OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maria del Carme Queralt Tomàs

Maria del Carme Queralt Tomàs, que a vegades firma Maria Carme Queralt o Carme Queralt Tomàs (Tortosa, Baix Ebre, 15 de novembre de 1959) és una antropòloga, museòloga, comissària d'exposicions i gastrònoma catalana.
Exercí com a conservadora d'etnologia del Museu Comarcal del Montsià, formà part del Consell Assessor de Cultura Popular (1993-2005) i de la Comissió Científica Assessora d'Etnologia (1994-2000) del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. Des del 1998 s'encarrega de la coordinació pedagògica de l'Escola Catalana de la Festa (FestCat), a Horta de Sant Joan. És autora de recerques, llibres i articles científics i tècnics, i també comissària, documentalista d'exposicions i coordinadora de jornades i congressos sobre patrimoni popular i sobre jocs tradicionals a les terres de l'Ebre.

## Publicacions

Alguns dels llibres de l'autora son:
* "Del jocs als oficis, dels oficis al joc. El món tradicional a partir del joc, el treball i la festa". A: Les societats a través del joc, pàgs. 75-107 (2009)
* Juntament amb Joan Martínez Tomás i María Teresa Subirats, "Los barcos de vapor en la navegación por el río Ebro". A: Juan José Achútegui Rodríguez (coord.). La construcción naval y la navegación: I Simposio de Historia de las Técnicas: Cantabria 26, 27 y 28 octubre 1995, pàgs. 347-354 (1996)
* Els gegants d'Amposta: 50 anys d'història i de tradició popular (1999)
* La cuina de les Terres de l'Ebre. Receptes tradicionals del Baix Ebre, del Montsià i de la Terra Alta, El Cullerot, 5 (Valls: Cossetània Edicions, 2000) ISBN 978-84-9791-143-6.

## Referències

* 1 2 «Maria del Carme Queralt Tomàs». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Un receptari anònim del segle xix recopila la cuina històrica de Catalunya», . [Consulta: 30-06-2021].
* ↑ «La cuina de les Terres de l'Ebre. Receptes tradicionals del Baix Ebre, del Montsià i de la Terra Alta», Laie. [Consulta: 30-06-2021].
* ↑ «María del Carmen Queralt Tomás». Dialnet. [Consulta: 3 juny 2020].
# Purgimon

Purgimon és una masia situada al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.És una masia tradicional amb parets de pedra vista, arcs, dovelles i estreps.
Es troba a l'indret anomenat el Pla Gran; a 500 metres a l'est hi trobem el camp de golf del Club de Golf Ribera Salada, pocs metres més al nord el Molí de l'Ingla, i a uns 770 metres al sud, l'església de Sant Joan de Ginestar.

## POUM

En el POUM del municipi de Lladurs, en menciona els següents elements importants:
* Parets de pedra vista, arcs, dovelles i estreps.
* Accés directe des de carretera local de Querol a Cambrils. Vistes a vessant est.
* Important implantació històrica al municipi.
* Ordena i evita el despoblament del territori.

## Referències

* ↑ «Purgimon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995. D.L. L-418/95.
* 1 2 «Pla d'ordenació urbanística municipal» (pdf) p. 34. Ajuntament de Lladurs. [Consulta: 9 gener 2014].
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Bandera de Torroella de Montgrí

La bandera oficial de Torroella de Montgrí té la següent descripció:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga, amb quatre pals vermells i la torre blanca tancada de negre de l'escut al centre, l'altura de la qual el 86% de la del drap i l'amplada el 26% de la llargària del mateix drap.
Va ser aprovada el 17 de gener de 1995 i publicada en el DOGC el 27 de gener del mateix any amb el número 2004.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 17 de gener de 1995, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Torroella de Montgrí.» (pdf). DOGC num. 2004, 27-01-1995. [Consulta: 30 juny 2010].
# Ievguénievka

Ievguénievka - Евгеньевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2016 tenia 130 habitants. Pertany al districte (raion) de Gubkin.

## Referències

* ↑ «Генеральный план Губкинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Kladovoye» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-10. [Consulta: 10 març 2022].
# Maximí II Smassmann

Maximí II Smassmann o Schassmann II fou germà de Guillem I de Rappolstein el Gran.
Guerrer tan intrèpid com fervent cristià, va començar per ser camarlenc de Carles el Temerari, que va combatre més tard aportant 500 cavalls al duc Renat II de Lorena i es va assenyalar a la jornada de Nancy el 1477. Digne descendent del seu ancestre croat de Damiata Egeneolf II, van fer viatges de devoció a Santiago de Compostela i a Roma, i va decidir el 1483, de visitar igualment Terra Santa i d'anar a la tomba del Crist. Enric de Schauenbourg i Gaspar Zorn de Bulach es van associar al seu propòsit. Diversos nobles personatges, tant laics com eclesiàstics d'Alemanya, van voler també compartir els seus perills i les seves emocions. Entre aquestos es trobaven Bernhard Von Breydenbach degà del capítol de Magúncia que, després de la tornada dels pelegrins el 1486 va publicar la relació del viatge sota el títol de: Bernardi de Breitenbach decani i camerarit Moguntini, itinerarium in Terram Sanctam ad vicendum Christi sepulchrum net in montem Sinaï ad divam virginem i martirem Katharinam, i el cèlebre gravador Erhard Reuwich d'Utrecht, que va fer dibuixos i plànols dels sants llocs. Aquesta relació va ser traduïda en diverses llengües; en va aparèixer una edició francesa a Lió el 1488, enriquida de les obres de Reuwich gravades sobre acer.
Els viatgers van concertar la trobada a Venècia des d'on es van embarcar l'1 de juny de 1483. Després d'haver recorregut tota la Judea, el Mont Sinaí i una part d'Egipte, es van separar de nou a Venècia el 8 de gener de 1484. Maximí va tornar feliçment als seus dominis, ric de records del seu pelegrinatge. Per perpetuar-los, va resoldre reproduir-los a Dusenbach, on la localitat es prestava d'altra banda tan bé als seus projectes. Després de l'acabament dels treballs, Dusenbach va ser cada vegada més visitat pels pietosos fidels. Maximí va constituir ingressos considerables a les diferents capelles i els va fer administrar per dos sacerdots residents, als quals va assignar dos germans assistents. Després d'haver governat la senyoria de Ribeaupierre durant deu anys després del seu germà Guillem I de Rappolstein, va morir d'hemorroides el 31 d'agost de 1517, amb 80 anys, sense posteritat, no havent-se casat mai.

## Referències

* Sitzmann, Édouard : Dictionnaire de biographie des hommes célèbres de l'Alsace, Rixheim, Imprimerie F. Sutter & Cie, 1910, 2 volums
# Purgstall an der Erlauf

Purgstall an der Erlauf és una localitat del districte de Scheibbs, a l'estat de Baixa Àustria, Àustria, amb una població l'1.1.2019 de 5.350 habitants.
Està ubicada al sud-oest de l'estat, al sud del riu Danubi, sud-oest de Viena i al nord de la frontera amb l'estat d'Estíria.
La vila del llibre (Bücherdorf en alemany) es va crear l'any 2000 sobre la base de la de Hay-on-Wye a Gal·les. Els objectius de la vila del llibre són: recollir i vendre llibres antics i animar el centre de la ciutat amb les llibreries. Actualment, hi ha tres botigues de llibres a Purgstall, alguna de les quals s'ha registrat en una base de dades i és accessible a través d'Internet per aquelles persones interessades.

## Referències

* ↑ «Citypopulation.de Estadístiques del districte de Scheibbs.» (en anglès). [Consulta: 5 gener 2020.].
* ↑ «Bücherdorf» (en alemany). [Consulta: 2 gener 2020].
# Bandera de Torrent (Baix Empordà)

La bandera oficial de Torrent (Baix Empordà) té el següent blasonament:
| « | Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, sembrada de creus blanques de gruix 1/16 i d'altura 3/16 de la del drap i d'amplada 3/24 de la llargària del mateix drap, cinc de les quals, senceres, a la part superior, i cinc més, també senceres, a la part inferior; i al centre un faixa blava fosca ondada de mitja cresta, tres crestes senceres i una altra mitja cresta, de gruix 1/4 de l'alçària del drap. | » |

## Història

Va ser publicada en el DOGC el 6 d'abril del 1999.

## Referències

* ↑ «Torrent». Associació Catalana de Vexil·lologia, 2016. [Consulta: 11 setembre 2022].
# Salàs

«Salàs» té aquests significats:
* Salàs de Pallars, municipi català
* Quint Salàs, cavaller romà
# Isaías Guardiola Villaplana

Isaías Guardiola Villaplana (Petrer, Vinalopó Mitjà, 1 d'octubre de 1984) és un jugador d'handbol valencià que actualment milita en el TBV Lemgo. Ha jugat en altres clubs com el Naturhouse La Rioja, BM Ciudad Real i BM Atlètic Madrid.
És germà bessó de Gedeón Guardiola, també jugador d'handbol.

## Clubs

| Club | País | Temporades |
| BM. Valencia | Espanya | 2003 - 2005 |
| Naturhouse La Rioja | Espanya | 2005 - 2010 |
| BM. Ciudad Real | Espanya | 2010 - 2011 |
| BM. Atlético Madrid | Espanya | 2011 - 2012 |
| Rhein Neckar Löwen | Alemanya | 2012 - 2014 |
| Aalborg Boldspilklub | Dinamarca | 2014 - 2015 |
| Pays d'Aix UCH | França | 2015 - 2016 |
| HC Erlangen | Alemanya | 2016 - 2017 |
| TBV Lemgo | Alemanya | 2017 - Act. |

## Palmarès
### BM. Ciudad Real

* Supercopa d'Espanya (2010)
* Copa ASOBAL (2010/11)
* Copa del Rei (2010/11)

### BM. Atlètic de Madrid

* Supercopa d'Espanya (2011)
* Copa del Rei (2011/12)
* Subcampió Lliga de Campions de la EHF (2011/12)

### Rhein-Neckar Löwen

* EHF European Cup (2012/13)

## Premis, reconeixements i distincions

* Millor Esportista Masculí de 2012 en els Premis Esportius Provincials de la Diputació d'Alacant

## Referències

* ↑ Diputación Provincial de Alicante. «Ganadores de los Premios Deportivos Provinciales de la Diputación de Alicante entre 1980 y 2012». caja-pdf.es. [Consulta: 15 abril 2014].
# Sylvietta

Sylvietta és un gènere d'ocells, de la família dels macrosfènids (Macrosphenidae). Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.6, 2010), aquest gènere conté nou espècies:
* Sylvietta brachyura - cròmbec septentrional.
* Sylvietta whytii - cròmbec cara-roig.
* Sylvietta philippae - cròmbec de Philippa.
* Sylvietta rufescens - cròmbec becllarg.
* Sylvietta isabellina - cròmbec isabelí.
* Sylvietta ruficapilla - cròmbec cap-roig.
* Sylvietta virens - cròmbec verdós.
* Sylvietta denti - cròmbec ventregroc.
* Sylvietta leucophrys - cròmbec cellablanc.
# Mas de s'Agüia

El Mas de s'Agüia és una obra de Blanes (Selva) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El paratge de s'Agüia es troba dins del sector de Pinya de Rosa. Està format per una cala i un promontori. Com elements paisatgístics estructurals destaquen les terrasses de pedra seca de les antigues vinyes; les preexistències geomorfològiques costeres, una riera amb vegetació riberenca i una àrea boscosa.

## Referències

* ↑ «Mas de s'Agüia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Christian Eichner

Christian Eichner (nascut el 24 de novembre de 1982 a Sinsheim, Baden-Württemberg) és un futbolista alemany que actualment juga com a Defensa en el TSG 1899 Hoffenheim.

## Enllaços externs

* Profile at Kicker.de (alemany)
# Paraplanaria

Paraplanaria és un gènere de triclàdide planàrid que habita a Amèrica del Nord.
L'espècie tipus és Paraplanaria dactyligera.

## Descripció

Es tracta d'un planàrid similar a Phagocata amb un diverticle musculo-glandular posterior de l'atri. Els testicles de Paraplanaria s'estenen fins a la regió de la boca.

## Referències

* 1 2 Ball, Ian Raymond; Gourbault, Nicole «The phyletic status of the genus Planaria (Platyhelminthes, Turbellaria, Tricladida)» (en anglès). Bijdragen tot de Dierkunde (Contributions to Zoology), 48, 1, 1978, pàg. 29-34.
# Platja de Can Curt

La platja de Can Curt és una petita platja de Mallorca del terme municipal de ses Salines.
Està situada entre la platja del Dolç i la del Dofí. Té una longitud de 70 metres i una amplada de 10. Al costat de la platja hi ha un grup de casetes i escars de pescadors. És poc freqüentada per banyistes, tan sols pels veïns de la zona. Davant d'aquesta platja hi ha nombrosos illots com l'illot de l'Estopa, l'illot petit, l'illot gros i l'illa de na Guardis.

## Referències

* ↑ «Can Curt». Govern de les Illes Balears. Conselleria de Turisme. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 setembre 2018].
* ↑ «Visor cartografia IDEIB». SITIBSA. [Consulta: 28 setembre 2018].
# Croton eluteria

Croton eluteria, és una espècie de planta amb flors dins del gènere Croton (que inclou plantes ornamentals). És originària de les Antilles i s'ha naturalitzat en altres zones tropicals americanes.
Creix com a petit arbre o arbust de fins a 6 m d'alt i les seves flors són flairoses amb pètals de color blanc. L'escorça també és flairosa i fissurada i pot estar coberta de líquens.
La tintura extreta de l'escorça es fa servir com a tònic i estimulant i també per abaixar la febre. L'escorça d'aquest cròton es fa servir per a saboritzar les begudes alcohòliques com el Campari i el Vermut. Normalment aquesta planta es recull de poblacions naturals de la planta, per exemple en diverses illes de les Bahames com són Watling illa Cat o Cai Samana aquestes tres són considerades possibles llocs on per primera vegada hi va desembarcar Colom el 12 d'octubre de 1492.

## Composició química de l'escorça

Conté entre 1 i 3% d'olis essencials, compostos diterpenoids, lignines, tanins i resines també hi ha pinens vainillina i altres.

## Referències

* ↑ http://www.botanical.com/botanical/mgmh/c/cascar28.html
* ↑ http://www.yourdictionary.com/cascarilla
* ↑ http://www.rain-tree.com/cascarilla.htm
# Sylvie Reff

Sylvie Reff (Bischwiller, 1946) és una escriptora alsaciana en francès. Es llicencià en filologia anglesa a Estrasburg i fou professora al liceu de Bouxwiller. Va escriure poemes i cançons en alsacià i francès, i fins i tot alguns en alemany. Va rebre el Premi de la Societat d'Escriptors d'Alsàcia el 1976 el Premi Maurice Betz de l'Acadèmia d'Alsàcia el 1986 i l'Hebeldankpreis, Lörrach, el 1994.

## Obres

* Terre ouverte (1971)
* Soleil et cendres (1972)
* Le deuxième homme (1972)
* Geschichte einer Gänsehüterin (1975)
* La Nef des Vivants (1975)
* Les ailes du cœur (1982)
* Cette fureur tranquille (1985)
* Source de feu (1990)
* Le temps du miel (1992)
* Mendiants d'étoiles (1994)
* Servante du soleil (1997)
* De Zopf (1997)
* La lumière des vivants : une épopée au temps de Maître Eckhart (2002)

## Discografia

* Miederle (1978)
* Läwesfür (1983)
* Menschelied (1991)
* Sternestrüss (1995)

## Enllaços externs

* (francès) Biografia.
# Coco (desambiguació)

«Coco» té aquests significats:
Viccionari
# She's Too Young

She's Too Young és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Tom Mcloughlin el 2004.

## Argument

Hannah, Dawn i Becca tenen 14 anys; dels tres, només Hannah no ha tingut cap cita galant ni relació sexual. Quan Nick Hartman, el noi més popular de l'institut, li proposa sortir amb ella, Hannah queda encisada i aconsegueix convèncer els seus pares perquè confiïn en ell. Trish, la seva mare, vacil·la a deixar-la sortir però Bill, el seu pare, fa prova d'una gran confiança envers la seva noia.

## Repartiment

* B J Crosby: Tess Gensler
* Lise Cormier: Amanda
* Marcia Gay Harden: Trish Vogul
* Alexis Dziena: Hannah Vogul
* Mike Erwin: Nick Hartman
* Dawn Gensler: Miriam McDonald
* Miriam McDonald: Dawn Gensler
* Gary Hudson: Bill Vogul
* Deborah Odell: Ginnie Gensler
* Rhonda McLean: Kathleen White
* Joe Dinicol: Tommy
* Karen Glave: Lauren James
* John White: Brad
* David Christoffel: Tom White
# Hyperolius thomensis

Hyperolius thomensis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a São Tomé i Príncipe.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Drewes, R. & Schiøtz, A. 2004. Hyperolius thomensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 15 d'abril del 2008.
# Petrosino

Petrosino (sicilià Pitrusinu) és un municipi italià, dins de la província de Trapani. L'any 2007 tenia 7.215 habitants. Limita amb els municipis de Marsala i Mazara del Vallo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Biagio Valenti | Llista cívica |
# Platja de Can Pere Antoni

La platja de Can Pere Antoni és una platja de sorra del municipi de Palma, situada als barris de Foners i de Can Pere Antoni. És la platja més propera al centre de Palma, fet que provoca que sigui molt concorreguda per banyistes locals i tingui una afluència massiva de gent durant l'estiu. La platja està protegida a banda i banda per dos espigons i té una longitud total de 750 metres i una amplada de 30. S'hi accedeix a través de l'Avinguda Gabriel Roca (Ma-19) i presenta tota mena de serveis i accessos per a persones amb diversitat funcional.

## Referències

* ↑ Todas las playas de Mallorca. Laluzenpapel, 2011. ISBN 978-84-938783-0-6.
# Marco van Ginkel

}} Wulfert Cornelius "Marco" van Ginkel (/ mɑrkoʊ væn hɪŋkəl /, pronunciació neerlandesa: [markoː vɑn ɣɪŋkəl]) (Amersfoort, 1 de desembre de 1992) és un futbolista neerlandès, que juga com a migcampista al SBV Vitesse. És internacional amb la selecció neerlandesa.

## Palmarès
### PSV Eindhoven

* 2 Eredivisie: 2015-16, 2017-18.
# Mas de los Mudos

Mas de los Mudos (en castellà), també conegut popularment com la Masadica, és un llogaret del municipi de Castellfabib, a la comarca del Racó (País Valencià).
Situat al sud-est del terme municipal de Castellfabib, al límit amb els termes de Torre Baixa i Ademús, entre els llogaret de Torre Alta i el nucli de Torre Baixa. Mas de los Mudos és la localitat més menuda de les que componen Castellfabib, situada sobre la vega del Túria. El 2011 té 6 habitants.

## Referències

* ↑ «Nomenclàtor 2011». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 13 abril 2012].

## Enllaços externs

* Web de Castellfabib
# Cianur d'amoni

El cianur d'amoni és un compost inorgànic amb la fórmula NH₄CN.

## Usos

El cianur d'amoni s'utilitza generalment en la síntesi orgànica. En ser inestable, no s'envia o es ven comercialment.

## Preparació

El cianur d'amoni es prepara en solució per bombolleig del cianur d'hidrogen en solució aquosa d'amoníac a baixa temperatura
    HCN + NH$_{3(aq)}$ → NH₄CN$_{(aq)}$
Pot preparar-se per la reacció del cianur de calci i carbonat d'amoni:
    Ca(CN)₂ + (NH₄)₂CO₃ → 2 NH₄CN + CaCO₃
En estat sec, el cianur d'amoni es fa escalfant una mescla de cianur de potassi o ferrocianuro de potassi amb clorur d'amoni i condensació dels vapors d'amoni en cristalls de cianur:
    KCN + NH₄Cl → NH₄CN + KCl

## Reaccions

El cianur d'amoni es descompon en amoniaco i cianur d'hidrogen; sovint formant un polímer negre de cianur d'hidrogen:
    NH₄CN → NH₃ + HCN
Sofreix reaccions de doble descomposició en solució amb el nombre de sals metàl·liques. Reacciona amb glioxal produint glicina (àcid aminoacético):
    NH₄CN + (CHO)₂ → NH₂CH₂COOH + HCN
Reacciona amb cetones:
    NH₄CN + CH₃COCH₃ → NH₂CH₂CH₂CH₂CN + H₂O

## Toxicitat

El sòlid o la seva solució és altament tòxica. La seva ingestió pot causar la mort. L'exposició al sòlid pot ser perjudicial, ja que es descompon en cianur d'hidrogen altament tòxic i en amoníac.

## Anàlisi química

Composició elemental: H 9.15%, C 27.23%, N 63.55%.
El cianur d'amoni pot ser analitzat per l'escalfament de la sal i la captura dels productes descomposts. La solució aquosa s'analitza per a l'ió cianur pel mètode volumètric o d'elèctrodes del nitrat d'argent; i l'amoníac es mesura per titulació o la tècnica de l'elèctrode elèctrode.

## Referències

* A. F. Wells, Structural Inorganic Chemistry, 5th ed., Oxford University Press, Oxford, UK, 1984.
# Baião

* No s'ha de confondre amb Baião (gènere musical).
Baião és un municipi portuguès, situat al districte de Porto, a la regió del Nord i a la Subregió del Tâmega. L'any 2006 tenia 21.151 habitants. Es divideix en 20 freguesies. Limita al nord amb Amarante, a l'est amb Peso da Régua i Mesão Frio, al sud amb Resende i Cinfães i a l'oest amb Marco de Canaveses.

## Població

Població del concelho de Baião (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 9939 | 17944 | 23139 | 26886 | 28864 | 24438 | 22456 | 22355 | 21564 |

## Freguesies

* Ancede
* Campelo (Baião)
* Frende
* Gestaçô
* Gove
* Grilo
* Loivos da Ribeira
* Loivos do Monte
* Mesquinhata
* Ovil
* Ribadouro
* Santa Cruz do Douro
* Santa Leocádia
* Santa Marinha do Zêzere
* São Tomé de Covelas, anteriorment Covelas
* Teixeira
* Teixeiró
* Tresouras
* Valadares
* Viariz
# Patge

Un patge (del grec παιδιον, paidion, xiquet) era un noble jove que estava al servei d'un rei, d'un príncep, d'un cavaller o d'un prelat.

## Funcions del patge

A l'edat mitjana, un patge era l'acompanyant d'un cavaller, un aprenent d'escuder. Els nens servien com a patges durant set anys, des que en tenien set (després de tallar-se els cabells) fins als catorze. Als catorze anys podien continuar servint com a escuders, i a vegades als vint-i-un anys tenien l'opció d'arribar a cavallers. Als castells i les grans cases hi havia una mena de patges força similar, que es dedicaven a transportar objectes i fer arribar missatges als aristòcrates i a la reialesa. Sovint aquests nois eren fills d'altres grans famílies que aprenien tots els detalls del sistema senyorial mirant i estant-hi en contacte de manera constant. El fet de viure a la casa era un gest de bona voluntat entre les dues famílies, i ajudava els nois a adquirir contactes polítics per a la seva vida adulta.
A l'edat moderna, els nois d'extracció humil també podien aconseguir un lloc similar en una gran casa. Aquests patges eren aprenents de lacai, i a diferència d'altres menes de criats, que feien feines pesades, ells es dedicaven a tasques lleugeres i vestien lliurea quan l'aristòcrata rebia visites.

## Tipus de patges

* Patge de cambra: servia el senyor en els afers de la cambra, ajudant-lo a vestir-se o despullar-se.
* Patge de la copa: servia el vi a taula al seu senyor.
* Patge de plat: duia els plats a la taula.
* Patge d'armes: acompanyava el seu senyor portant-li les armes.
* Patge de la llança: carregava la llança del senyor.
* Patge de rodella: portava l'escut del senyor.
* Familiar: patge al servei d'un bisbe.
* Comensal: patge al servei d'un prelat.

## Patge decoratiu

A l'època del Renaixement es va posar de moda fer servir nens i nois negres vestits de manera "decorativa" com a patges. Aquest costum es va conservar durant segles, i el barroc i el rococó van convertir la figura del "patge africà" en un element fix, que és molt present en la literatura i el cinema que recreen aquesta època.
Avui els patges pràcticament han desaparegut, tret dels de les residències reials i dels que es troben en moltes manifestacions de la cultura popular: al ball de bastons de Solsona els dansaires fan de patge de la mare de Déu; a la cavalcada dels Reis Mags d'Alcoi hi trobem patges negres, i a la resta de cavalcades dels Països Catalans hi participen patges en papers més o menys rellevants (com el patge Gregori a Barcelona, el patge Xiu-Xiu a Terrassa o en Fumera a Girona i la Catalunya Nord). Als EUA també es conserva la figura del patge de la Cambra de Representants dels Estats Units, que són escollits entre nois i noies adolescents, inscrits o no a un partit; se seleccionen per mitjà d'un sistema molt competitiu i fan petites tasques de suport als congressistes i senadors, des de portar cafès fins a dur missatges, entre d'altres.

## Notes

* ↑ Diccionari català-valencià-balear, entrades patge, familiar i comensal.