aplec del Puig contemporani i de l'associació cultural La Brúixola del País Valencià.
Nascut al carrer Russafa en una família de retratistes, Sena estudià batxillerat en l'Institut Lluís Vives de València i en acabant feu estudis d'artesania i de belles arts, però exercí la professió en l'estudi fotogràfic familiar, especialitzat en la restauració de fotos velles.
De família valencianoparlant però educat en castellà, entrà en Lo Rat Penat quan organitzaren el IV Aplec de la Joventut del País Valencià, però en entrar en conflicte amb una junta directiva de tall conservador, els membres més jóvens —entre els quals Sena– abandonaren l'entitat i se'n passaren a la Societat Coral El Micalet, més en contacte amb el valencianisme universitari.
Melòman i membre de la Coral Polifònica Valentina i de la Coral El Micalet, entre 1968 i 1972 fon promotor d'una nòmina de grups de folk i cantants jóvens com L'Aplec de la Bóta, Araceli Banyuls, Enric Ortega, Joan Pellicer, Gènit, Els Sols, Manolo Miralles, Navasquillo, Nous Brots, reunits en l'etiqueta Amics de la Cançó: «Els organitzadors dels recitals sols pagaven els viatges, però la il·lusió per introduir la cançó en un poble que progressivament anava sensibilitzant-se era gran.»
Sena també va ser assistent i organitzador dels primers aplecs valencianistes a Bocairent, Antella o el Puig de Santa Maria, membre actiu de l'Associació de Veïns de Russafa - Gran Via i participant en les pintades reivindicatives del Partit Socialista Valencià. Durant la transició democràtica espanyola, Sena s'encarregà durant un any de fotografiar les més de cinc-centes plaques dels noms dels carrers de València per a promoure'n la valencianització.
El socialiste Ernest Lluch, client i veí seu, l'animà a afiliar-se al Partit Socialista del País Valencià, però quan el PSPV s'uní al PSOE Sena es donà de baixa i, més tard, fundà La Brúixola del País Valencià, «un grup social a partir d'amics per solidaritzar-nos amb les forces polítiques partidàries de la nostra reivindicació nacional» que aplegà a tindre huitanta socis.
L'any 2013 publicà el llibre Els espectacles públics de la ciutat de València. La cartellera del segle xvi al XXI, editada per Carena Editors (València) una guia de més de cent setanta planes dedicades a la història de l'oci en la ciutat, amb pròleg del dramaturg Josep Lluís Sirera.
A l'octubre de 2016 publicà Grans intèrprets valencians de l'espectacle. Denes Editorial. Paiporta. Biografies de més 250 valencians del món de l'espectacle.

## Referències

* ↑ El Punt Avui El Micalet farà Miquelets d'Honor Obrint Pas i Rafa Sena
* 1 2 3 4 5 6 Tornaveu Arxivat 2016-05-09 a Wayback Machine. Rafael Sena: "Es va muntar una resistència, així va néixer La Brúixola"
* ↑ Diario Siglo XXI La Valencia desaparecida de Rafael Sena (castellà)
* ↑ «Presentació 'Grans Intèrprets Valencians de l'Espectacle',llibre de Rafa Sena». La Veu PV. Arxivat de l'original el 2016-12-31 [Consulta: 30 desembre 2016].
# Grails

Grails és un entorn de treball (framework) de codi obert que utilitza el llenguatge de programació Groovy per a desenvolupar de forma ràpida aplicacions web. Grails pretén ser un entorn de treball d'alta productivitat, seguint l'esperit de l'entorn Ruby on Rails. Grails oculta al desenvolupador els detalls de configuració dels entorns de treball que reuneix.

## Història

El treball començà en juliol de 2005 per Graeme Rocher, i la primera versió la 0.1 va aparèixer en el 29 de març de 2006. La companyia G2One, encarregada també del desenvolupament del llenguatge de programació Groovy s'encarregà del seu manteniment i desenvolupament. Grails, inicialment va rebre el nom de 'Groovy on Rails' però el nom va ser descartat per les queixes de David Heinemeier Hansson, fundador de l'entorn de treball Ruby on Rails. La companyia G2One va ser adquirida en novembre 2008 per la societat Springsource, coneguda pel seu entorn de treball Spring.

## Tecnologies integrades

* Ajax
* Groovy
* Hibernate
* Java
* JUnit
* Log4J
* Quartz
* Sitemesh
* Spring framework: Spring MVC, Spring IOC, Spring WebFlow, ...
* Tomcat

### Tecnologies integrades amb plugins

* Flex
* JPA
* GWT
* Lazlo
* LDAP
* Mondrian
* Apache Shiro
* ZK

## Vegeu també

* Rapid Application Development

## Referències

* ↑ SpringSource Acquires G2One Inc., http://www.springsource.com/g2one

## Bibliografia

* (anglès) Brown, Jeff; Rocher, Graeme. The Definitive Guide to Grails. 2n. Apress, 15 gener de 2009, p. 648. ISBN 1590599950.
* (anglès) Smith, Glen; Ledbrook, Peter. Grails in Action. 1a. Manning Publications, 28 de juny de 2009, p. 520. ISBN 1933988932.
* (anglès) Dickinson, Jon. Grails 1.1 Web Application Development. 1a. Packt Publishing, 27 de maig de 2009, p. 328. ISBN 1847196683.
* (anglès) Abdul-Jawad, Bashar. Groovy and Grails Recipes. 1a. Apress, 2 de desembre de 2008, p. 424. ISBN 143021600X.
* (anglès) Fischer, Robert. Grails Persistence with GORM and GSQL. 1a. Apress, 20 d'abril de 2009, p. 125. ISBN 1430219262.
* (anglès) M. Judd, Christopher; Nusairat, Joseph Faisal; Shingler, Jim. Beginning Groovy and Grails: From Novice to Professional. 1st. Apress, 18 de juny de 2008, p. 440. ISBN 1430210451.
* (anglès) Rudolph, Jason. Getting Started with Grails. 1st. Lulu.com, 6 de febrer 2007, p. 132. ISBN 143030782X.

## Enllaços externs

* Lloc web de Grails Arxivat 2008-05-26 a Wayback Machine. (anglès)
* Lloc web de GroovyArxivat 2012-02-11 a Wayback Machine. (anglès)
# U Sampetracciu

U Sampetracciu és el pseudònim de l'escriptor cors Ghjanettu Notini (Santo-Pietro-di-Venaco, 1890 - Corte, 1983). Treballà com a periodista i va escriure les primeres obres de teatre en cors modern. Va publicar algunes poesies i peces de teatre a la revista A Muvra. També col·laborà a A Tramuntana, a Baretta Misgia i a U Muntese.

## Obres

* I succesi di Natale Zuccone (1927)
* A pulitica (1928)
* Arcanghjula (1930)
* U bascigliè di Fiffina (1932)
* Una veghja cù Barbarismi (1934)
* Salvemu u dialettu ! (1934)
* Dichjarazioni d'amore (1934)
* Scartafacci muntagnoli (1968)

## Referències

* (cors) Biografia Arxivat 2009-04-13 a Wayback Machine.
# Muralles de Benafigos

Les Muralles de Benafigos, situades a la població del mateix nom, de la comarca de l'Alcalatén, són, per declaració genèrica, Bé d'Interès Cultural, amb codi: 12.04.025-001, no presentant encara nombre d'anotació ministerial, i així consta en la Direcció General de Patrimoni Cultural de la Generalitat Valenciana.
Benafigos té la seva història enllaçada amb la del Castell de Culla, vivint per això una evolució històrica pràcticament idèntica, i passant de mans a mans pels mateixos senyors, en els mateixos moments.

## Història

El seu origen pot datar-se de l'època àrab, i, donada la seva situació geogràfica, va poder ser deguda la seua creació a motius estratègics defensius militars. És per això que en un primer moment la població va comptar amb castell i muralles que la fortificaven, lamentablement en l'actualitat no queden pràcticament ni restes d'ambdues construccions, ja que a poc a poc es va anar edificant sobre elles, passant a formar part de l'estructura urbana de la població.
Com a part de la Setena de Culla, el 1303 Guillem d'Anglesola la va vendre a l'Orde del Temple, i després de la desaparixción d'aquesta, va passar després a la de Montesa en 1319. A finals del segle xviii va passar a dependre de la governació de Morella.

## Descripció

Tant el castell, que sembla tenia planta circular i estava situat a la part alta del nucli urbà, com les muralles que l'envoltaven, han desaparegut com a tal, encara que les seves restes es poden apreciar fosos amb les cases de la vila.
No es té constància de la seva participació decisiva en conflictes armats, el que porta a pensar que la seva desaparició va ser deguda a la pèrdua de funcionalitat defensiva i a la necessitat de comptar amb materials per a la construcció d'edificis per a la població civil.
Per això, a Benafigos és molt habitual que a l'interior dels habitatges es troben arcades, com passa per exemple, amb l'arc a l'interior de casa de Clara, situada a la plaça de l'Església, que es troba en perfecte estat des dels temps de l'antic Castell de Benafigos. Així, la majoria de les cases de la part alta del poble van ser construïdes damunt mateix de l'estructura inicial del castell de defensa que hi havia antigament, el que fa que moltes cases presenten excel·lents portades de pedra.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2300. Data de consulta: 8 octubre 2024.
* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=1134
* 1 2 3 4 5 6 http://www.castilloscomunidadvalenciana.com/alcal6.htm Arxivat 2014-02-22 a Wayback Machine.
* 1 2 3 http://www.pibenafigos.com/benafigos-cs.php?Contingut=Poble#poble Arxivat 2014-02-21 a Wayback Machine.
# Jordi Vàzquez i Mir

Jordi Vàzquez i Mir (Barcelona, 1971) és un escriptor, periodista i comptable català, especialitzat en nacions sense Estat.
Nascut a Barcelona l'any 1971, es diplomà en Ciències Empresarials a la Universitat Autònoma de Barcelona. Durant el seu període universitari va ser responsable d'Empresarials del Bloc d'Estudiants Independentistes (BEI) al centre i claustral entre 1990 i 1994. Fou membre fundador de la Plataforma per la Llengua i editor del trimestral Synergia-Bulletin about European Nations entre 1997 i 2004. També fundà i participà en la publicació Llengües Vives entre 1996 i 2009. Des de 2011 col·labora com a editor al col·lectiu Help Catalonia, i com articulista a mitjans com El Periódico, L'Accent, La Directa, Eurasia History, Tribuna Catalana, Directe.cat i L'Unilateral. L'any 2013 fundà el col·lectiu KurdisCat-Comitè català de solidaritat amb el Kurdistan.

## Obres

* El moviment nacional escocès (1998)
* Kurdistan, el poble del sol (Tigre de paper, 2015)
* La revolució ignorada (coautor) (Descontrol, 2016)

## Referències

* 1 2 «Jordi Vàzquez - Llegir en català». LlegirenCatalà.cat. [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Jordi Vàzquez - El Periódico». ElPeriódico.cat. [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ Vàzquez, Jordi. «El perill d'armar els xiïtes». LaDirecta.cat, 22-03-2015. Arxivat de l'original el 2018-03-22. [Consulta: 31 maig 2016].
* ↑ «Jordi Vàzquez i Mir». Unilateral.cat. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «Kurdistan. El poble del sol». LlegirEnCatalà.cat. [Consulta: 4 maig 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista a L'Accent (octubre 2014)
# Leopold IV d'Anhalt

Leopold IV d'Anhalt (Dessau 1794 - 1871) va ser un duc d'Anhalt que unificà tots els territoris històrics d'Anhalt en un únic ducat amb capital a la ciutat de Dessau.
Nascut el dia 1 d'octubre de l'any 1794 a la ciutat de Dessau, fill del prínceu hereu Frederic d'Anhalt-Dessau i de la landgravina Amàlia de Hessen-Homburg. Leopold era net per via paterna del duc Leopold III d'Anhalt-Dessau i de la marcgravina Lluïsa Enriqueta de Brandenburg-Schwedt; i per via materna, del landgravi Frederic V de Hessen-Homburg i de landgravina Carolina de Hessen-Darmstadt.
El dia 18 d'abril de l'any 1818 contragué matrimoni a Berlín amb la princesa Frederica de Prússia, filla del príncep Lluís de Prússia i de la duquessa Frederica de Mecklenburg-Strelitz. La parella tingué
L'any 1863, després que totes les branques de les diferents famílies que havien regnat des de l'Edat Mitjana els petits principats formats en el territori d'Anhalt s'extingissin, el duc Leopold IV esdevingué duc d'Anhalt reunificant el territori històric i establint la capital a Dessau.
L'any 1864 arran de l'inici de les hostilitats entre Àustria i Prússia pels ducats danesos i la posterior guerra austroprussiana, es posà al costat de Prússia, la qual cosa li permeté mantenir la sobirania del Ducat d'Anhalt.
El duc Leopold IV d'Anhalt morí el 22 de maig de l'any 1871 a la ciutat de Dessau.
# Mitsuo Kamata

Mitsuo Kamata (Prefectura d'Ibaraki, Japó, 16 de desembre de 1937), és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Mitsuo Kamata va disputar 44 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Programa de Nacions Unides per als Assentaments Humans

El Programa de Nacions Unides per als Assentaments Humans (ONU-HABITAT) és una agència de les Nacions Unides, amb seu a Nairobi (Kenya), que té com a objectiu promoure ciutats i pobles socialment i ecològicament sostenibles.
L'agència va néixer el 1978, després de la conferència Hàbitat I, celebrada a Vancouver, al Canadà, el 1976. Entre la seva creació i el 1997 l'agència va disposar de pocs mitjans i els seus objectius no van estar molt clars, però, l'agència va intentar millorar les condicions de vida a les ciutats, especialment, de països en vies de desenvolupament. El mandat de l'ONU-Hàbitat deriva de l'Agenda Hàbitat, aprovada per la Conferència de les Nacions Unides sobre Assentaments Humans (Hàbitat II) a Istanbul, Turquia, el 1996. En el període entre els anys 1997 i 2002 l'agència va viure una notable revitalització.
Del 2005 al 2010 la seva directora executiva va ser la tanzana Anna Kajumulo Tibaijuka. L'octubre de 2010, li succeeix en el lloc, qui va ser l'alcalde de Barcelona, Joan Clos. Des del gener de 2018 la malaia Maimunah Mohd Sharif, és qui ocupa el càrrec.

## Referències

* 1 2 «La malaya Maimunah Mohd Sharif reemplaza a Joan Clos al frente de ONU Hábitat». La Vanguardia, 22-12-2017 [Consulta: 31 gener 2018].
* ↑ «Sistema de las Naciones Unidas». Ministeri d'Afers Exteriors i de Cooperació d'Espanya. Arxivat de l'original el 1 de febrer 2018. [Consulta: 31 gener 2018].
* ↑ «Historia, mandato y misión en el sistema de la ONU». UN-Habitat. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2017. [Consulta: 31 gener 2018].
* ↑ «La malaia Maimunah Mohd Sharif es la nueva directora de ONU Hábitat». El Comercio, 22-12-2017 [Consulta: 31 gener 2018].

## Enllaços externs

* Programa de Nacions Unides per als Assentaments Humans (ONU-HABITAT)
# Rafael Simó

Rafael Simó és el nom dels següents personatges:
* Rafael Simó (mestre de capella), mestre de capella català
* Rafael Simó Sancho, polític valencià
* Rafael Simó Canonge, metge i investigador català
# Biotecnologia ambiental

La biotecnologia ambiental és una branca de la biotecnologia interessada en la protecció ambiental mitjançant processos biotecnològics amb l'objectiu de prevenir, mitigar o eliminar la presència de compostos contaminants del medi ambient. Els principals avantatges de l'ús d'aquests processos respecte a tractaments químics o físics, és que a l'emprar tractaments biològics hi ha una alteració menor del medi ambient i el cost del procés és inferior; el principi bàsic d'actuació dels processos biològics es basa en la degradació de compostos orgànics contaminants per obtenir compostos inorgànics (idealment innocus).

## Vegeu també

* Bioremediació

## Referències

* ↑ «Environmental Biotechnology: Achievements, Opportunities and Chalanges» (en anglès). Dynamic Biochemistry, Process Biotechnology and Molecular Biology. Maria Gavrilescu, 2010. Arxivat de l'original el 2015-10-10. [Consulta: 26 setembre 2014].
* 1 2 «Biotecnología ambiental. Aplicaciones biotecnológicas en la mejora del medio ambiente» (en castellà). Anicet R. Blanch, 2010. [Consulta: 26 setembre 2014].
# Josep Mas

Josep Mas és el nom dels següents personatges:
* Josep Mas i Dordal (? - Barcelona, 1808), arquitecte català
* Josep Mas i Pascual (Palaudàries, Lliçà d'Amunt, 1841 - 1915), hisendat i batlle de Lliçà d'Amunt
* Josep Mas Portet (Mollet del Vallès, 1954), teclista vallesà
* Josep Mas i Vila (?, 1779 - Barcelona, 1855), arquitecte català
# Guillema de Cabrera

Guillema de Cabrera (?-1277) fou amistançada de Jaume I de Catalunya-Aragó i esposa de Bernat (dit també Berenguer) de Cabrera (mort el 1248), castlà dels castells de Cabrera i senyor de Voltregà. Considerada filla del comte Hug IV d'Empúries.
Fruit de la seva relació amb el rei el 1250 rebé el castell d'Eramprunyà, i dos anys després li fou atorgat contracte de concubinatge i el castell i la vila de Terrassa, propietats que després (1274) permutà amb el rei pel castell i la vila de Gurb, alhora que li era confirmada la consigna sobre el castell de Terrassa que havia fet a favor del seu fill Arnau de Cabrera i de la muller d'aquest, Sibil·la de Saga (la qual fou la darrera amistançada de Jaume I).

## Referències

* ↑ «Guillema de Cabrera». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Roca, Maria Carme. Les dones de Jaume I. 1a edició. Barcelona: L'esfera dels llibros, 2008. ISBN 9788497346122.
# Grauet de Valielles

El Grauet (conegut també com a Grauet de Valielles.) és una collada de 1.172,1 metres d'altitud a cavall dels termes municipals de Guixers, al Solsonès i de Montmajor, al Berguedà. En aquest darrer cas, en el seu enclavament de Valielles.
Està situat a la Serra de Valielles, al sector oriental de la Serra dels Bastets. És un coll que s'obre entre el Tossal de la Viuda i el Tossal Gran. Comunica la vall de l'Aigua de Valls (Vall de Lord) amb la vall de Valielles (Montmajor). És, per tant, partió d'aigües entre l'Aigua de Valls i l'Aigua d'Ora alhora que frontera entre el Solsonès i el Berguedà.

## Referències

* ↑ «Grauet de Valielles». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mapa Vall de Lord, Esc. 1:25.000., Editorial Alpina
# Tigrovi

Tigrovi (en rus: Тигровый) és un poble (un possiólok) del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 3 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Josep Marí Prats

Josep Marí Prats, també conegut com a Berris (Sant Josep de Sa Talaia, 1931) ha estat un empresari i polític balear, diputat al Parlament de les Illes Balears en la III Legislatura. És pare de la també diputada balear Neus Marí Marí.
Pèrit agrícola per l'Escola d'Alts Estudis Mercantils d'Alacant. Va fer de jutge de pau durant cinc anys a Sant Josep de Sa Talaia, on fou escollit primer tinent d'alcalde a les eleccions municipals espanyoles de 1979, 1983 i 1987 per una llista d'independents amb suport d'Alianza Popular. En 1993 va substituir en el seu escó María Luisa Cava de Llano y Carrió, escollida diputada a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 1991. Fins a 1995 va exercir de conseller d'Indústria i Comerç al Consell Insular d'Eivissa i Formentera.

## Referències

* ↑ Josep Marí Prats Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine. a l'EEIF
# Província de Jambi

Jambi és una província d'Indonèsia a la costa est de Sumatra central. La capital de la província és la ciutat de Jambi. La població de la província és de 2.407.000 habitants (2000), en una superfície de 53.436 km².

## Història

Una expedició del 1275 del rei Kertanegara de Singasari (regnat 1254-1292) a l'est de Java contra el regne de Malayu, és a dir Jambi, és mencionada en el Nagarakertagama, un poema èpic escrit el 1365 sota el regnat del rei Hayam Wuruk (1350-1389) de Majapahit. Jambi mantenia una bona relació amb la Xina de Kubilai Khan, però aquest atac va fer enterbolir les relacions entre la Xina i Java.
Una estàtua trobada al centre de Sumatra porta una inscripció datada de 1286 que precisa que aquesta estàtua és un present de Kertanegara al "poble de Malayu i el seu rei".
Els anglesos establiren una colònia a Jambi cap al 1615. A la mateixa època, el soldanat de Jambi decideix una aliança amb el de Johor sobre la península malaia, amenaçat pel soldanat d'Aceh al nord de Sumatra. Jambi, després de molt de temps sota la influència del regne javanès de Mataram, acaba rebutjant aquesta sobirania feudal el 1663 i decideix cooperar amb la VOC (Vereenigde Oostindische Compagnie o "Companyia holandesa de les Índies orientals") de la colònia holandesa establerta el 1602 i que hi restaria fins al 1724. Aquesta relació declinava aproximadament l'any 1770, i el soldanat passava a tenir poca relació amb els neerlandesos durant aproximadament seixanta anys.
El 1833, el soldà Muhammad Fakhruddin demana l'ajuda dels holandesos per lluitar contra els pirates que freqüenten les seves costes. De fet, el soldà envaeix una regió del soldanat de Palembang, però és rebutjat per les tropes d'aquest. Els holandesos aprofiten l'ocasió per imposar-li un tractat pel qual reconeix la seva sobirania feudal. Els holandesos instal·len una guarnició a Jambi. El 1858, el príncep Taha Saifuddin es nega a signar un tractat amb els holandesos, que ataquen Jambi. Taha fuig a l'interior. La seva resistència durarà fins que sigui mort per una patrulla governamental el 1904.
El soldà Zainuddin abdica el 1899. Com que els holandesos i l'aristocràcia no aconsegueixen posar-se d'acord per a un successor, el territori és posat sota la tutela del resident holandès de Palembang. Aquest acte provoca l'aixecament de la noblesa de Jambi, la qual no serà reprimida fins al 1907.

## Divisions administratives

La província de Jambi es divideix en nou regències (kabupaten) i una ciutat (kota):
* Batang Hari
* Bungo
* Jambi (ciutat)
* Kerinci
* Merangin
* Muaro Jambi
* Sarolangun
* Tanjung Jabung Timur
* Tanjung Jabung Barat
* Tebo

## Referències

* ↑ Indonesia's Population: Ethnicity and Religion in a Changing Political Landscape. Institute of Southeast Asian Studies, 2003.

## Vegeu també

* Residència de Jambi
* Sultanat de Jambi

## Bibliografia

* Locher-Scholten, Elsbeth. 1993. Rivals and rituals in Jambi, South Sumatra. Modern Asian Studies 27(3):573-591.
# Llista de mil·lennis

Això és una llista dels articles dels mil·lennis:

## Passat

* Mil·lennis XI aC i anteriors
* Mil·lenni X aC
* Mil·lenni IX aC
* Mil·lenni VIII aC
* Mil·lenni VII aC
* Mil·lenni VI aC
* Mil·lenni V aC
* Mil·lenni IV aC
* Mil·lenni III aC
* Mil·lenni II aC
* Mil·lenni I aC
* Mil·lenni I
* Mil·lenni II

## Present

* Mil·lenni III

## Futur

* Mil·lenni IV
* Mil·lenni V
* Mil·lenni VI
* Mil·lenni VII
* Mil·lenni VIII
* Mil·lenni IX
* Mil·lenni X
* Mil·lennis posteriors

## Vegeu també

* Llista d'anys
* Llista de dècades
* Llista de segles