OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# InterPro

InterPro és una plataforma amb accés a base de dades de famílies, dominis i llocs funcionals de proteïnes on les característiques identificables trobades en proteïnes conegudes poden ser aplicades a noves seqüències de proteïnes.
Va ser creada el 1999 després de la formació de l'interprofessional Consortium entre el grup de Swiss-Prot a l'Institut Europeu de Bioinformàtica i l'Institut Suís de Bioinformàtica i els membres fundadors de les bases de dades Pfam, PRINTS, PROSITE i ProDom. Actualment integra informació de les bases de dades PROSITE, Pfam, PRINTS, ProDom, SMART, TIGRFAMs, PIRSF, SUPERFAMILY, GENE3D i PANTHER.
La base de dades està disponible per recerques per text i basades en seqüència a través d'un servei web, i per descàrregues per FTP anònim. Inclou diversos formats de sortida com taules de text, documents XML i gràfics per facilitar l'anàlisi dels seus resultats. Igual que les altres bases de dades de l'Institut Europeu de Bioinformàtica, es troba en domini públic.

## Referències

* Mulder NJ, Apweiler R, Attwood TK, Bairoch A, Bateman A, Binns D, Bradley P, Bork P, Bucher P, Cerutti L, Copley R, Courcelle E, Das U, Durbin R, Fleischmann W, Gough J, Haft D, Harte N, Hulo N, Kahn D, Kanapin A, Krestyaninova M, Lonsdale D, Lopez R, Letunic I, Madera M, Maslen J, McDowall J, Mitchell A, Nikolskaya AN, Orchard S, Pagni M, Ponting CP, Quevillon E, Selengut J, Sigrist CJ, Silventoinen V, Studholme DJ, Vaughan R, Wu CH «InterPro, progress and status in 2005». Nucleic Acids Res., 33, Database issue, 2005, pàg. D201–5. DOI: 10.1093/nar/gki106. PMID: 15608177.
* Quevillon E, Silventoinen V, Pillai S, Harte N, Mulder N, Apweiler R, Lopez R «InterProScan: protein domains identifier». Nucleic Acids Res., 33, Web Server issue, 2005, pàg. W116–20. DOI: 10.1093/nar/gki442. PMID: 15980438.

## Enllaços externs

* Web de InterPro
# Philosophical Transactions

La Philosophical Transactions of the Royal Society (Phil. Trans.) és una revista científica publicada per la Royal Society de Londres. Es va iniciar l'any 1665, sent la primera revista del món exclusivament dedicada a la ciència, i ha continuat publicant-se des d'aleshores sent la revista científica de més llarga vida del món. La revista francesa Journal des sçavans és una mica anterior però a més de ciència contenia també molt material no científic. L'ús del terme "philosophical" en el seu títol deriva de la frase filosofia natural "natural philosophy", la qual és l'equivalent al que actualment se'n diu genèricament "ciència".

## Història

El primer número aparegué el 6 de març de 1665. Va ser editat i publicat pel primer secretari de la Royal Society, Henry Oldenburg. La Royal Society s'havia fundat uns sis anys abans. Oldenburg la publicà a expenses seves i podent gaudir dels beneficis econòmics però, mentre ell visqué, va tenir poc èxit financer. Al llarg dels segles, molts científics importants van publicar els seus descobriments en aquesta revista, entre ells, Isaac Newton, James Clerk Maxwell, Michael Faraday i Charles Darwin. El 1672, la revista publicà la primera obra escrita de Newton, New Theory about Light and Colours.

## En l'actualitat

L'any 1887 la revistà s'expandí i dividí en dues publicacions separades, una dedicada a les ciències físiques (Philosophical Transactions of the Royal Society A: Physical, Mathematical and Engineering Sciences) i l'altra centrada en les ciències biològiques (Philosophical Transactions of the Royal Society B: Biological Sciences).

## Referències

* ↑ «Epistle Dedicatory», 01-03-2013.
* ↑ «Special Collections | The Dibner Library of the History of Science and Technology», 01-04-2010.
* ↑ «Philosophical Transactions of the Royal Society of London - History». [Consulta: 6 febrer 2010].
* ↑ «Henry Oldenburg, F. R. S. (c.1615-1677)» (en anglès). The Royal Society Journal of History of Science. The Royal Society, 01-07-1960. DOI: 10.1098/rsnr.1960.0018.
* ↑ «A letter of Mr. Isaac Newton, Professor of the Mathematicks in the University of Cambridge; containing his new theory about light and colors: sent by the author to the publisher from Cambridge, Febr. 6. 1671/72; in order to be communicated to the R. Society» (en anglès). Philosophical Transactions of the Royal Society. The Royal Society, 19-02-1672. DOI: 10.1098/rstl.1671.0072.

## Enllaços externs

* Henry Oldenburg's copy of vol I & II of Philosophical Transactions, manuscript note on a flyleaf, a receipt signed by the Royal Society’s printer: “Rec. October 18th 1669 from Mr Oldenburgh Eighteen shillings for this voll: of Transactions by me John Martyn”.
* Philosophical Transactions (1665-1886) homepage
* Royal Society Publishing
* Index to free volumes and articles online
# Platja de Can Villar

La platja de Can Villar és una platja urbana de la costa del Maresme, situada al municipi de Sant Pol de Mar (Maresme). Pel seu extrem nord, està limitada una mica més enllà de la riera de Sant Pol, a tocar de la platja de Sant Pol. Pel seu extrem sud, la platja es troba limitada per una petita escullera que la separa de la platja de la Murtra, on hi ha un búnquer de la Guerra Civil espanyola. Té una longitud de 1.115 m i una amplada mitjana de 31 m de sorra molt gruixuda i un pendent d'entrada a l'aigua molt fort. S'hi pot accedir amb vehicle fins al Parc del Litoral, on hi ha un gran aparcament, o a peu per sota el pont de la via del tren. Disposa d'accés per a persones amb mobilitat reduïda. En aquesta platja hi ha dunes, que formen part del paisatge natural de les platges del Maresme i es troben greument amenaçades per la pressió humana. Per aquest motiu hi ha zones habilitades per tal de no trepitjar i fer malbé aquest patrimoni biològic i contribuir a la seva preservació.

## Referències

* 1 2 «Platja de can Villar». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Can Villar-el Grau». Catalunya.com.
* ↑ «Platges». Ajuntament de Sant Pol de Mar.
# Platja de Candás

La Platja de Candás, se situa a l'espai portuari de la parròquia de Candás, en el concejo asturià de Carreño. Forma part de la Costa Central asturiana, la qual es caracteritza per ser dels pocs trams costaners d'Astúries que no té protecció mediambiental a totes les seues platges.

## Descripció

Es tracta d'una platja en forma de petxina, amb fines sorres daurades, que té poc ús a causa de trobar-se al costat de la sortida d'un col·lector, la qual cosa provoca la freqüent presència d'olors desagradables.
A la platja poden observar-se formacions rocoses com la coneguda com La Farola, que deu el seu nom a un antic far vigía per als pescadors; i l'anomenada Peña Furada, que serveix de separador amb la contigua platja de La Palmera.
Compta amb gran varietat de serveis, lavabos, dutxes, papereres, neteja, telèfon, establiment de begudes i menjars, senyalització de perill així com equip de salvament durant l'època estival, la qual cosa es deu en la seva major part a estar en ple nucli urbà.
D'aquesta platja parteix un passeig marítim que la uneix amb les platges de Carranques, amb la de Huelgues, les platges Tranqueru i Xivares, sent un passeig de fàcil realització a peu.

## Referències

* 1 2 3 4 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 186. ISBN 978-84-8459-669-1.
* 1 2 «Playa de Candás (Carreño) - Playas Asturianas - La Nueva España». [Consulta: 18 octubre 2018].
* 1 2 «Catálogo de playas. Playa de Candás / La Pregona». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2015-02-08. [Consulta: 8 febrer 2015].
* ↑ «playa la palmera,la palmera candas asturias,playas de carreño asturias,playas asturias,playas del cantabrico, y el cantabrico turismo rural y alojamientos en las playas de asturias, casas rurales, alojamientos cerca de playas, casas rurales junto al mar» (en castellà). Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 18 octubre 2018].
# Platja de Can Martinet

La platja de Can Martinet és una platja natural del municipi de San Pere Pescador (Alt Empordà), situada al golf de Roses, entre la platja de la Gola i la platja de Can Nera. És una de les vuit platges en les quals es divideix el front marítim de Sant Pere Pescador. Per terra limita amb el Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà, per la qual cosa compta amb un alt valor ecològic. Té una longitud de 1.355 m i una amplada de 82 m.
La platja disposa d'una zona especialment habilitada per a la pràctica del kitesurf, gestionada pel Club de Kitesurf Sant Pere Pescador, lloc on es començà a practicar aquest esport a Catalunya.
El nom de la platja prové de la masia Mas Martinet, actualment acondicionada com a casa rural Mas del Mar.

## Referències

* ↑ «Fitxes Sant Pere Pescador». Direcció General d'Ordenació del Territori i Urbanisme. Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Can Martinet». Catalunya.com.
* ↑ «Club de Kitesurf Sant Pere Pescador». Gran Enciclopèdia de Catalunya.
* ↑ «Camí Mas Martinet». Ajuntament de Sant Pere Pescador.
* ↑ «Mas del Mar en lletres». Mas del Mar.
# Platja de Can Sopa

La platja de Can Sopa és una platja natural del municipi de Sant Pere Pescador (Alt Empordà), situada al golf de Roses, entre la platja de Can Nera i la platja de Cal Cristià, enfront del càmping l'Àmfora. És una de les vuit platges en les quals es divideix el front marítim de Sant Pere Pescador. Té una longitud de 784 m i una amplada de 60 m, formada de sorra fina, formant dunes de poca profunditat. Disposa de servei de vigilància, de salvament i socorrisme durant l'estiu.
El nom de la platja prové de la masia Mas Sopes, situada al Parc Residencial Empúries.

## Referències

* ↑ «Fitxes Sant Pere Pescador». Direcció General d'Ordenació del Territori i Urbanisme. Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Can Sopa». Catalunya.com.
* ↑ «Platja Can Sopa». Ajuntament de Sant Pere Pescador.
* ↑ «Mas Sopes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Jagannath

Jagannath (o Jagannatha) que significa "Senyor de l'Univers", és una deïtat hinduista venerada principalment als estats de l'Índia d'Orissa, Bengala Occidental, Jharkhand, Bihar, Assam, Manipur i Tripura, i també pels hindús de Bangladesh. Jagannath és considerat una forma del déu Vixnu o el seu avatar Krixna. Jagannath és venerat com a part de la triada del "Ratnavedi", juntament amb el seu germà Balabhadra i la seva germana Subhadra.
A diferència d'altres deïtats hinduistes, Jagannath no té una forma antropomòrfica. Se'l representa amb un cap quadrat de color negre amb ulls de color blanc molt grans i rodons. No té coll i el seu cap està a sobre d'una peça de fusta de Nim que fa de cos. A vegades se'l representa amb dos braços, però sense cames.
El temple més conegut de Jagannath es troba a Puri, a l'estat d'Orissa. El festival més famós relacionat amb Jagannath és el Ratha yatra, on la imatge del déu i altres divinitats associades surten en processó.

## Referències

* ↑ Tripathy, B; Singh P.K «Jagannath Cult in North-east India». Orissa Review, 01-06-2012, pàg. 24–27 [Consulta: 10 març 2013].
* ↑ Jayanti Rath. «Jagannath- The Epitome of Supreme Lord Vishnu».
* ↑ Web oficial del temple de Jagannath a Puri

## Enllaços externs

* Web dedicat a Jagannath Arxivat 2009-06-19 a Wayback Machine.
# Iva (desambiguació)

«Iva» té aquests significats:
* Botànica
** Iva: planta de la família de les lamiàcies (Ajuga iva)
* Economia
** IVA: acrònim d'Impost sobre el valor afegit
* Geografia
** Iva: població de l'estat estatunidenc de Carolina del Sud
# Pidgin (programa)

* Aquest article tracta sobre programa informàtic. Vegeu-ne altres significats a «Pidgin (lingüística)».
El Pidgin és un client multiplataforma i multiprotocol de missatgeria instantània, conegut com a Gaim fins a la versió 2.0.0, en què es va canviar el nom per motius legals amb AOL. És una aplicació de programari lliure, està traduïda íntegrament al català i és compatible amb Linux, Windows, BSD i Mac OS X.
Té l'avantatge de ser multiprotocol, és a dir, permet unificar tots els comptes de missatgeria de l'usuari en un sol programa i, per tant, agrupar tots el contactes en una sola finestra. Per exemple, es pot mantenir una conversa per la xarxa YMSG (la utilitzada per Yahoo! Messenger) i fer-ne una altra per la xarxa MSNP (la del Windows Live Messenger) al mateix temps.
A més, permet que dos usuaris que estiguin fent servir el Pidgin puguin fer servir criptografia en els seus missatges de manera transparent i senzilla.

## Protocols de missatgeria compatibles

* Bonjour (implementació d'Apple del Zeroconf)
* Gadu-Gadu
* Internet Relay Chat
* Lotus Sametime
* MySpaceIM
* .NET Messenger Service (conegut popularment com a MSN Messenger o Windows Live Messenger, sense suport multimèdia)
* Novell GroupWise
* OSCAR (AIM/ICQ/.Mac)
* SIMPLE
* SILC
* XMPP/Jabber, Google Talk
* Yahoo! (només xat bàsic i enviament de fitxers)
* Zephyr

## Enllaços externs

* Pàgina del projecte (anglès)
* Part addicional per al xifratge (anglès)
* Presentació del Pidgin en versió catalana Arxivat 2015-04-12 a Wayback Machine. a Softcatalà.
# Pezoporus

Pezoporus és un gènere d'ocells de la família dels psitàcids.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.10, 2011) aquest gènere estava format per tres espècies:
* Pezoporus flaviventris
* Pezoporus occidentalis
* Pezoporus wallicus
El 2010 el COI havia segmentat P. flaviventris en una nova espècie, en base a un estudi que mostrava una profunda diferència en l'anàlisi mitocondrial. Tanmateix, en la revisió de la llista mundial d'ocells del COI del 2023 (versió 13.2), el tàxon fou finalment reagrupat com una subespècie de P. wallicus, donades la constatació de diferències morfològiques mínimes i que la divisió anterior s'havia basat en un únic gen mirocondrial. A més altres autoritats també els tracten com a coespecífics.

## Referències

* ↑ «Parrots, cockatoos» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 26 desembre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 376. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Species Updates IOC Version 13.2» (en anglès). IOC Version 13.2 (July 25, 2023). International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 26 desembre 2023].
# Peugeot 2008

El Peugeot 2008 és un mini vehicle multisegment produït pel fabricant francès Peugeot des de 2013. El Peugeot 2008 va reemplaçar el Peugeot 207 SW, ja que Peugeot no planejava llançar una versió SW del seu 208. Es va desenvolupar sota el malnom d'"A94" i estava basat en la plataforma PF1, compartint components electrònics amb el Peugeot 208.

## Notes

* ↑ «PSA-COM - supported Peugeot control units».
# Pleumeur-Gautier

Pleumeur-Gautier (en bretó Pleuveur-Gaoter) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.140 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.364 | 1.391 | 1.250 | 1.161 | 1.171 | 1.140 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierrick Gouronnec | |
# Pic de Baiau

El Pic de Baiau és una muntanya de 2.885,5 metres que es troba entre els termes municipal d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà i parroquial de la Massana, a Andorra. Es troba a llevant i damunt dels Estanys de Baiau, al nord-est del Pic de Sanfonts i al sud-oest de la Roca Entravessada, al nord-oest de l'Alt de Comapedrosa.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Pic de Bau

«Pic de Bau» té aquests significats:
* Pic de Bau: muntanya del límit dels termes comunals vallespirencs d'Arles i de Sant Llorenç de Cerdans
* Pic de Bau: muntanya del límit dels termes comunals conflentins d'Arboçols i d'Eus amb el de Campossí, a la Fenolleda.
# Pic de Bardamina

El Pic de Bardamina és una muntanya de 3.079 m d'altitud, amb una prominència de 49 m, que es troba al massís de Pocets, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Semir, Ramon de. Posets - Perdiguero, Esc. 1:25.000. 1a edició. Granollers: Editorial Alpina, 1977 (E-25). ISBN 84-7011-038-1. Arxivat 2019-05-01 a Wayback Machine.
# Pic de Bastiments

El Pic de Bastiments o Pic del Gegant (2.881,25 m.) és una muntanya situada a l'eix entre el Ripollès i el Conflent, que separa el Circ d'Ulldeter amb el Circ de Bacivers. És el pic més oriental dels Pirineus que assoleix els 2800 metres; més enllà ja no hi ha cap cim que superi aquesta cota.
Està situat a la confluència dels termes de Setcases i Queralbs, de la comarca del Ripollès, i de Fontpedrosa, de la del Conflent.
És un pic d'ascensió relativament fàcil tant a l'estiu com a l'hivern, si es fa en les condicions normals d'aquesta estació. Per aquesta raó s'hi va construir el Refugi d'Ulldeter, que actualment està una mica més al sud que no l'original, que va ser aterrat per la neu. El fet que sigui una ascensió clàssica va ser motiu perquè el 1994 el Grup Excursionista i Esportiu Gironí hi celebrés el seu 75è aniversari col·locant-hi una creu (tot i que no és al cim pròpiament dit, sinó desplaçada una mica més a l'est i a la cota 2865). També hi ha un pal d'acer en forma de piolet. Podem trobar al cim un vèrtex geodèsic (referència: 291076005).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Vegeu també

* Coll de la Marrana

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ El Pic de Bastiments, o del Gegant, en els ortofotomapes de l'IGN
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 12 febrer 2018].

## Bibliografia

* Becat, Joan. «67 - Fontpedrosa». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Nyer i Pi de Conflent». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Poe (cràter)

Poe és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 77 km de diàmetre. Porta el nom de l'escriptor estatunidenc Edgar Allan Poe (1809-1849), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2008.

## Referències

* ↑ «Poe». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 12-10-2016. [Consulta: 16 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Jaime Iván Kaviedes

Jaime Iván Kaviedes Llorenty (nascut el 24 d'octubre de 1977) és un exfutbolista equatorià d'arrels gregues. Ocupava la posició de davanter. Va ser el primer futbolista del seu país que va acudir a Europa per jugar de forma professional.

## Trajectòria

El davanter va destacar al Emelec quan va marcar 43 gols en una sola temporada. Va ser el màxim golejador mundial en una primera divisió d'eixa campanya. Això li va obrir les portes d'equips europeus i americans. Va passar per conjunts d'Itàlia, Espanya, Portugal, Mèxic, Anglaterra i Argentina, alternant estes experiències amb estades als clubs locals Nacional i Barcelona. No va arribar a assentar-se a cap d'ells.
Tornaria a destacar al campionat equatorià 05/06 amb El Nacional, amb qui va aconseguir 14 gols, 4 en el seu primer partit. Després de gairebé dos anys inactiu, ha retornat per jugar amb el Macará.

## Selecció

Kaviedes ha estat internacional amb l'Equador en 53 ocasions, tot marcant 16 gols. Un gol seu davant l'Uruguai va classificar el seu país per al Mundial del 2002, la primera cita equatoriana en una fase final. Quatre anys després, van repetir presència a Alemanya.
També va estar present a la Copa Amèrica de 1999.

## Referències

* ↑ Corp, Misiva. «futbolecuador.com - Lo mejor del fútbol ecuatoriano». [Consulta: 4 maig 2017].
* ↑ «Ecuador's Kaviedes leaves Palace». BBC SPORT, 11-01-2005 [Consulta: 16 agost 2007].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 29 desembre 2007. [Consulta: 21 desembre 2007].
* ↑ «Gritó gol 743 días después», 01-03-2010. [Consulta: 4 maig 2017].
* ↑ Jaime Iván Kaviedes a National-Football-Teams.com (anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine.
* Pàgina oficial
# Istiqlal

El Partit de l'Istiqlal (PI; àrab: حزب الإستقلال, Ḥizb al-Istiqlāl, ‘Partit de la Independència’; francès: Parti de l'indépendance) és un dels partits polítics marroquins que ha tingut un paper preponderant al paisatge polític marroquí, fundat el 10 de desembre de 1943. És membre de la Internacional demòcrata centrista. És promonàrquic, conservador i nacionalista defensor del gran Marroc.
Monàrquic nacionalista defensor de l'Islam marroquí i del «Gran Marroc», lluità als anys 1950 per a la tornada del sultà Mohammed Ben Youssef exiliat per les autoritats franceses del Protectorat. Alguns dels seus militants foren empresonats o obligats a l'exili. A partir del 1956 va ser el principal suport del règim sorgit de la independència. La seva principal figura fou Allal al-Fassi.
El partit fou creat l'11 de gener de 1944 seguint a la presentació d'un manifest per a la independència. Va formar el primer govern després de la independència (presidit per un independent, i des de 1958 per Ahmed Balafrej i després Abd Allah Ibrahim, membres del partit). Va patir una escissió el 1960 i se'n va separar l'ala esquerra dirigida per Mehdi Ben Barka que va formar la Unió Nacional de Forces Populars (UNFP). Va perdre el poder (de 1960 a 1963 va estar al govern però no el va presidir) el 1963 i va formar un Front Nacional amb la UNFP. A les eleccions del 1997 va aconseguir 32 escons, el 2002 va obtenir 60 diputats i el 2007 en va obtenir 52. Actualment els seus militants s'estimen en 250.000. El primer ministre actual des del 19 de setembre del 2007, Abbas El Fassi, és d'aquest partit, i entre els 34 ministeris i secretaries d'Estat, el Partit de l'Istiqlal n'és majoritàriament al capdavant de 9 carteres.

## Enllaços externs

* Lloc del partit de l'Istiqlal Arxivat 2006-09-04 a Wayback Machine.
* secció d'Oujda Arxivat 2011-04-03 a Wayback Machine.
* Lloc del Mouvement des Jeunes Istiqlaliens de France(MJIF) Arxivat 2009-05-10 a Wayback Machine.