OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jesús Aranzábal Ojanguren

Jesús Aranzábal Ojanguren (Bergara, 25 de desembre de 1939) fou un ciclista basc, que fou professional entre 1964 i 1972. En el seu palmarès destaca una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1972 i la general de la Volta a Andalusia de 1966. El 1960 va batre el rècord espanyol dels 100 km contrarellotge.

## Palmarès

* 1963
** 1r a la Volta al Bidasoa
* 1966
** 1r a la Volta a Andalusia
** 1r a Clásica de los Puertos
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Àvila
* 1968
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Mallorca
* 1969
** 1r a la Vall d'Uixó
** Campió d'Espanya per regions de contrarellotge, amb Guipúscoa
* 1970
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Euskadi
* 1971
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Portugal
* 1972
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1967. 58è de la classificació general
* 1968. 33è de la classificació general
* 1970. No surt (19a etapa)
* 1971. 33è de la classificació general
* 1972. 42è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

### Resultats al Tour de França

* 1966. 48è de la classificació general
* 1967. 50è de la classificació general
* 1972. 56è de la classificació general

## Referències

* ↑ «ARANZABAL OJANGUREN Jesús». [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jesus ARANZABAL OJANGUREN» (en italià). [Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ Palmarès de Jesús Aranzábal a urtekaria.com Arxivat 2009-04-15 a Wayback Machine.
* ↑ admin. «JESÚS ARANZABAL: RECORDMAN DE LOS 100 KILÓMETROS CONTRARRELOJ» (en castellà), 11-12-2017. [Consulta: 20 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitodelciclismo.net
# Saint-Méloir-des-Ondes

Saint-Méloir-des-Ondes (en bretó Sant-Meleg, en gal·ló Saint-Mleï) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 3.433 habitants. Limita amb els municipis de Saint-Malo, Saint-Coulomb, Cancale i La Gouesnière.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.413 | 2.486 | 2.320 | 2.322 | 2.588 | 2.995 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | René Bernard | |
# Pilota d'Or 1966

El premi Pilota d'Or 1966, atorgat al millor futbolista europeu de l'any, a criteri d'un panell de periodistes esportius d'arreu dels territoris membres de la UEFA, fou entregat a Bobby Charlton, qui va obtenir només un punt més que Eusébio.

## Classificació

| Posició | Nom | Club | Nacionalitat | Punts |
| 1 | Bobby Charlton | Manchester United FC | Anglaterra | 81 |
| 2 | Eusébio | SL Benfica | Portugal | 80 |
| 3 | Franz Beckenbauer | Bayern de Múnic | RFA | 59 |
| 4 | Bobby Moore | West Ham United FC | Anglaterra | 31 |
| 5 | Flórián Albert | Ferencvárosi TC | Hongria | 23 |
| 6 | Ferenc Bene | Újpest FC | Hongria | 8 |
| 7 | Lev Yashin | Dynamo Moscow | Unió Soviètica | 6 |
| 8 | Alan Ball | Blackpool FC Everton FC | Anglaterra | 6 |
| 9 | János Farkas | Vasas | Hongria | 6 |
| 10 | José Torres | SL Benfica | Portugal | 5 |
| 11 | Mario Corso | Inter de Milà | Itàlia | 4 |
| 11 | Valery Voronin | Torpedo Moscow | Unió Soviètica | 4 |
| 13 | Mário Coluna | SL Benfica | Portugal | 3 |
| 14 | Georgi Asparuhov | Levski Sofia | Bulgària | 2 |
| 14 | Gordon Banks | Leicester City FC | Anglaterra | 2 |
| 14 | Geoff Hurst | West Ham United FC | Anglaterra | 2 |
| 14 | Sandro Mazzola | Inter de Milà | Itàlia | 2 |
| 18 | Igor Chislenko | Dynamo Moscow | Unió Soviètica | 1 |
| 18 | Tony Dunne | Manchester United FC | Irlanda | 1 |
| 18 | Helmut Haller | Bologna | RFA | 1 |
| 18 | Denis Law | Manchester United FC | Escòcia | 1 |
| 18 | Willi Schulz | Hamburger SV | RFA | 1 |
| 18 | Paul Van Himst | RSC Anderlecht | Bèlgica | 1 |
Font: France Football

## Enllaços externs

* France Football Web oficial
# Edward Lovett Pearce

Edward Lovett Pearce (Comtat de Meath, 1699 - 7 de desembre de 1733) fou un arquitecte, que és considerat com el màxim referent del pal·ladianisme irlandès.
Fill del general Edward Pearce, amb la mort del seu pare es va quedar sota la tutela del seu oncle John Vanbrugh, reconegut arquitecte de qui va ser també deixeble. Amb 17 anys es va allistar a l'exèrcit. El 1722 va decidir estudiar arquitectura i va visitar el Vèneto, on va aprendre molt amb l'observació dels edificis locals, especialment els d'Andrea Palladio. A Itàlia va trobar Alessandro Galilei, també famós arquitecte. Va regressar a Irlanda el 1724 i va començar a practicar a Dublín, on amb el seu estil clàssic, aleshores una novetat, va aconseguir un èxit immediat. Les seves obres més importants van ser els edificis del parlament y el Palau Cashel. El 1924 va continuar amb la construcció del Castletown House, prop de Dublín, dissenyat amb l'arquitecte italià Alessandro Galilei i que són els punts de referència del pal·ladianisme irlandès.

## Vegeu també

* Pal·ladianisme
* Richard Cassels

## Referències

* 1 2 «Architects of Ireland - Sir Edward Lovett Pearce (1699-1733)» (en anglès). 'The ireland.archiseek.com. [Consulta: 6 febrer 2013].
* ↑ «Castletown House, Kildare a [www.irish-architecture.com, consulta 6 de febrer de 2013]».

## Enllaços externs

* Cashel Palace
# Tad's Swimming Hole

Tad's Swimming Hole és un curtmetratge de comèdia estatunidenc del 1918 dirigit per King Vidor. Va ser la quarta d'una sèrie de vint pel·lícules finançades pel Jutge Willis Brown com a lliçons morals i pel·lícules promocionals.

## Repartiment

* Ernest Butterworth
* Ruth Hampton
* Guy Hayman
* Ernest Butterworth Jr.
* Thomas Bellamy

## Recepció

Com moltes pel·lícules americanes de l'època, Tad's Swimming Hole va ser sotmesa a retallades per part de les juntes de censura de pel·lícules de la ciutat i l'estat. Per exemple, la Junta de Censors de Chicago va retallar tots els primers plans de nois nus davant la càmera.

## Referències

* ↑ «Official Cut-Outs by the Chicago Board of Censors». Exhibitors Herald. Exhibitors Herald Company [New York City], vol. 6, 12, March 16, 1918, pàg. 29.
# LoRa (LPWAN)

LoRa (acrònim anglès de Long Range, gran abast) és un protocol de comunicacions sense cables via ràdio-freqüència (xarxa sense fil). LoRa és una tecnologia de gran abast i baixa potència, també coneguda com a LPWAN. Està dirigit al sector d'edificis terciaris (immòtica) i a ciutats (urbòtica: xarxa d'àrea metropolitana). L'abast pot arribar a 10Km en zones urbanes. LoRa fou desenvolupat per l'empresa francesa Cycleo (Grenoble) i adquirida per l'empresa dels EUA Semtech l'any 2012. Aquest protocol pot ésser emprat en la Internet de les coses.

## Característiques

Característiques principals del protocol LoRa :
* Tecnologia LPWAN: orientat a dispositius de baix cost, gran abast i baix consum d'energia (ideal per a dispositius a bateria).
* Baixa potència d'emissió segons normativa del Institut Europeu de Normes de Telecomunicació ETSI 300 220.
* Utilitza una banda sense llicència ISM, bandes com 169 MHz, 433 MHz, 868 MHz (Europa) i 915 MHz (EUA).
* Empra una topologia de xarxa en estrella per aconseguir simplicitat i molt baix consum (a diferència de les xarxes en malla). Vegeu la figura 1.
* És un protocol propietari, no és programari lliure :
** Avantatge : només hi ha una versió de programari, per tant la compatibilitat entre els diferents fabricants està assegurada.
** Desavantatge : només hi ha un únic proveïdor del maquinari, competència molt limitada.
* LoRa implementa la capa fisica (PHY) i la capa d'enllaç (MAC). La capa de xarxa és implementada per LoRAWAN.

## Referències

* ↑ «What is LoRa? | Semtech LoRa Technology | Semtech» (en anglès). https://www.semtech.com.+[Consulta: 19 octubre 2018].
* ↑ Ray, Brian «What Is LoRa? A Technical Breakdown» (en anglès). /www.link-labs.com, 19-10-2018.
* ↑ «LoRaWAN™ Specification v1.1 | LoRa Alliance™» (en anglès). https://lora-alliance.org. Arxivat de l'original el 2018-10-20. [Consulta: 19 octubre 2018].
* ↑ «LoRa Specification» (en anglès). https://www.rs-online.com. Arxivat de l'original el 2019-09-22. [Consulta: 19 octubre 2018].

## Vegeu també

* Domòtica
* Immòtica
* Internet de les coses
# Zolenskyita

La zolenskyita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom en honor de Michael E. Zolensky (n. 1955), científic planetari de la NASA, i expert en mineralogia meteorítica i mineralogia primitiva dels cometes, entre altres camps. El planeta menor 6030 Zolensky també rep el nom en honor seu.

## Característiques

La zolenskyita és un sulfur de fórmula química FeCr₂S₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2020, sent publicada l'any 2022. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a la col·leccions de meteorits de la divisió de ciències geològiques i planetàries de l'Institut Tecnològic de Califòrnia, a Pasadena (Califòrnia), amb els números de catàleg: icm1 i icm3.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Indarch, recollit a Shusha, dins el districte d'Aghjabadi (Azerbaidjan), en forma de petits cristalls d'entre 10 i 20 microns. Aquest indret és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Zolenskyite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ Ma, Chi; Rubin, Alan E. «Zolenskyite, FeCr2S4, a new sulfide mineral from the Indarch meteorite». American Mineralogist, 107, 6, 01-06-2022, pàg. 1030–1033. DOI: https://doi.org/10.2138/am-2022-8094 [Consulta: 14 octubre 2022].
# Marxapeu

El marxapeu és una corda que forma part de l'eixàrcia ferma i serveix de suport als mariners que treballen en una verga.

## Descripció

El marxapeu és una corda horitzontal que penja d'una verga sostinguda per cordes verticals anomenades estreps. El extrems del marxapeu van lligats directament a la verga prop dels penols (extrems de la verga) adoptant una posició inclinada.

## Funció

Les veles quadres tradicionals poden ser hissades i arriades des de coberta però per a lligar-les a la verga corresponent (o deslligar-les) exigeix fer-ho manualment. Uns quants mariners han de pujar fins a la verga i procedir a lligar o deslligar cada vela manualment. El marxapeu permet el desplaçament dels mariners des del pal (la cofa o creueta) al llarg de la verga. El desplaçament pot fer-se agafant-se de la vela i la verga, trepitjant el marxapeu. Per a lligar o deslligar els botafions cal tenir les mans lliures, recolzant el diafragma sobre la verga.

### El “Flemish horse”

Els extrems del marxapeu són inclinats i no permeten una maniobra segura. La solució es basa en un estrep addicional (anomenat “Flemish horse” en anglès) que permet posar un peu en posició segura a la distància adequada de la verga.

## Seguretat

En els velers antics els mariners no disposaven de cap sistema de seguretat passiu. La caiguda des d'una verga fins a coberta suposava una mort segura. La caiguda al mar no era gaire millor. A part de les possibles lesions la recuperació del mariner caigut de nit o en cas de tempesta era gairebé impossible. En els velers moderns els mariners poden enganxar un arnès a una guia especial afegida a la verga. La pujada a la cofa acostuma a fer-se sense arnès.

## Comoditat

Treballar amb els peus nus o amb un calçat flexible pot ser cansat i dolorós en una tasca llarga sobre el marxapeu. Alguns experts aconsellen emprar un calçat de sola rígida per a repartir la pressió sobre les plantes dels peus.

## Referències

* ↑ DCVB:Marxapeu.
* ↑ Ricard Jaime Pérez. La maniobra en els velers de creu. Univ. Politèc. de Catalunya, 2002, p. 69–. ISBN 978-84-8301-590-2.
* ↑ Jacinto Herrero Esteban. Escritos recobrados. Jordi Salvador Gracia, 2007, p. 147–. ISBN 978-84-612-1079-4.
* ↑ Georges Guillet; Georges Guillet de Saint-George Les Arts de l'homme d'épée, ou le Dictionnaire du gentilhomme. Divisé en trois parties, dont la première contient l'Art de monter à cheval, la seconde l'Art militaire et la troisième l'Art de la Navigation, ...par le sr Guillet. chez [et par] Adrian Moetzens, 1680, p. 439–.
* ↑ Encyclopedie Methodique, 1789, p. 701–.
* ↑ DCVB:Estrep.
* ↑ DCVB:Penol.
* ↑ David Steel. Steel's Ship-master's Assistant, and Owner's Manual: Containing Information Necessary for Persons Connected with Mercantile Affairs ... Dedicated ... to the General Ship-owners' Society. Longman, Orme, Brown, Green and Longman, 1839, p. 13–.
* ↑ Richard Henry Dana. Dana's Seaman's friend. Brown, 1863, p. 96–.
* ↑ DCVB:Sola.
* ↑ USS Constitution Museum. Slip Shod: The Truth about Early Navy Shoes
# Casa Vila

«Casa Vila» té aquests significats:
* Casa Vila (Navès), masia a la Serra de Busa al terme de Navès (Solsonès)
* Casa Vila (Palafrugell), obra del monumentalisme academicista a Palafrugell (Baix Empordà)
* Casa Vila de Selvanera, casa a Selvanera, al municipi de Torrefeta i Florejacs (Segarra)
* Casa Vila Moner, edifici al municipi de Figueres (Alt Empordà)
* Casa Vila Picó, edifici al municipi de Mataró (Maresme)
# Pipa aureolada

La pipa aureolada (Trithemis kirbyi) és una espècie d'odonat anisòpter de la família Libellulidae àmpliament distribuïda pel Vell Món i present a Catalunya.

## Distribució

Trithemis kirbyi es troba a Algèria, Angola, Benín, Botswana, Burkina Faso, el Txad, Illes Comores, la República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Egipte, Etiòpia, Gàmbia, Ghana, Guinea, Kenya, Libèria, Madagascar, Malawi, Marroc, Moçambic, Namíbia, Nigèria, Senegal, Somàlia, Sud-àfrica, el Sudan, Tanzània, Togo, Uganda, Sàhara Occidental, Zàmbia, Zimbàbue, i possiblement Burundi. És també present al sud d'Europa, l'Orient Mitjà, les Illes de l'Oceà Índic i al sud d'Àsia i l'Índia.
És una espècie present a la península Ibèrica que ja ha arribat a Catalunya; la primera observació fou el 2012 al riu Algars (Terra Alta).

## Descripció i ecologia

L'adult mesura 3,2-3,6 cm de longitud, amb una envergadura alar de 5,8 cm. És una de les libèl·lules africanes més comunes; els seus hàbitats naturals són boscos de terres baixes humides subtropicals o tropicals, sabana seca, la sabana humida, matoll sec subtropical o tropical, matoll humit subtropical o tropical, rius, i cavitats interiors.

## Galeria

* Mascle, Okavango Delta, Botswana
* Mascle, Zighy Badia, Península de Musandam, Oman
* Mascle, Reserva Tswalu Kalahari, Sud-àfrica

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «Oxygastra - Espècies». [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «Biodiversidad Virtual» (en castellà). [Consulta: 15 gener 2016].
* ↑ «Trithemis kirbyi» (en anglès). [Consulta: 15 gener 2016].
* ↑ «First record of Trithemis kirbyi Sélys, 1891 in Catalonia (Odonata, Libellulidae)» (en anglès). [Consulta: 15 gener 2016].
* ↑ Les libèl·lules de Catalunya. [Figueres, Girona]: Brau, 2016. ISBN 978-84-15885-46-7.

## Enllaços externs

* Clausnitzer, V. 2005. Trithemis kirbyi. 2006 IUCN Llista Vermella d'Espècie Aguaitada. Consulta: 10 Agost 2007.
* BioLib. Trithemis kirbyi Consulta: 15 Gener 2016.
# Souihla

Souihla (en àrab سويهلة, Swīhla; en amazic ⵙⵡⵉⵀⵍⴰ) és una comuna rural de la prefectura de Marràqueix, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 28.164 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Tadanari Lee

Tadanari Lee (Tòquio, Japó, 19 de desembre de 1985) és un futbolista japonès que va disputar onze partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Joaquim Candela i Farré

Joaquim Candela i Farré (Sabadell 1907 - 1990) fou un atleta i dirigent esportiu català.

## Biografia

Nascut a Sabadell l'any 1907, Candela fou un dels impulsors, tant com atleta i com a dirigent, de l'atletisme a Sabadell i fou un dels membres fundadors de la Joventut Excursionista Pensament (JEP) i de la seva secció d'atletisme que amb posterioritat seria l'embrió de la Joventut Atlètica de Sabadell (JAS). Precisament, l'especialitat de Candela eren les curses per la muntanya, de les quals n'era un gran impulsor i organitzava encontres amb altres clubs excursionistes de Catalunya.
L'any 1927 es crea la Secció Atlètica de Pensament (que disposava d'altres, com escacs, tir amb arc...) i Joaquim Candela n'assumeix el lideratge i dissenya la samarreta per a les competicions, la qual roman com l'actual del JAS, però de color blau cel. El 1929 la secció organitza la 1a edició de la cursa a peu Volta a Sabadell (equivalent a les actuals curses populars), que, durant l'època, fou un esdeveniment esportiu de gran èxit a la ciutat vallesenca.
Val a dir, però, que si bé Candela va destacar com a impulsor de l'atletisme a Sabadell i al vallès Occidental, els seus resultats com atleta foren poc rellevants. Fou el guanyador de la segona edició, l'any 1929, de la Volta a Sabadell així com fou un dels pioners dels 10.000 metres llisos amb una marca de 37 minuts, 2 segons i 8 décimes feta l'any 1931. A part, també existeixen registres en proves de llançament i marxa atlètica, abans dels 10 anys de parèntesi originats per la Guerra civil i la posguerra.
Passat aquest periòde, Candela torna a impulsar el club l'any 1946 juntament amb Jaume Jové i Josep Company, i fou una de les persones que va recomanar i mediar, perquè cap a mitjans dels anys 50 els terrenys del barri de Sant Oleguer de Sabadell es destinessin a la futura construcció de les Pistes Municipals d'Atletisme.
A la meitat dels anys 50, Candela marxa a São Paulo (Brasil) i no torna a Sabadell fins a l'any 1987 on morí l'any 1990. L'any 1995 la Revista Atletismo Español publica la taula dels rècords de Sabadell absoluts, sent la primera vegada que es publiquen els rècords d'una ciutat. La recopilació de rècords l'havia iniciat Joaquim Candela abans de la guerra i que fou seguida per Josep Company i Ricard Rof.

## Referències

* 1 2 3 4 Rof, Ricard; Pere Melero. Història de l'atletisme a Sabadell. Sabadell: Arxiu Històric de Sabadell, 1992. ISBN 84-604-3076-6.
* 1 2 Rof, Ricard; Francesc Carrión. Joventut Atlètica de Sabadell. Anuari 2012. Sabadell: Propis Autors, Gener de 2013. ISBN B-1841-2013. Arxivat 2013-03-08 a Wayback Machine.
* ↑ Diversos Autors (en castellà) Revista Atletismo Español. Real Federación Española de Atletismo [Madrid], 472, 1995. ISSN: M-.670-1958 [Consulta: 24 febrer 2013].
# Jean-Pierre Putters

Jean-Pierre Putters és un periodista i crític de cinema Fantàstic francès nascut el 22 de març de 1946. És el fundador de la revista Mad Movies el 1972. El 1979, va obrir la llibreria de cinema Movies 2000 a París. El 1986, va crear la revista Impacte, més dedicada a pel·lícules d'acció, thrillers i cinema negre.
Va escriure diversos llibres sobre el cinema fantàstic a la dècada de 1990: Ze craignos monsters, Ze craignos monsters : le retour, Ze craignos monsters : le re-retour i 101 monstres ringards. El 2011, va publicar un llibre anomenat Ça l'affiche mal ! consagrat als cartells de cinema de Ghana.
El 25 de gener de 2013 Jean-Pierre Putters llança una nova revisió bimensual titulada Metaluna Cinema de gènere, música de rock dur i erotisme. Es produirà un descans amb l'equip Mad Movies.

## Actor

També ho podem veure com un actor en petites produccions franceses com Mad Mutilator de N.G. Mount (àlies Norbert Moutier), Night of Vampyrmania o Time Demon, ambdues de Richard J. Thomson i Aux yeux des vivants (2014).

## Productor

Va produir gairebé totes les pel·lícules del seu amic Richard J. Thomson. Dirigeix la producció de Metaluna amb el seu amic Fabrice Lambot: producció de pel·lícules de gènere i videoclips, distribució de pel·lícules o sèries estrangeres al territori francès, edició de la revista Metaluna.

## Bibliografia

* Ze craignos monsters tome 1. éditions Vents d'Ouest, 1991
* Ze craignos monsters tome 2 : le retour, éditions Vents d'Ouest, 1995
* Ze craignos monsters tome 3 : le re-retour, éditions Vents d'Ouest, 1998
* Ze craignos monsters tome 4 : le retour du fils de la vengeance, éditions Vents d'Ouest, 2014. Le livre dresse un bilan réjouissant d’un genre cinématographique majeur, humoristique et terrifiant à la fois. Près de 240 pages de bonheur, préfacées par Joe Dante (Gremlins, Hurlements, Panic sur Florida Beach)
* 101 monstres ringards, éditions Vents d'Ouest, 1999
* Ça l'affiche mal ! : le meilleur du pire des affiches de cinéma du monde, Le Ghana, éditions le Bord de l'eau, 2011
* Rouge profond. « Mad Movies », la légende (en francès), 2012, p. 220. ISBN 978-2-915083-55-2. .

## Referències

* ↑ Jean-Pierre Putters a bedete4que.com
* ↑ Among the living a cineuropa.org

## Enllaços externs

* (francès) L'interview de Jean-Pierre Putters Arxivat 2011-10-02 a Wayback Machine. sur le site 1kult à propos de la sortie de son livre Ça l'affiche mal.
# Saint-Méen

Saint-Méen (en bretó Sant-Neven) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 546 habitants. El consell municipal ha aprovat la carta Ya d'ar brezhoneg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 589 | 537 | 482 | 446 | 535 | 533 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Yves Salaun | |
# Arquelau I

* Per a altres significats, vegeu «Arquelau I de Comana».
Arquelau (grec antic: Ἀρχέλαος, llatí: Archelaus) va ser rei de Macedònia del 413 aC al 399 aC. Era, segons Plató un fill il·legítim de Perdicas II, i es va apoderar del tron assassinant al seu oncle Aletes (hereu legítim), i al seu cosí i un mig germà. Després, per reforçar el seu poder, es va casar amb la reina Cleòpatra, vídua de Perdicas II.
El 410 aC Pidna es va revoltar contra el rei, però va ser reduïda amb l'ajut d'un esquadró atenès dirigit per Teràmenes d'Atenes. A continuació, va lluitar contra uns personatges anomenats Sirres, príncep de la Lincèstida, i Arrabeu, el rei, amb els quals va fer la pau donant a Sirres una filla seva en matrimoni.
Per a millorar la seguretat interna del país, va fundar fortaleses, millorà camins i augmentà l'exèrcit com mai cap altre rei ho havia fet, segons Tucídides. Va establir a Eges o a Díon uns Jocs públics musicals i esportius, dedicats a Zeus i a les Muses. S'interessava per la literatura, la ciència i les belles arts, i va convidar al regne grans savis com el pintor Zeuxis d'Heraclea que li va decorar el palau, Eurípides, Agató segons Claudi Elià. Fins i tot va convidar Sòcrates, però no hi va anar, com diu Aristòtil, segurament perquè el filòsof sabia que tots aquests esforços culturals no impedien la gran corrupció existent a la cort.
Va morir, segons Diodor de Sicília, accidentalment en una cacera a mans del seu favorit Cràter, i segons Aristòtil, assassinat per aquest Cràter en revenja perquè el rei no havia complert la promesa de donar-li una de les seves filles en matrimoni.

## Referències

* ↑ Archelaus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 261-262
# Luci Calpurni Pisó (polític)

Luci Calpurni Pisó (en llatí Lucius Calpurnius Piso) va ser un polític romà probablement el fill més jove de Gai Calpurni Pisó, pretor l'any 211 aC. Formava part de la gens Calpúrnia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Titus Livi diu que va ser enviat com a ambaixador davant de la Lliga Aquea a Sició al començaments del segle ii aC.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 372.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXXII,19