OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa d'Alger (Rússia)

Alger (en rus: Остров Алджер; Ostrov Aldzher) és una illa deshabitada que es troba a la Terra de Francesc Josep, Rússia.

## Geografia

Té una longitud màxima de 10 i una amplada màxima de 4,7 km i una superfície de 45 km². Part de l'illa està recoberta de gel, tot i que hi ha àmplies zones no ho estan a les costes nord i sud-oest. El seu punt més alt és a 429 msnm. Al sud hi ha illa MacKlintok, de la qual es troba separada per un estret de 2 km d'amplada.

## Història

L'illa va ser descoberta el 1899 per Walter Wellman a bord del Capella. Li va posar el nom del Secretari de Guerra dels Estats Units, Russell A. Alger, que havia donat 250 dòlars a l'expedició de Wellman. El lloc d'hivernada de la fallida expedició nord-americana Baldwin-Ziegler del 1901 es trobava a l'illa d'Alger.

## Referències

* ↑ Kupol Vostok Pervyy: Russia
* ↑ Capelotti, Peter Joseph; Forsberg, Magnus «The place names of Zemlya Frantsa-Iosifa: the Wellman polar expedition, 1898–1899». Polar Record, vol. 51, 261, 2015, pàg. 624-636. DOI: 10.1017/S0032247414000801. p. 630
* ↑ Capelotti, Peter Joseph. The greatest show in the Arctic: the American exploration of Franz Josef Land, 1898-1905. University of Oklahoma Press, 2016, p. 257. ISBN 978-0-8061-5222-6.
# Phylidonyris

Phylidonyris és un gènere d'ocells de la família dels melifàgids (Meliphagidae ).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per tres espècies:
* Phylidonyris niger - menjamel de capell..
* Phylidonyris novaehollandiae - menjamel de Nova Holanda.
* Phylidonyris pyrrhopterus - menjamel de mitja lluna.
# Història de Josep el fuster

La Història de Josep el fuster és un text apòcrif que ens ha arribat en llengua copta (en els dialectes bohàiric i sahídic) i en llengua àrab, encara que probablement va ser redactat inicialment en grec entre els segles IV i VI. Es considera un dels evangelis apòcrifs i forma part dels que s'han anomenat «evangelis de la infància» de Jesús, ja que té uns capítols sobre aquest tema. El text, com que la versió en àrab va ser bastant coneguda, s'anomena de vegades Història àrab de Josep el fuster.

## Contingut

La Història s'assembla a una homilia litúrgica. El marc és un parlament de Jesús quan es trobava al Mont de les Oliveres amb els seus deixebles i els va explicar la vida de Josep de Natzaret, el seu pare. Els capítols 1-11 són una reelaboració d'altres textos sobre la infància de Jesús, sobretot del Protoevangeli de Jaume i també de l'Evangeli del Pseudo-Tomàs. Després segueix explicant el primer matrimoni de Josep, del qual va tenir quatre fills i dues filles, i el casament posterior amb Maria, la mare de Jesús. La part central del text, dels capítols 12 al 29, és la més original, i tracta de la malaltia, la mort i l'enterrament de Josep. La mort ocupa una part substancial del text, on Josep pronuncia una oració, s'inclouen les seves últimes paraules i se li apareixen els arcàngels Gabriel i Miquel.
No hi ha cap constància de la seva autoria. El pròleg de la Història diu:
| « | Els apòstols [...] van conservar aquestes paraules, les van posar per escrit i les van deixar a la biblioteca de Jerusalem. | » |

## Referències

* ↑ Piñero, Antonio. Todos los Evangelios. Madrid: EDAF, 2009, p. 287-288. ISBN 9788441421165.
# Pop cantonès

Pop cantonès o Cantopop (en cantonès: 粵語流行曲) és un terme col·loquial emprat per referir-se a la música popular cantonesa, aquest genere també és anomenat HK-pop, música popular de Hong Kong. És considerat com una part de la música popular xinesa, que es coneix amb el nom de C-pop.

## Artistes
### Homes

* Aaron Kwok
* Andy Lau
* Edison Chen
* Emil Chau
* Jackie Chan
* Jacky Cheung
* James Wong
* Jason Chan
* Leon Lai
* Leslie Cheung
* Nicholas Tse
* Tony Leung

### Dones

* Anita Mui
* Cecilia Cheung
* Coco Lee
* Faye Wong
* Gigi Leung
* Janice Vidal
* Joey Yung
* Karen Mok
* Kelly Chen
* Sammi Cheng
* Teresa Teng
* Zhou Xuan

### Grups

* Beyond
* Twins

## Vegeu també

* K-pop
# Platyurosternarchus crypticus

Platyurosternarchus crypticus és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 30,8 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Hom creu que es nodreix d'invertebrats.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: la conca superior del riu Branco al nord-est de Roraima (el Brasil) i les zones més orientals del districte de Rupununi (Guyana).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Mago-Leccia F., 1994. Electric fishes of the continental waters of America. Caracas, Fundación para el Desarrollo de las Ciencias Físicas, Matemáticas y Naturales. Electric Fishes . 1-206, 16 unnumbered tables.
* ↑ De Santana, C. D. & Vari, R. P., 2009. The South American Electric Fish Genus Platyurosternarchus (Gymnotiformes: Apteronotidae). Copeia, 2009 (2): 233-244.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 De Santana, C. D. & Vari, R. P., 2009.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Héber Pena Picos

Héber Pena Picos (nascut el 16 de gener de 1990) és un futbolista espanyol que juga com a extrem esquerre o davanter al Racing de Ferrol.

## Carrera de club

Pena va néixer a Ferrol, Galícia, i es va incorporar a la formació juvenil del Racing de Ferrol el 2007, procedent de la SD O Val. Va fer el seu debut sènior durant la temporada 2009-10, mentre estava cedit al Narón BP de Tercera Divisió.
Pena va tornar al seu club principal per a la campanya 2010-11, però va participar poc. El 2013 va passar a la UD Somozas de quarta categoria, ajudant en el seu ascens a Segona Divisió B en la seva primera temporada.
Pena va tornar al Racing Ferrol el 20 de juny de 2015, amb el seu equip ara a la tercera divisió. Va continuar apareixent a la categoria els anys següents, representant el Racing de Santander, Real Murcia, UD Melilla, CD Badajoz i CE Sabadell FC; amb aquest últim, va contribuir amb vuit aparicions (play-offs inclosos) en una temporada en què el seu equip va aconseguir l'ascens a Segona Divisió.
Pena va debutar professionalment el 19 de setembre de 2020 a l'edat de 30 anys, començant com a titular en una derrota per 1-2 fora de casa contra el Rayo Vallecano. Va marcar el seu primer gol professional el 13 de març següent, però en una derrota per 1-2 contra el CD Castelló.

## Referències

* ↑ «El Racing le hace un contrato por tres temporadas a Heber, cedido en el Narón Balompé» (en castellà). La Voz de Galicia, 05-11-2009. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Juan Martínez y Héber Pena regresan al Racing de Ferrol» (en castellà). La Voz de Galicia, 20-06-2015. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Héber Pena y Julen Castañeda, primeros refuerzos racinguistas» (en castellà). Racing Santander, 11-07-2016. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Héber Pena es nuevo jugador grana» (en castellà). Real Murcia, 02-07-2018. Arxivat de l'original el 27 de setembre 2020. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «La U.D. Melilla fortalece su ataque con la llegada de Héber Pena» (en castellà). UD Melilla, 02-01-2019. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Héber Pena deja el Melilla para recalar en el CD. Badajoz» (en castellà). Extremadura 7 Dias, 10-07-2019. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Héber Pena, nuevo jugador del Centre d'Esports Sabadell» (en castellà). CE Sabadell FC, 15-01-2020. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Catena culmina la remontada en el 88' de un Rayo que promete» (en castellà). Diari AS, 19-09-2020. [Consulta: 19 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Héber Pena Picos a BDFutbol
* Héber Pena Picos a La Preferente (castellà)
* Héber Pena Picos, Fitxa a Soccerway
# Hèsties

Hèsties (en llatí Hestiaea, en grec antic Ἑστιαῖα) fou una intel·ligent dama alexandrina que es va dedicar a la literatura. Els seus estudis buscaven explicar els poemes d'Homer.
Estrabó, citant l'autoritat de Demetri d'Escepsis, diu que va escriure un tractat sobre el lloc on es trobava la ciutat homèrica de Troia i la seva posició a la plana descrita a la Ilíada on es van desenvolupar les principals batalles. L'obra, segons alguns autors, portava el títol de Ἑστιαῖα ἡ γραμματική, títol que cita Fabricius.

## Referències

* ↑ Hestiaea a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 445
# Pic de Tossal Mercader

El Pic de Tossal Mercader és una muntanya de 2.543,4 m d'altitud situada al Massís del Carlit, en el límit dels termes comunals de Portè, de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord, i de l'Ospitalet, del parçan del Sabartès, pertanyent al País de Foix.
Està situat a la zona nord-oest del terme comunal de Portè i al sud del de l'Ospitalet. És damunt i al sud de la població de l'Ospitalet, a prop al sud-oest del Pic de Querforc.
És destí freqüent de moltes de les rutes d'excursionisme, d'esquí de muntanya o de Bicicleta Tot Terreny del Massís del Carlit.

## Referències

* ↑ Equivalent occità a la comarca catalana.
* ↑ El Pic de Tossal Mercader en els ortofotomapes de l'IGN
# Pic de Turp

El Pic de Turp és una muntanya de 1.620 metres que es troba entre els municipis de Coll de Nargó, de Fígols i Alinyà i d'Oliana, a la comarca de l'Alt Urgell.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 269089001).
Aquest cim està inclòs a la Llista dels 100 cims de la FEEC amb el nom de Cogulló de Turp.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
* ↑ «Pic de Turp». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Llista dels 100 cims de la FEEC». Federació d'Entitats Escursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 febrer 2018].
# Pic de Subenuix

El Pic de Subenuix és una muntanya que es troba en límit comarcal entre els termes municipals de la Torre de Cabdella (Pallars Jussà) i d'Espot (Pallars Sobirà), en el límit del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici i la seva zona perifèrica. Aquest cim esta inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC, i és el punt culminants de la vall de Subenuix.
El Pic de Subenuix es troba en el punt on conflueixen tres valls: la vall de Subenuix al nord-est, la coma dels Pescadors al nord-oest i la conca de l'estany Tort al sud.

## Descripció

«El nom pot referir-se a l'important pontarró pel qual el camí ral del Portarró travessa el riu de Subenuix (del basc zubi, pont i -uix, referint-se a les diverses parts i zones d'aquesta vall)».
El pic, de 2.950,2 metres, s'alça en el punt d'intersecció de les carenes que delimiten laComa dels Pescadors (NO), la Vall de Subenuix (E) i la zona nord-occidental de la Vall Fosca (S); amb el Coll Sud de Subenuix al sud, la Collada dels Gavatxos a l'oest-sud-oest i el Pic dels Estanyets al sud-sud-oest.

## Rutes

Diverses són les rutes habituals:
* La que des del Refugi Ernest Mallafré ascendeix per la Vall de Subenuix.
Les altres ataquen el cim des de la Collada dels Gavatxos:
* Per la Vall Fosca, sortint des de la Portella (per damunt del pantà de Sallente), vorejant els estanys Tort, de Mariolo, Eixerola i de Castieso ascendeixen a la collada.
* Les variants que sortint des del Refugi d'Estany Llong, ja sigui per la Coma dels Pescadors o per Coma d'Amitges, pujant als Estanys dels Gavatxos i a la collada.

## Referències

* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 26 abril 2011].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Subenuix. [Consulta: 19/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)

## Enllaços externs

* Ressenya des de la presa de Sallente
# Pic de Tallaferro

El Pic de Tallaferro, o Pic de Madaloc, és una muntanya de 642 metres de la Serra de l'Albera situat a la partió dels termes de Banyuls de la Marenda, Cotlliure i Portvendres, tots tres de la comarca del Rosselló, a la Catalunya del Nord.
Està situat al sud dels termes de Cotlliure i Portvendres, i al nord-oest del de Banyuls de la Marenda.
En el cim del Pic de Tallaferro hi ha el Balcó de Madaloc, mentre que la torre d'aquest nom és a prop del cim, en el seu vessant nord-oest.

## Bibliografia

* Becat, Joan; Ponsich, Pere; Gual, Raimon. «Banyuls de la Marenda, Cotlliure i Portvendres». A: El Rosselló i la Fenolleda. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 14). ISBN 84-85194-59-4.

## Referències

* ↑ El Pic de Tallaferro en els ortofotomapes de l'IGN
# Pic de Travessani

El Pic de Travessani és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
«Travessani deriva del basc "ata-be-atz-andi", la gran penya sota el port (referint-se al port de Colomers), o bé de "arte-baso-andi", entre grans precipicis».
El pic, de 2.754,7 metres, s'alça a la carena que separa la Capçalera de Caldes (NO) i la Vall de Colieto (SE). Està situat al nord-est de les Agulles de Travessani i a l'oest del Pic Nord de Travessani.

## Rutes

Dues són les opcions més habituals:
* Primer anar a buscar el Coll de Travessani (podeu consultar les rutes referenciades al seu article) i el Pic Nord de Travessani després.
* Sortir des del Refugi Joan Ventosa i Calvell direcció est i vorejar, per llevant, les Agulles de Travessani buscant la collada que, al nord, es troba entre el Pic de Travessani i el Pic Nord de Travessani.

## Referències

* ↑ «Toponímia de la Vall de Boí». Arxivat de l'original el 2010-03-17. [Consulta: 6 novembre 2009].
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Pic de Travessani. [Consulta: 21/09/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Inter gravissimas

Inter gravissimas és una butlla pontifical, redactada pel papa Gregori XIII i anomenada així per les seves primeres paraules: Entre les tasques més importants de la nostra funció pastoral (en llatí: Inter gravissimas pastoralis officii nostri curas). Va ser promulgada el 24 de febrer de 1582.
La butlla reforma el calendari julià establert per Juli Cèsar, llavors pontífex màxim, el 46 aC del calendari julià prolèptic.
Aquesta butlla va crear el calendari gregorià utilitzat avui en dia a la major part dels països del món.

## Context

El calendari julià tenia un petit desajustament: considerava que un any durava 365 dies i sis hores, fet pel qual cada quatre anys se li sumava un dia, el 29 de febrer, però en realitat l'any solar dura onze minuts menys. Així, si el 325 el Primer Concili de Nicea havia fixat al dotzè dia de les calendes d'abril, és a dir, el 21 de març, la data de l'equinocci de primavera, des d'aquesta data l'equinocci de primavera s'havia allunyat del 21 de març aproximadament deu dies. La reforma del calendari ja havia estat discutida durant el Concili de Trento però va delegar al papa la seva solució.

## Contingut

Gregori XIII suprimeix deu dies del mes d'octubre de 1582 de manera que el l'endemà del quart dia que segueix les nones d'octubre, és a dir, l'endemà del dijous 4 d'octubre de 1582, sigui el dia dels idus d'octubre, el divendres 15 d'octubre de 1582.
Manté l'intercalació d'un dia bixest, el 29, cada quatre anys, però la suprimeix pels anys que són divisibles per cent. No obstant, aquest dia bixest el manté per aquells anys que són divisibles per quatre-cents.
També ajorna les festes qui haurien hagut de ser celebrades durant els deu dies suprimits fins al 15 d'octubre: la festa dels sants màrtirs Denis, Rústic i Eleuteri, qui hauria hagut de ser celebrada el 9 d'octubre; la del papa i confessor sant Marc, qui hauria hagut de la ser el 7; i la dels sants màrtirs Sergi, Bacus, Marcel i Apuleu, qui hauria hagut de ser també el 7.

## Enllaços externs

* (la+fr) Inter gravissimas Arxivat 2017-06-01 a Wayback Machine., text llatí i traducció francesa
* Los días que no existieron (y los que se repitieron), article en castellà a FronterasBlog
# Cal Torres

«Cal Torres» té aquests significats:
* Cal Torres (Banyeres del Penedès)
* Cal Torres (Pacs del Penedès)
# Plató de Ravenna

Plató (en llatí Plato, en grec Πλάτων) fou exarca de Ravenna el 638 o potser el 644. Va ser exarca fins al 648 i suposadament va succeir a Isaac.
És conegut principalment pel seu monotelisme i la seva oposició al Papa Teodor I. Va convèncer el patriarca Pau II de Constantinoble per trencar amb el Papa. Se sap del cert que el 645 era exarca. El 649, quan el seu successor Olimp va ser nomenat exarca de Ravenna, Pau havia tornat a la cort imperial de Constantinoble, amb el càrrec d'assessor de l'emperador Constant II sobre la situació a Itàlia i la resistència del Papa Martí I al monotelisme.
A partir del 653 no hi ha més notícies de Pau. Un germà seu, el prevere Teocarist i un nebot o cunyat seu anomenat Teodor Xilas, escara eren anomenats dos anys més tard.
El va succeir Teodor I Cal·liopes.

## Referències

* ↑ Winkelmann, Friedhelm (et al.). Prosopographie der mittelbyzantinischen Zeit, vol. 4:. Berlin: De Gruyter, 2001, p. Platon (# 6266) - Theophylaktos (# 8345). ISBN 9783110166743.
# Howell-Bunger

Howell-Bunge són un tipus de vàlvules de regulació de cabals de desguàs, de concepció simple i robusta. Perfectes per a descàrregues d'aigua amb pèrdua d'energia, de manera que el cabal desguassat no danyi l'obra de millora o les vessants. Produeixen un raig cònic obert que dispersa l'energia a l'atmosfera.
S'utilitzen generalment en descàrregues de fons de preses, o acoblades a turbines per reduir el cop d'ariet a la canonada de pressió.
Quan el raig cònic arriba de vessants o obres que puguin ser deteriorades, se les dota d'un concentrador de raig, que evita la dispersió, però del que ha de ser dissipada l'energia, normalment fent incidir el raig sobre un bol amortidor.

## Vegeu també

* Vàlvula
* Descàrrega de fons

## Nota

* ↑ L. Berga. Dam safety: proceedings of the international symposium on new trends and guidelines on dam safety, Barcelona, Spain, 17-19 June 1998. A.A. Balkema, 1 January 1998, p. 1485–. ISBN 9789054109747 [Consulta: 14 febrer 2011].
# Hollywood Monsters

Hollywood Monsters és una aventura gràfica clàssica (point and click) creada per Péndulo Studios, editat el 1997 per Dinamic Multimedia. En entrar en bancarrota, es va reeditar posteriorment de la mà de FX Interactive corregint alguns errors i fent-compatible amb Windows XP. El grup espanyol La Unión va col·laborar interpretant la cançó principal de la banda sonora del videojoc.
# Hollywood (Florida)

Hollywood és una població del Comtat de Broward a l'estat de Florida (Estats Units d'Amèrica).

## Demografia

Segons el cens del 2008 tenia 141.740 habitants. Segons el cens del 2000, Hollywood tenia 139.357 habitants, 59.673 habitatges, i 34.490 famílies. La densitat de població era de 1.968 habitants/km².
Dels 59.673 habitatges en un 24,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,5% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 42,2% no eren unitats familiars. En el 34,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.714 $ i la renda mediana per família de 44.849 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.102 $ mentre que les dones 27.237 $. La renda per capita de la població era de 22.097 $. Entorn del 9,9% de les famílies i el 13,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hollywood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hollywood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.

## Enllaços externs

* «Chaminade-Madonna College Preparatory» (en anglès). [Consulta: 14 març 2014]. «lloc web d'una escola marianista a Hollywood (Florida)»
# Platja de la Riera (Cambrils)

La platja de la Riera és una platja urbana del municipi de Cambrils (Baix Camp) situada a la desembocadura de la riera d'Alforja. Limita a ponent amb la platja de l'Horta de Santa Maria i a llevant amb l'escullera del Port de Cambrils. Orientada al sud-sud-est, està flanquejada per un parc arbrat i el passeig marítim. Té una longitud de 224 metres i una amplada mitjana de 61 metres, formada per sorra gruixuda i còdols. La platja es va formar arrel de la rierada història de 1994, que va arrossegar gran quantitat de sorra i sediments. Els temporals de llevant s'emporten la sorra a l'hivern, per la qual cosa cal anar reposant-la. Disposa d'un espai delimitat pels gossos. L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control quinzenal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent en 2023.

## Referències

* 1 2 «Platja de la Riera». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
* ↑ «La platja de la riera d'Alforja, fortament castigada per les llevantades de l'hivern, es condiciona amb noves aportacions de sorra». Revista Cambrils, 12-06-2020.
* ↑ «Platges de Cambrils: Platja de la Riera a Cambrils». Patronat Municipal de Turisme de Cambrils.
* ↑ «State of bathing waters in 2023 — European Environment Agency» (en anglès). [Consulta: 30 agost 2024].