OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# André Jousseaume

André Jousseaume (Yvré-l'Évêque, França, 27 de juliol de 1894 - Chantilly, 26 de maig de 1960) fou un genet francès, guanyador de cinc medalles olímpiques. Especialista en doma clàssica va participar, als 38 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 realitzats a Los Angeles (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla d'or en la prova per equips de doma, finalitzant cinquè en la prova individual i guanyant així un diploma olímpic amb el cavall Sorelta. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1936 realitzats a Berlín (Tercer Reich) aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova per equips, finalitzant novament cinquè en la prova individual amb el cavall Favorite. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit) aconseguí guanyar dues medalles en la modalitat de doma: la medalla d'or en la prova per equips i la medalla de plata en la prova individual, participant així mateix en les proves de concurs complet individual i per equips, si bé no pogué finalitzar-les, en totes elles amb el cavall Harpagon. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia) aconseguí la medalla de bronze en la prova individual i finalitzà quart en la prova per equips. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia), si bé les proves eqüestres es van celebrar a Estocolm (Suècia), i amb 61 anys, finalitzà cinquè en la competició individual i sisè en la competició per equips.

## Referències

* ↑ (anglès) www.olympic.org- André Jousseaume
* ↑ (anglès) www.sports-reference.com - André Jousseaume Arxivat 2009-06-04 a Wayback Machine.
# E420

La ruta europea E420 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Nivelles (Bèlgica) i finalitza a Reims (França). Té una longitud de 187 km. Té una orientació de nord a sud.
Viccionari
# Immunohematologia

La immunohematologia és una branca de la medicina hematològica i transfusional que estudia les reaccions antigen-anticòs i fenòmens anàlegs en relació amb la patogènesi i les manifestacions clíniques dels trastorns de la sang. Una persona que treballa en aquest camp es coneix com a immunohematòleg; les seves funcions del dia a dia inclouen la tipificació de sang, el cross-match i la identificació d'anticossos.
La medicina d'immunohematologia i transfusió és una especialitat de postgrau mèdica a molts països. El metge especialista en immunohematologia i transfusions ofereix opinions expertes sobre transfusions difícils, transfusions massives, treball d'incompatibilitat, plasmafèresi terapèutica, teràpia cel·lular, teràpia sanguínia irradiada, productes sanguinis leucoreduïts i rentats, procediments de cèl·lules mare, teràpies plasmàtiques riques en plaquetes, HLA i banc de sang de cordó umbilical. Altres línies de recerca es troben en el camp de la investigació de cèl·lules mare, la medicina regenerativa i la teràpia cel·lular.

## Vegeu també

* Prova ràpida d'antigen
* Transfusió de sang
* Prova de malalties víriques

## Referències

* ↑ «Immunohematologia». Enciclopedia Treccani. Roma: Istituto della Enciclopedia Italiana.
* 1 2 Todd, C. Interview. 16 maig 2008. Immunohematologist.
* ↑ Wallace, D. J.. Apheresis for lupus erythematosus. Lupus (en anglès). 8a ed., 1999, p. 174-180.
# Vivero (cràter marcià)

Vivero és un cràter d'impacte del planeta Mart situat al sud-oest del cràter Bulhar, a l'oest de Mie, al nord-oest de Chincoteague, al nord de Kufra i al nord-est de Nier, a 49° nord i 118.8° est.
L'impacte va causar una obertura de 28 quilòmetres de diàmetre. El nom va ser aprovat el 1979 per la Unió Astronòmica Internacional, en honor de la localitat gallega de Viveiro.

## Referències

* ↑ "Vivero (cràter marcià)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)

## Enllaços externs

* Localització del cràter Vivero en Google Mars
# Nassawadox

Nassawadox és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 572 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nassawadox tenia 572 habitants, 186 habitatges, i 121 famílies. La densitat de població era de 513,6 habitants per km².
Dels 186 habitatges en un 23,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,8% hi vivien parelles casades, en un 22% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 21% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,2% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 14,7% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 40,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 69,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.250 $ i la renda mediana per família de 27.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.000 $ mentre que les dones 23.594 $. La renda per capita de la població era de 14.626 $. Entorn del 24% de les famílies i el 32,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nassawadox». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nassawadox». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Carretera de Barcelona (Aiguafreda)

La Carretera de Barcelona d'Aiguafreda (Vallès Oriental) és un carrer que té alguns dels seus edificis inclosos en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Número 19

L'edifici del número 19 de la Carretera de Barcelona d'Aiguafreda és una de les primeres cases d'estiueig que es formaren a Aiguafreda a principis de segle, a banda i banda de la carretera N-152, i forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici aïllat de planta rectangular. Consta de planta baixa. La composició de façana és simètrica. La teulada, a dues vessants, és tapada per un capcer amb la zona central més elevada i coronat tot ell per merlets. Damunt la porta hi ha un rombe on hi ha inscrita la data de la casa. Una cornisa, més elevada al centre, sobresurt de l'edifici, amb unes mènsules formant caps d'animals. La casa està enderrocada.

## Número 21

L'edifici del número 21 de la Carretera de Barcelona d'Aiguafreda és una casa aïllada que consta únicament de planta baixa i que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. De composició simètrica, les finestres i les portes estan emmarcades. Presenta un capcer de forma semicircular al centre i a les parts laterals recte amb un floró a cada banda. Al centre del capcer hi ha la data de la casa dins un cercle. Les cantonades són reforçades amb una mena de pilars fets d'obra. La teulada és a dues vessants.

## Referències

* 1 2 3 4 «Carretera de Barcelona, número 19». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
* 1 2 «Carretera de Barcelona, número 21». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Immunoglobulina D

La immunoglobulina D o IgD és un dels cinc isotips d'immunoglobulina presents en l'organisme humà que està present en quantitats petites, 0-1% de les immunoglobulines, i té un pes de 185000 Daltons. No és secretada pels plasmòcits. Es coneix per ser el major component de la superfície de moltes cèl·lules B en etapes de maduració. La seva presència sobre les cèl·lules B serveix com a marcador de diferenciació, i pot servir per controlar l'activació i supressió dels limfòcits. La IgD no es troba de manera soluble en el plasma sanguini.
Està present en la superfície de la major part de limfòcits B circulants, indicant que les cèl·lules B verges estan llestes per entrar en contacte amb l'antigen. La IgD es perd durant l'estimulació antigènica, les cèl·lules memòria han perdut aquesta immunoglobulina. La IgD és una proteïna funcional important, però el seu paper no és molt conegut, se suggereix que és un receptor antigènic de membrana, que conduirà a la diferenciació limfocitària i també que és un lligam pels receptors d'IgD en la immunoregulació de les cèl·lules T 'helper'. És molt susceptible a la proteòlisi. La IgD representa menys de l'1% del total d'immunoglobulines plasmàtiques - la concentració en sèrum depèn de l'edat i de l'herència genètica. En sèrum de pacients amb el mieloma IgD es troben concentracions d'IgD molt elevades.
# Haliàcmon (mitologia)

En la mitologia grega, Haliàcmon (en grec antic: Ἁλιάκμων) era una divinitat fluvial, fill d'Oceà i Tetis i germà de les Oceànides. Era associat a un riu de Macedònia, l'Haliàcmon, del qual era déu i protector.
Una llegenda explica que, temps enrere, un habitant de Tirint, anomenat Haliàcmon, en un accés de bogeria, es llançà al riu, que llavors es deia Carmànor. A partir de llavors, el riu va prendre el nom de l'ofegat i es va anomenar Haliàcmon. Una versió diferent diu que l'Haliàcmon es va transformar més endavant en el riu Ínac.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. D'Homer al segle ii dC. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 2015, p. 195. ISBN 9788441224223.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 222. ISBN 9788496061972.
# Nasser

«Nasser» té aquests significats:
* Badia Hadj Nasser (Tànger) psicoanalista
* Gamal Abdel Nasser (15 de gener de 1918 – 1970), cap d'estat d'Egipte (1954-70)
* Nasser Al-Attiyah (1970), príncep qatarià i pilot de ral·lis i esportista olímpic de tir al plat.
* Llac Nasser, gran embassament format per l'aigua del Nil retinguda per la presa d'Assuan al sud d'Egipte
# Augustine Okocha

Augustine Okocha (anglès: Jay-Jay Okocha) (Enugu, 14 d'agost de 1973) conegut com a "Jay Jay" Okocha és un futbolista retirat nigerià que jugava de migcampista atacant.

## Trajectòria esportiva

* Enugu Rangers
* Borussia Neunkirchen: 1990-1992, 35 partits (7 gols)
* Eintracht Frankfurt: 1992-1996, 90 (16)
* Fenerbahçe SK: 1996-1998, 63 (30)
* Paris St-Germain: 1998-2002, 84 (12)
* Bolton Wanderers FC: 2002-2006, 145 (18)
* Qatar SC: 2006-2007, 29 (5)
* Hull City AFC: 2007-avui, 0 (0)

## Referències

* ↑ «Okocha - How Football world celebrated Bolton and Nigeria legend at 47». goal.com. [Consulta: 28 gener 2022].
* ↑ Blackcoin. «Okocha helped change football in Germany, says Felix Agu» (en anglès britànic). BSN Sports, 07-03-2021. Arxivat de l'original el 23 November 2021. [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ Arts, Electronic. «New Legends Coming to FIFA 15 Ultimate Team» (en anglès). Electronic Arts Inc., 12-08-2014. [Consulta: 5 setembre 2022].
# Disari

Disari (en llatí Disarius) era un metge romà que podria haver viscut al segle v. L'esmenta Macrobi en la seva obra Saturnaliorum Conviviorum on diu que tractava la dietètica i el procés digestiu.

## Referències

* ↑ W.A.G., Disarius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1057º
# Altiplà d'Armènia

L'Altiplà d'Armènia (en armeni: Հայկական լեռնաշխարհ : Haykakan Lernachkharh) és una planura a Armènia, en la part meridional de Geòrgia, la part occidental de l'Azerbaidjan (enclavament del Nakhtxivan), el nord-oest de l'Iran i la part oriental de Turquia. Aquest territori se situa entre 1.000 i 2.000 metres d'altitud, enmig de les cadenes de muntanyes de Transcaucàsia que connecta el Petit Caucas a les Muntanyes del Taure.

## Geografia

L'altiplà armenia ocupa una superfície de 400.000 km². El cim més elevat és el Mont Ararat que culmina a 5.165 metres d'altitud. Aquesta planura és drenada per les aigües del riu Araxes i és vorejada de desnivells en terrassa que es dirigeixen cap a la mar Càspia. A més a més d'aquest, l'únic que no abandona ràpidament l'altiplà, hi ha un total de sis rius més que tenen les seves fonts a l'altiplà: el Tigris, l'Eufrates, el Kura, el Çoruh, el Kızılırmak i el Licos del Pont. El relleu d'aquesta regió és marcat per nombroses depressions, sovint associades a falles, en les quals es formen alguns llacs, com ara el llac Sevan (1.400 km²), el llac Van (3.755 km²), i el llac Urmia (5.200 km²).

## Geologia

L'altiplà armeni és a tocar de plaques tectòniques que ja han provocat en el passat diverses erupcions volcàniques, així com sismes, de vegades molt importants i destructius.

## Clima

L'altiplà armeni té un clima continental: fred a l'hivern, calent i sec a l'estiu.

## Referències

* ↑ (anglès) Armenian Highland (en anglès).
* ↑ Gérard Dédéyan (dir.), Histoire du peuple arménine, p. 34, Privat, Tolosa de Llenguadoc, 2007 ISBN 978-2-7089-6874-5
# Cantó de Thann

El cantó de Thann (alsacià kanton Dànn) és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alt Rin i a la regió del Gran Est.

## Composició

El cantó aplega 11 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Àlt-Dànn | Vieux-Thann | Alt-Thann |
| Bitschwiller | Bitschwiller-lès-Thann | Bitschweiler |
| Dànn | Thann | Thann |
| Eweràschbàch | Aspach-le-Haut | Oberaspach |
| Gaiwene | Guewenheim | Gewenheim |
| Laimbàch | Leimbach | Leimbach |
| Míchelbàch | Michelbach | Michelbach |
| Neederburbàch | Bourbach-le-Bas | Niederburbach |
| Ràmmerschmàtt | Rammersmatt | Rammersmatt |
| Rodre | Roderen | Rodern |
| Willer | Willer-sur-Thur | Weiler |

## Conseller general de l'Alt Rin

* 2001-2014: Michel Habib

## Enllaços externs

* Cantó de Thann al web del consell general Arxivat 2006-11-30 a Wayback Machine.
# Earache Records

Earache Records és un segell discogràfic anglès amb seu a Nottingham i oficines a Londres i Nova York. El segell va ser pioner en l'extreme metal publicant els primers discos de grindcore i death metal entre finals dels anys 1980 i mitjans dels 1990. El logotip de l'empresa és un homenatge a la revista Thrasher, ja que el seu fundador, Digby Pearson, era un entusiasta de la cultura del monopatí.

## Història

Earache va ser fundat l'any 1985 per Digby Pearson, qui abans de crear el segell havia publicat Anglican Scrape Attic, una recopilació de punk hardcore i crossover thrash que incloïa Hirax, Lipcream i Concrete Sox. El primer llançament oficial d'Earache Records en vinil el 1987, amb el número de catàleg MOSH 1, va ser The Return of Martha Splatterhead de The Accüsed, seguit per un LP compartit de Concrete Sox i Heresy. La primera edició important del segell va ser l'Scum de Napalm Death, a qui John Peel va promocionar des de BBC Radio 1. Després d'això, Earache Records va publicar moltes bandes de les escenes emergents de grindcore i death metal, com Morbid Angel, Carcass, Entombed, Bolt Thrower i Terrorizer.
El segell també disposa de diversos subsegells com Wicked World Records, Elitist Records, Sub Bass Records i el ja desaparegut Necrosis Records.

## Referències

* ↑ «Digby Pearson explains how Thatcher helped him bring Napalm Death to the world» (en anglès). The Independent.
* ↑ Mundrian, Albert. Choosing Death: The Improbable History of death metal and Grindcore. Decibel Books, 2015. ISBN 978-1935950165.
* ↑ bravewords.com. «Australia's MASSIVE Sign With Earache Records» (en anglès). bravewords.com. [Consulta: 28 gener 2020].
* ↑ «NAPALM DEATH'S BARNEY GREENWAY RESPONDS TO HARSH WORDS FROM EARACHE RECORDS FOUNDER». , October 30, 2012.
* ↑ «ASK EARACHE: How did Earache sign Wormrot?». Askearache.blogspot.com, 31-01-2010. [Consulta: 3 març 2013].
* ↑ «Gilfoyle's Horrifying Bitcoin Alert in 'Silicon Valley' Is Real Grindcore» (en anglès). Inverse.
# Haliya

Un haliya (en nepalès: हलिया) és un treballador agrícola no remunerat del Nepal, que treballa la terra d'una altra persona. El significat literal del concepte és 'un que llaura'. Els haliyas es poden trobar per tot el Nepal. A les regions muntanyoses més llunyanes del sistema haliya és considerat com un sistema de servitud per deutes.
El setembre de 2008, aquest sistema fou abolit pel govern maoista nepalès del PCN (M).

## Referències

* ↑ «Agricultural bonded labour in Baitadi District Far Western Region, Nepal» (en anglès). Deepak Deo Bhatt. Arxivat de l'original el 2007-10-08. [Consulta: 3 novembre 2012].
* ↑ «Nepal abolishes slave labour system» (en anglès). Reuters, 07-09-2008. Arxivat de l'original el 2008-10-15. [Consulta: 3 novembre 2012].
# Geetanjali Shree

Geetanjali Shree (hindi: गीतांजलि श्री) (Mainpuri, 1957) és una escriptora i historiadora índia que escriu en hindi. És autora de diversos reculls de relats i de cinc novel·les. La seva novel·la Mai, publicada per primer cop l'any 1993, va ser preseleccionada per al Crossword Book Award el 2001. El 2022, la seva novel·la Ret Samadhi (2018), traduïda a l'anglès com a Tomb of Sand per Daisy Rockwell, va ser la primera obra escrita en hindi a guanyar el Premi Internacional Man Booker. El desembre del 2022, va ser reconeguda com una de les 100 dones de la BBC.

## Obra
### Novel·les

* Mai (1993)
* Hamara Shahar us Baras (1998)
* Tirohi (2001)
* Khālī jagah (2006)
* Ret Samadhi (2018)

### Reculls de contes

* Anugoonj (1991)
* Vairagya (1999)
* Ma aur Sakura (2008)
* Pratinidhi Kahaniyan (2010)

## Referències

* ↑ «International Booker Prize: Who is Geetanjali Shree and what is her book ‘Tomb of Sand’ all about?» (en anglès), 27-05-2022. [Consulta: 5 gener 2023].
* ↑ «Into the world of words. Interview with Geetanjali Shree» (en anglès). Indian Express Limited. [Consulta: 5 gener 2023].
* ↑ «Geetanjali Shree and Daisy Rockwell win 2022 International Booker Prize» (en anglès). [Consulta: 5 gener 2023].
* ↑ «First novel translated from Hindi wins International Booker prize» (en anglès), 26-05-2022. [Consulta: 5 gener 2023].
* ↑ «BBC 100 Women 2022: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News. [Consulta: 10 desembre 2022].
# Maniitsoq

Maniitsoq és un assentament de Groenlàndia ubicat al municipi de Qeqqata. Té 2.567 habitants (2016).
# Cantó de Thiberville

El cantó de Thiberville és un cantó francès del departament de l'Eure, situat al districte de Bernay. Té 21 municipis i el cap es Thiberville.

## Municipis

* Barville
* Bazoques
* Boissy-Lamberville
* Bournainville-Faverolles
* La Chapelle-Hareng
* Drucourt
* Duranville
* Le Favril
* Folleville
* Fontaine-la-Louvet
* Giverville
* Heudreville-en-Lieuvin
* Piencourt
* Les Places
* Le Planquay
* Saint-Aubin-de-Scellon
* Saint-Germain-la-Campagne
* Saint-Mards-de-Fresne
* Saint-Vincent-du-Boulay
* Le Theil-Nolent
* Thiberville

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-19.. | M. Mesnil | Divers droite |
| 19..-1964 | M. Philippe | RGR |
| 1964-1970 | M. Payelle | UDR |
| 1970-1997 | François Gaud Couraye du Parc | CD, després UDF |
| 2001- | Guy Paris | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.621 | 6.078 | 6.058 | 6.367 | 6.463 | 6.436 | 7.057 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Maximilià Morales Gómez

Maximilià Morales Gómez (Barcelona, 8 d'octubre de 1948 - Palma, 11 d'abril de 2017) era un polític mallorquí.
Llicenciat en màrqueting, va començar la seva trajectòria política en el Partit Liberal, un petit partit que després es va integrar a la Unió de Centre Democràtic (UCD). Entre 1978 i febrer de 1980 va ser secretari regional d'UCD a Balears. L'any 1979 va ser elegit conseller del Consell Insular de Mallorca en representació d'UCD. En fou elegit vicepresident i a conseqüència de la dimissió de Jeroni Albertí, l'any 1982 fou nomenat president del Consell Insular de Mallorca fins a les noves eleccions de 1983.
Fou un dels integrants de la comissió redactora de l'Estatut d'Autonomia de 1983, on les seves principals aportacions anaren adreçades a la creació d'uns Consells Insulars amb competències suficients per ser considerats vertaders governs de cada una de les illes.
El seu mandat coincidí amb la formació de la Mancomunitat del Pla i la Mancomunitat del Raiguer, una figura supramunicipal per la qual els municipis que la conformen comparteixen serveis, costos dels quals serien inassumibles per cada un d'ells per separat.
Després de la desintegració d'UCD va ser un dels fundadors d'Unió Mallorquina. En aquest partit va ser membre del Consell Polític i el Comitè Executiu fins a 1988 i posteriorment des de 1993.
Entre 1999 i 2003 fou president del Parlament de les Illes Balears per UM durant el mandat del Pacte de Progrés encapçalat per Francesc Antich Oliver. En la següent legislatura va ser nomenat membre de la Comissió Assessora per a la Reforma de l'Estatut d'Autonomia.
# Nolina beldingii

Nolina beldingii és una espècie de planta amb rizoma de la família de les Asparagàcies, essent originària de Nord-amèrica.

## Descripció

Nolina beldingii és com un arbre amb una mida de 3 a 6 m d'alçada. A la meitat superior de la tija es formen nombroses rosetes. Les fulles de color verd blavós brillants mesuren de 50 a 100 cm de longitud per 10-20 mm d'ample. Els marges de les fulles estan finament dentats. La inflorescència mesura d'1 a 2 m de longitud, amb nombroses ramificacions. Les flors són de color blanc cremós, poques vegades de color rosa, i de 2 mm de diàmetre. El període de floració s'estén de juliol a agost. El fruit és en forma de càpsula llenyoses de 5 a 10 mm de longitud i diàmetre. Les llavors esfèriques de color marró mesuren de 4-5 mm de diàmetre.
L'espècie és resistent a una temperatura de -10 °C.

## Distribució i hàbitat

És una espècie rara. Es troba a Mèxic a la Baixa Califòrnia, a altituds des dels 300 fins als 1500 metres i està associada amb Yucca capensis. És un endemisme de les regions muntanyoses de la regió del Cap de Baixa Califòrnia. S'assembla a Nolina nelsonii, encara que mostra diferències en l'estructura de les inflorescències i en les fulles que són clares.

## Taxonomia

Nolina beldingii va ser descrita per Townshend Stith Brandegee i publicada a Zoë 1: 305, l'any 1890.

### Etimologia

* Nolina: nom genèric atorgat en honor del botànic francés Abbé P. C. Nolin, coautor del treball publicat el 1755 Essai sur l'agricultura moderne.
* beldingii: epítet que rendeix homenatge a l'ornitòleg americà Lyman Belding (1829-1917), descobridor de l'espècie.

### Sinonímia

* Nolina beldingii var. deserticola

## Referències

* ↑ Nolina beldingii a Trópicos.
* ↑ Nolina beldingii a PlantList.
* ↑ «Nolina beldingii a EOL» (en anglès). [Consulta: 28 juliol 2014].

## Bibliografia

* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Ca. nat. México. CONABIO, Mexico City.