OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hyperolius viridis

Hyperolius viridis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Tanzània i, possiblement també, a la República Democràtica del Congo, Malawi i Zàmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Poynton, J.C. & Howell, K. 2004. Hyperolius viridis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Treballador

Un treballador o treballadora és una persona que amb l'edat legal suficient, i de forma voluntària presta els seus serveis retribuïts. Quan no té l'edat suficient, es considera treball infantil. Si no presta els serveis de forma voluntària, es considera esclavitud o servitud.
Aquests serveis poden ser prestats dins l'àmbit d'una organització i sota la direcció d'una altra persona física o persona moral, anomenada ocupador (i no empleador) o empresari; o bé com a treballador independent (freelance) o autònom, sent el seu propi amo.
En l'àmbit anglosaxó és costum agrupar sota el color teòric del coll de la seva camisa als treballadors segons el tipus d'ofici que exerceixin. Així, els anomenats treballadors de «coll blanc» (white collar workers) serien aquells que s'encarreguen de tasques «d'oficina», administratius, executius, oficinistes, etc. Els treballadors de «coll blau» (blue collar workers) serien obrers, operaris o mecànics; i finalment els de «coll rosa» (pink collar worker) són aquells del sector dels serveis i estaria format majoritàriament per dones. Avui, una nova possible tendència podria ser el treballador de «coll verd», especialista en energies renovables, arquitectura sostenible, assessorament i consultoria ecològica, disseny industrial i tecnològic i un llarg etcètera d'especialitats.

## A Espanya

A Espanya, la regulació principal del treballador està continguda en el Reial decret legislatiu 1/1995, de 24 de març (B.O.E. 29-03-1995), pel qual s'aprova el text refós de la Llei de l'estatut dels treballadors.
En un altre ordre de coses, cal tenir en compte, que el mateix treballador, en funció de l'ocupació o sector laboral a què pertanyi, té el seu propi marc regulatori, anomenat conveni col·lectiu.

## A Andorra

A Andorra, els drets laborals són definits pel Codi de relacions laborals (Llei 35/2008, del 18 de desembre). El Codi congrega i amplia el text de la Llei 8/2003 (derogada), del 12 de juny, afegint «qüestions noves que fins ara no s'havien legislat».

## Referències

* ↑ «Empleador -a» (pdf), 01-10-2002. [Consulta: 2 abril 2010].
* ↑ Nicolas Boullosa. «Tendències: hi arriba el treballador de coll verd». [Consulta: 2 abril 2010].
* ↑ «Estatut dels treballadors» (pdf), 31-03-2004. [Consulta: 2 abril 2010].
* ↑ «Codi de relacions laborals» (pdf). Legalis advocats. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 abril 2010].

## Vegeu també

* Salari mínim
* Treball
* Autoocupació
* Obrer
* Atur
# Hyperolius tuberilinguis

Hyperolius tuberilinguis és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Kenya, Malawi, Moçambic, Sud-àfrica, Eswatini, Tanzània i Zimbàbue.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Schiøtz, A., Poynton, J.C., Minter, L. & Howell, K. 2004. Hyperolius tuberilinguis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 16 d'abril del 2008.
# Geotrypetes pseudoangeli

Geotrypetes pseudoangeli és una espècie d'amfibi sense pates de la família dels dermophiidae. Va ser descrit per Edward Harrison Taylor el 1968.
Probablement viu sota terra al bosc. Altres hàbitats possibles són plantacions d'arbres fruiters, jardins rurals i bosc secundari. Se suposo que com el Geotrypetes seraphini, és vivípar i no depèn de l'aigua per a reproduir-se.

## Distribució

Només és coneguda de la localitat tipus a Libèria a la frontera de l'extrem sud de Guinea, on probablement també n'hi ha.

## Referències

* ↑ Taylor, Edward Harrison. The caecilians of the world: a taxonomic review (en anglès). Lawrence: University of Kansas Press, 1968 [Consulta: 16 desembre 2022].
* ↑ SSC Amphibian Specialist Group «False Angel's Caecilian Geotrypetes pseudoangeli» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2014-1.RLTS.T59556A16957599.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Geotrypetes pseudoangeli"" Taylor, 1968» (en anglès). Amphibian Species of the World: an Online Reference, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Pathari

Pathari fou un estat tributari protegit de l'agència de Bhopal amb una superfície de 57 km² i població el 1875 de 4.330 habitants, el 1881 de 6.393, el 1901 de 2.704, i de 2.940 el 1931. Localment s'anomena Baro-Pathari (per les ruïnes de Baro) o Chor-Pathari (per ser tradicionalment un lloc d'origen de bandits). L'estat estava regit per un nawab amb els poders ordinaris, sota un agent polític. Els ingressos eren de nou mil rúpies.
La casa reial eren descendents de la nissaga de Bhopal i eren paitxus de la família Barakzai i Mirzai Khel. Murid Muhammad Khan, que fou el pare del primer príncep, tenia un jagir a Rahatgarh (després a les Províncies Centrals), del que fou privat per Madhav Rao I Scindia (1768-1794); amb la mediació dels britànics el seu fill Haidar Muhammad Khan va rebre el jagir de Pathari el 1794 de Daulat Rao Sindhia (1794-1827) conservant algunes terres a Rahatgarh, al districte de Saugor a les Províncies Centrals. Fou reconegut pels britànics el 1807. Abdul Karim Khan va pujar al tron amb 5 anys el 1859, i fou declarat major d'edat el 1872; les seves extravagàncies van enfonsar l'estat i fou necessari apartar-lo de l'administració que fou agafada pels britànics el 1895; el nawab va passar a residir a Sehore amb la seva família, conservant el títol. El 1913 el va succeir Muhammad Abdul Rahim Khan.
A Baro o Badoh, prop de Patahari, hi ha nombrosos temples, pedres i altres restes d'un important establiment medieval. La capital Pathari està situada en un petit turó de pedra a 550 metres d'altura a la vora d'un llac tancat per una presa de pedra sense revestiment, a 23° 56′ N, 78° 13′ E﻿ / ﻿23.933°N,78.217°E﻿ / 23.933; 78.217 amb una població el 1901 de 1.106 habitants. Encara que població principalment musulmana inclou nombrosos restes del seu passat hindú, amb estàtues, pedres tallades de temples, i edificacions; a l'est de la ciutat hi ha una magnífica columna de pedra d'uns 14 metres, dels que 13 són d'una sola peça, i està coronada per una campana hi on hi havia dues figues humanes de les que només en queda part; una inscripció de 36 línies està datada el 861 i esmenta un temple que hi ha al costat, amb un lingam, i abans dedicat a Vixnu, construït pel rei rashtrakuta Parabala, la filla del qual, Ram Devi, fou la mare del rei pala Devapala. Un imori, un llac amb escales, fou construït el 1676 pel maharaja Prithwiraj Ju Deo, durant el regnat d'Aurangzeb. La ciutat hindú fiu destruïda pels musulmans probablement en temps d'Alamgir.
    Vegeu també: Pathari (Malwa)

## Llista de nawabs

* Haydar Mohammad Khan 1807 - 1859
* Abd al-Karim Khan 1859 - 1913 `
* Mohammad Abd al-Rahim Khan 1913 - 1948

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Nota

* ↑ Worldstatesmen
# Gahano (cràter)

Gahano és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 4,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim seneca, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Gahano». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Fusió musical

La fusió musical és un conjunt de dos o més estils musicals. Inclou gèneres com rapcore (rap i rock dur), hardcore punk (punk i heavy metal), country-pop (country i pop), jazz-funk (jazz i funk) i jazz rock (jazz i rock) – vegeu també jazz fusió. Molts d'aquests estils van néixer com una fusió d'estils musicals populars al segle xx, incloent pop, reggae i rock.
Grups qui pertanyen a qualsevol estil de fusió musical són freqüents a les escènes dels festivals de Catalunya. Exemples destacats són o van ser Obrint Pas (ska i rock), Txarango (reggae i pop), Doctor Prats i Strombers (reggae, cúmbia i country). També grups de la rumba catalana com Gertrudis i La Pegatina sovint toquen en un estil mesclat.
Molts grups (catalans) de fusió musical té una gran variació d'instruments musicals, incloent trompetes i diversos instruments de percussió. També són sovint gran ensembles o orquestres de set membres o més.

## Referències

* ↑ «La fusió musical d'Hindi Zahra». El Punt Avui.
* ↑ associats, Partal, Maresma i «L'IVAM, centre de la fusió musical del país». VilaWeb.cat.
* ↑ «Tornen les propostes de fusió musical del Festival Connexions» (en castellà). betevé. Arxivat de l'original el 2018-01-14 [Consulta: 13 gener 2018]. Arxivat 2018-01-14 a Wayback Machine.
* ↑ «Obrint Pas, fusió amb “Coratge”». totmarato.cat, 22-07-2011. [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ Sánchez Ugart, Dani. «El 'boom' de la música en valencià: 20 grups en 60 enllaços». ara.cat, 26-02-2012. [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ Enderrock.cat. «Txarango - El cor de la terra». [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ «#Mercè18». barcelona.cat, 2018. Arxivat de l'original el 2019-02-18. [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ «El consultori musical de Doctor Prats a Terrassa», 20-01-2015. [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ «LA PEGATINA» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-02-18. [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ Capdevila, Carles. «Txarango: "Ens van detenir per tocar al carrer i l'any següent actuàvem a la Mercè"». ara.cat, 23-03-2014. [Consulta: 17 febrer 2019].

## Vegeu també

* Jazz fusió
# Il·lustració didàctica

La il·lustració didàctica és una branca de la il·lustració científica dedicada a complementar o donar una referència visual comprensible d'un text o fragment.
La trobem aplicada en llibres educatius, enciclopèdies, manuals, etc. A diferència de la il·lustració científica, la didàctica, no és tant rigorosa ni precisa, ja que la seva funció no és mostrar la realitat en exactitud sinó representar simplificadament el referent a fi que sigui comprensible per al públic al qui va dirigit.
Les tècniques més utilitzades per la il·lustració didàctica actualment són els programes digitals, encara que antigament, es feien amb qualsevol tècnica que pogués ser reproduïda posteriorment com el gravat, dibuix a grafit i a vegades, aquarel·la.

## Referències

* ↑ Maleta d'àlbums il·lustrats, xtec.cat
* ↑ Àlbums il·lustrats a la classe de ciències. Criteris per a la selecció Arxivat 2017-10-10 a Wayback Machine., Neus Ferran, Gemma Levrero) i Conxita Márquez. Departament de Didàctica de la Matemàtica i de les Ciències Experimentals. UAB.

## Enllaços externs

* PDF Els àlbums i els llibres il·lustrats: una descoberta, diverses veus. editada pel Departament d'Ensenyament
* PDF L'àlbum il·lustrat com a eina educativa per al desenvolupament lector i emocional dels lectors novells, Dolors Olivé Vernet, Universitat de Barcelona
# Tribunal de Comptes d'Eslovènia

El Tribunal de Comptes d'Eslovènia (en eslovè: Računsko sodišče Republike Slovenije) és l'òrgan suprem de la supervisió dels comptes de l'estat, el pressupost de l'estat i tota la despesa pública a Eslovènia. La Constitució d'Eslovènia disposa a més que el Tribunal de Comptes és independent en l'exercici de les seues funcions i està blindat per la Constitució i la llei. La Llei del Tribunal de Comptes també defineix que les lleis amb les quals Tribunal de Comptes exerceix aquests poders d'auditoria no poden ser impugnades davant els tribunals o altres òrgans de l'estat.

## Referències

* ↑ Constitution of the Republic of Slovenia, from National Assembly of the Republic of Slovenia.
* ↑ «Court of Audit Act». Arxivat de l'original el 2010-05-23. [Consulta: 21 abril 2014].
# Tribunal d'Ordre Públic

El Tribunal d'Ordre Públic, també conegut com a TOP, fou una instància judicial especial existent en la fase final del franquisme. Tenia la missió de reprimir les conductes que sota aquest règim dictatorial eren considerades delictes polítics i garantir l'estabilitat del règim franquista.
Fou creat a Madrid el 2 de desembre de 1963 com a continuació del Tribunal Especial de Repressió de la Maçoneria i del Comunisme i tenia jurisdicció sobre tot Espanya. S'hi jutjaven els delictes contra l'ordre públic, en especial els de caràcter político-social, contra la seguretat exterior de l'estat, contra el consell de ministres i contra la forma de govern, és a dir, el que es considerava sedició, rebel·lió, desordres públics i propaganda il·legal.
Al llarg dels seus gairebé catorze anys de funcionament van ser encausats i condemnats milers de ciutadans. Processos com el famós Procés 1001, contra destacats dirigents del sindicat Comissions Obreres, van correspondre al TOP.
Fou dissolt el 1977 per un decret de Joan Carles I i reconvertit en l'Audiència Nacional.

## Referències

* ↑ «Tribunal d'Ordre Públic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Olarieta Alberdi, Juan Manuel «El origen de la Audiencia Nacional». Jueces para la democracia, 29, 1997, pàg. 29–33. ISSN: 1133-0627.

## Bibliografia

* Del Águila, Juan José. El TOP. La represión de la libertad (1963-1977) (en castellà). 2a edició. Madrid: Planeta, 2020. ISBN 978-84-7471-142-4.
* Tébar, Javier (coord.). TOPCAT 1963-1977: l'antifranquisme català davant el Tribunal de Orden Público (pdf). Barcelona: Fundació Cipriano García, 2010, p. 58 (Memorial Democràtic).
# Hélène Gratiot-Alphandéry

Hélène Gratiot-Alphandéry (París, 31 de juliol de 1909 - 8 de desembre de 2011) fou una psicòloga francesa, directora d'estudis a l'École pratique des hautes études i cofundadora juntament amb Henri Wallon de la revista Enfance.
Ella realitza els seus estudis secundaris a l'institut Molière, a continuació s'inscriu per cursar la llicenciatura de filosofia a la Universitat de la Sorbonne, on segueixs sobretot els cursos d'Henri Wallon, qui la recluta per anar a Boulogne-Billancourt. Aprova el diploma d'estudis superiors francesos en psicologia sobre la fantasia en el nen, i s'encarrega de treballs pràctics a l'Institut de psicologia. L'any 1968 és nomenada professora de psicologia a la universitat París-V, on dirigeix l'institut de psicologia, i a continuació és directora d'estudis a l'escola pràctica d'estudis superiors.
S'adhereix al partit comunista l'any 1935 i visita la URSS. Al 1941, el règim de Vichy li prohibeix exercir com a professora. Entre el 1942 i el 1944 es refugia a Niça. Després de la guerra, entra al CNRS. Al 1947, crea la revista Enfance, publicada per les Puf, el primer número apareix l'any 1948. Gratiot-Alphandéry és present als inicis de l'Escola francesa de psicoanàlisi, l'any 1964.
El seu pare, Paul Alphandéry (1975-1932), és director d'estudis a l'escola pràctica d'estudis superiors, especialista en història religiosa de l'edat mitjana.
És especialista en les qüestions referents a la infancia i a l'escolarització primària. Crea juntament amb Henri Való la revista Enfance.Dirigeix amb René Zazzo, un Tractat de psicologia de la infantesa en 5 volums.

## Publicacions

* (dir.) La Psicologia escolar, amb René Zazzo, París, Puf, 1953.
* (dir.) Tractat de psicologia de la infantesa, amb René Zazzo, París, Puf, 1970-1976.

## Referències

* 1 2 Parot, Michel, Françoise, Marc. Psychologues de langue française : autobiographie (en francès). Puf, 1992, p. 31-49. ISBN ISBN 9782130445210.
* ↑ «L'éducation permanente commence-t-elle à l'école maternelle ?...».
* ↑ «L'ENFANT ET LA PUBLICITÉ : ROI OU VICTIME ?».
* ↑ «Les enfants d'immigrés à l'école maternelle».
* ↑ Dorgeuille, Claude «La fondation de l'EFP en 1964 et les premières années de fonctionnement» (en francès). La revue lacanienne, 2, 2008, pàg. 132–138. DOI: 10.3917/lrl.082.0132. ISSN: 1967-2055.
* ↑ «Paul Alphandéry (1875-1932)» (en francès). École pratique des hautes études, Section des sciences religieuses, 45, 41, 1931, pàg. 28–31. DOI: 10.3406/ephe.1931.17286.
* ↑ CANS, ROGER «Les enfants d'immigrés à l'école maternelle» (en francès). Le Monde.fr, 04-01-1977. ISSN: 1950-6244.
* ↑ Jacqueline, Nadel,; Andrée, Tabouret-Keller, «Lettre à Hélène Gratiot-Alphandéry» (en francès). Enfance, 51, 1, 1998.
* ↑ J, R. «L'ENFANT ET LES PSYCHOLOGUES» (en francès). Le Monde.fr, 29-01-1971. ISSN: 1950-6244.

## Bibliografia

* [relat autobiografic] « Hélène Gratiot-Alphandéry »,, aFrançoise Parot i Marc Richelle,, Puf, 1992 (ISBN 9782130445210), p. 31-49.
* Serge G. Raymond, « », Psychologie clinique, vol. 33, janvier 2012, p. 241-242 (lire en ligne [archive])'
# Gallegos del Pan

Gallegos del Pan és un municipi de la província de Zamora, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al sud amb Algodre, a l'oest amb Molacillos, al Nord-oest amb Benegiles i al Nord-est amb Villalube.

## Política

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Pedro Pastor Ratón | PP | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Narciso Pastor Pastor | PP | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Honorato Domínguez Masero | PSOE | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Honorato Domínguez Masero | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Urbano Pastor Manteca | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Urbano Pastor Manteca | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Urbano Pastor Manteca | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Jesús María Baz Martín | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Demografia

Evolució demogràfica a Gallegos del Pan 1857-2006 :
| 1857 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 279 | 310 | 350 | 383 | 429 | 443 | 414 | 401 | 411 | 421 | 393 | 360 | 280 | 242 | 183 | 162 | 158 | 156 | 159 | 154 | 147 | 141 |
# Gaffney

Gaffney és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 12.968 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gaffney tenia 12.968 habitants, 5.304 habitatges i 3.336 famílies. La densitat de població era de 637 habitants/km².
Dels 5.304 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,1% hi vivien parelles casades, en un 21,6% dones solteres, i en un 37,1% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 10,8% entre 18 i 24, un 25,7% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 17,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.480 $ i la renda mediana per família de 38.449 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.145 $ mentre que les dones 22.167 $. La renda per capita de la població era de 17.755 $. Entorn del 13,3% de les famílies i el 16,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gaffney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gaffney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hookstown

Hookstown és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 152 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hookstown tenia 152 habitants, 66 habitatges, i 48 famílies. La densitat de població era de 489,1 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 66 habitatges en un 21,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 25,8% no eren unitats familiars. En el 24,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,65.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,4% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.500 $ i la renda mediana per família de 40.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.969 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 16.499 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hookstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hookstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Incursions normandes a les Illes Balears

Les incursions normandes a les Illes Balears es produïren al llarg del segle ix per la mobilització cap a la Mediterrània en cerca de fortuna. A la península Ibèrica arribaren primer per Galícia i després d'atacar les costes orientals, arribaren a l'arxipèlag balear.
Segons l'historiador Mn. Pere Xamena Fiol, una esquadra de normands que atacaren les Balears, arribaren a despoblar-la per complet (859).
El 1018 un nombrós destacament de pirates normands operaven per la mediterrània comandats per Roger de Tosny i atacaven als sarraïns de l'Emirat de Dàniyya i les Balears.
L'any 1109, durant la croada noruega es produí un atac normand, comandat per Sigurd I de Noruega, que atacà Formentera, Eivissa i Menorca, obtenint grans botins.
El poble normand era d'ascendència escandinava, en la seva majoria, vikings danesos, que assolien les terres del centre i sud d'Europa. Amb el rei Carles III de França, anomenat "El Simple", aconseguiran pel normands les terres de Normandia per establir-se. Canviaran de religió i pactaran aliances amb els principals regnes de l'Europa occidental.

## Vegeu també

* Expedició normanda de 859
* Batalla de Formentera (1109)

## Referències

* XAMENA FIOL, Pere (Mossèn). Història de Mallorca. Editorial Moll. s.d.
* LAGARDA MATA, Ferran (2008). Víkings a Menorca. Les Ràtzies dels “homes del Nord” a les Balears. Zaragoza: 2008. ISBN 9788496810013

## Enllaços externs

* Magnússona saga: Presa de Forminterra per Sigurðr Jórsalafari