OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Normalitat

La normalitat és una unitat de concentració utilitzada en química. S'indica amb la lletra N. Està relacionada amb la reacció en la qual participa l'espècie que està en dissolució. Actualment és poc utilitzada.
Es calcula a partir de l'equació:
$N={\frac {n}{V}}$
on n és el nombre d'equivalents de solut i V el volum de la dissolució en L. Cal per tant definir el concepte d'equivalent en química.

## Equivalent en reaccions àcid-base

En el cas dels àcids és el nombre d'ions oxoni ($H_{3}O^{+}$) que s'obtenen per mol d'àcid en dissolució aquosa segons l'equació química associada:
* $HCl+H_{2}O$ $\rightarrow$ $H_{3}O^{+}$ + $Cl^{-}$ 1 equivalent/mol àcid
* $H_{2}S+2H_{2}O$ $\rightarrow$ $2H_{3}O^{+}$ + $S^{2-}$ 2 equivalents/mol d'àcid
* $H_{3}PO_{4}+3H_{2}O$ $\rightarrow$ $3H_{3}O^{+}$ + $PO_{4}^{3-}$ 3 equivalents/mol d'àcid
En el cas de les bases és el nombre d'ions hidroxil ($OH^{-}$) que s'obtenen per mol de base en dissolució aquosa segons l'equació química associada:
* $NaOH_{aq)$ $\rightarrow$ $Na^{+}$ + $OH^{-}$ 1 equivalent/mol base
* $Mg(OH)_{2}(aq)$ $\rightarrow$ $Mg^{2+}+$ + $2OH^{-}$ 2 equivalents/mol base

## Equivalent en reaccions redox

És el nombre d'electrons implicats en la semirreacció d'oxidació-reducció per cada mol de compost.
* $I_{2}+2e^{-}$ $\rightarrow$ $2I^{-}$ 2 equivalents/mol $I_{2}$ però 1 equivalent/mol $I^{-}$
# Normal mapping

El normal mapping és una tècnica infogràfica que permet simular detalls addicionals damunt dels models 3D. Per aquest propòsit s'empren textures amb colors que proporcionen gran quantitat de detalls a la superfície. La informació RGB: correspon directament amb els eixos X, Y i Z a l'espai 3D; indica al renderitzador com s'orienta la superfície de cada polígon amb les direccions de les normals. Permeten definir les característiques del material per a cada polígon, d'aquesta manera no s'afegeix malla a l'objecte. Essent molt útil per a motors de joc a temps real o en animacions on la potència de processament o el temps de renderitzat poden ser factors limitants.

## Referències

* ↑ «Normal Mapping». 3dtotal, 09-12-2009. [Consulta: 14 octubre 2021].
* ↑ «Difference between Displacement, Bump and Normal Maps». [Consulta: 14 octubre 2021].
* ↑ «Gamedev Glossary: What Is a “Normal Map”?». Envato Tuts, 25-01-2013. [Consulta: 14 octubre 2021].
# Vilʹev (cràter)

Vilʹev és un cràter d'impacte erosionat, situat a la cara oculta de la Lluna. Es troba a l'oest del cràter molt més gran Chaplygin, i al nord de Marconi. Just al nord-est de Vilʹev es troba la parella de petits cràters formada per Van den Bos i Tamm. Una mica més a l'oest es troba una altra parella de cràters una mica més grans, la integrada per Pannekoek i Dellinger.
* Localització de Vilʹev (centre de la meitat esquerra de la imatge)
* Cràters satèl·lit
* Fotografia de la missió Apollo 14
Vilʹev està significativament erosionat, i la seva vora exterior forma un anell irregular de crestes al voltant del sòl interior. A prop de centre del cràter es localitza un parell de petits impactes en forma de copa que s'uneixen en les seves vores exteriors. Presenta un altre petit cràter a la paret interior, a l'oest-sud-oest.

## Cràters satèl·lit

Per convenció aquests elements són identificats en els mapes lunars posant la lletra en el costat del punt central del cràter que està més proper a Vilʹev.
| Vilʹev | Coordenades | Diàmetre |
| B | 4° 37′ S, 144° 50′ E﻿ / ﻿4.62°S,144.83°E﻿ / -4.62; 144.83﻿ (Vilʹev B) | 13 km |
| J | 6° 36′ S, 145° 18′ E﻿ / ﻿6.6°S,145.3°E﻿ / -6.6; 145.3﻿ (Vilʹev J) | 17 km |
| V | 5° 18′ S, 142° 54′ E﻿ / ﻿5.3°S,142.9°E﻿ / -5.3; 142.9﻿ (Vilʹev V) | 44 km |

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Gran Premi Montelupo

El Gran Premi Montelupo (en italià Gran Premio Montelupo) va ser una competició ciclista d'un sol dia italiana que es disputava per les carreteres del voltant de Montelupo Fiorentino, Toscana. La primera edició es va disputar el 1965 i es va córrer fins al 1984.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1965 | Michele Dancelli | Franco Bitossi | Roberto Poggiali |
| 1966 | Franco Cribiori | Dino Zandegù | Italo Zilioli |
| 1967 | Wladimiro Panizza | Gianni Motta | Giorgio Favaro |
| 1968 | Ugo Colombo | Alfio Poli | Mario Di Toro |
| 1969 | Franco Bitossi | Davide Boifava | Roberto Ballini |
| 1970 | Giancarlo Polidori | Felice Gimondi | Romano Tumellero |
| 1971 | Ottavio Crepaldi | Roberto Poggiali | Wilmo Francioni |
| 1972 | Davide Boifava | Wilmo Francioni | Wladimiro Panizza |
| 1973 | Italo Zilioli | Franco Bitossi | Wilmo Francioni |
| 1974 | Marino Basso | Roger De Vlaeminck | Francesco Moser |
| 1975 | Roger De Vlaeminck | Roland Salm | Wilmo Francioni |
| 1976 | Roger De Vlaeminck | Pierino Gavazzi | Enrico Paolini |
| 1977 | Giovanni Battaglin | Giuseppe Saronni | Pierino Gavazzi |
| 1978 | Carmelo Barone | Ottavio Crepaldi | Gaetano Baronchelli |
| 1979 | Leonardo Mazzantini | Carmelo Barone | Marino Amadori |
| 1980 | Gianbattista Baronchelli | Valerio Lualdi | Pierino Gavazzi |
| 1981 | Pierino Gavazzi | Roberto Ceruti | Franco Conti |
| 1982 | Palmiro Masciarelli | Pierino Gavazzi | Claudio Torelli |
| 1983 | Ennio Salvador | Moreno Argentin | Michael Wilson |
| 1984 | Ennio Salvador | Rudy Pevenage | Marino Amadori |

## Referències

* ↑ «G.P de Montelupo». http://memoire-du-cyclisme.eu.+[Consulta: 22 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Gossets

Els gossets (Misopates orontium) són una planta herbàcia anual de la família Plantaginaceae. És autòctona d'Europa, tot i que també s'ha naturalitzat com a mala herba en altres parts del món com Amèrica del Nord. Molt semblant a Antirrhinum majus, no assoleix la seva grandària tant pel que fa a la planta com a les flors. Prolifera en cultius, erms i matollars. Planta de 20-60 cm d'alçada, herbàcia, erecta, poc ramificada, per sota glabra o de vellositats aspres, per dalt amb pubescència glandulosa. Fulles inferiors oposades, les superiors freqüentment alternes, linears fins oblongo el·líptiques, de 2-5 cm de llarg i fins a 7 mm d'ample, afilades, de marges sencers, curtament peciolades. Inflorescències en raïms laxos. El calze és dividit en 5 parts, dents clarament desiguals. La corol·la fa fins a 15 mm de llarg, d'un color rosa, rarament blanca. El llavi superior és bilobat i l'inferior trilobat. El tub de la corol·la és tancat per dues prominències del llavi inferior, lleugerament dilatat per la base. Quatre estams tancats al tub de la corol·la. L'ovari és súper. El fruit és una càpsula ovalada, amb prominències, glandulosa, amb 3 porus.

## Referències

* ↑ «Gossets». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Bayer, E; Buttler, Finkenzeller, Grau. Plantas del Mediterráneo. Barcelona:Blume, 1989. ISBN 84-7031-629-X.

## Enllaços externs

* «Misopates orontium (L.) Raf., 1840» (en francès). Tela Botanica - France métro.
* http://www.arableplants.fieldguide.co.uk/?PP=species_account&SPID=86&SHC=4&PSD=1
* http://herbarivirtual.uib.es/cas-uv/especie/4012.html
* http://www.catalogueoflife.org/col/details/species/id/11778437 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Gloria Glens Park

Gloria Glens Park és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 538 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gloria Glens Park tenia 538 habitants, 199 habitatges, i 147 famílies. La densitat de població era de 1.888,4 habitants per km².
Dels 199 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,3% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 10,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.750 $ i la renda mediana per família de 52.891 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.964 $ mentre que les dones 22.321 $. La renda per capita de la població era de 19.937 $. Cap de les famílies i l'1,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gloria Glens Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gloria Glens Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Nancy Ward

Nancy Ward o Nanyehi (Chota, 1738-1824) fou una Ghighau, o 'dona estimada' de la nació cherokee. De pare amb ascendència lenape, fou cap espiritual dels cherokees. Fou guerrera amb Attakullakulla, el seu oncle matern, i consellera del rei Old Hop. A la mort del seu marit Kingfisher el 1755 assumí el rol del seu marit com a consellera i es casà amb el comerciant irlandès Bryan Ward. El 1776 aconsellà als cherokees donar suport als colons contra els anglesos.

## Bibliografia

* Allen, Paula Gunn, The Sacred Hoop, Beacon Press, 1992.
* American Indian Women: A Research Guide, edited by Gretchen Bataille and Kathleen Sands, Garland Publishing, 1991.
* Green, Rayna, Women in American Indian Society, Chelsea House, 1992.
* Native American Women, edited by Gretchen M. Bataille, Garland Publishing, 1993.
* Dockstader, Frederick J., ed., Great North American Indians: Profiles in Life and Leadership. New York: Van Nostrand Reinhold, 1977.
* Felton, Harold W., Nancy Ward: Cherokee. New York: Dodd Mead, 1975.
* McClary, Ben Harris. "The Last Beloved Woman of the Cherokees." Tennessee Historical Society Quarterly 21 (1962): 352-64.
* Tucker, Norma. "Nancy Ward, Ghighau of the Cherokees." Georgia Historical Quarterly 53 (June 1969): 192-200.
* Woodward, Grace Steele. The Cherokees. Norman: University of Oklahoma Press, 1963.

## Enllaços externs

* (anglès) SmithDRay's Nancy Ward page.
* (anglès) La proposada Nancy Ward-Cherokee Foundation a Benton.
* http://www.pinn.net/~sunshine/whm2002/ward.html Arxivat 2010-04-10 a Wayback Machine.
# NWU

NWU té els següents significats:
* North Western Upolu, regió de l'illa d'Upolu (Samoa)
* Universitat Northwestern (del seu nom en anglès Northwestern University), universitat privada, amb seu a Evanston (Illinois), als Estats Units
* North-West University, universitat pública, amb seu a Potchefstroom, a Sud-àfrica
* Nintendo Wii U, consola de videojocs de sobretaula de Nintendo, successora de la Wii
# Neoarisemus ibericus

Neoarisemus ibericus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: la península Ibèrica, incloent-hi els Monts Universals a les províncies de Conca i Terol.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Wagner, R., 1977. Neue Europäische Psychodiden. Senckenbergiana biologica. 58:157-170.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Miguel Carles-Tolrá Hjorth-Andersen (coord.), 2002. Catálogo de los Diptera de España, Portugal y Andorra (Insecta). Monografías S.E.A. - Vol. 8. Sociedad Entomológica Aragonesa (SEA). Saragossa. ISBN 8493280704. «PDF».
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Neoarisemus brevicornis

Neoarisemus brevicornis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Duckhouse, D. A., 1978. Non-phlebotomine Psychodidae (Diptera, Nematocera) of southern Africa. II. Subfamily Psychodinae: Neoarisemus and the brunettoid and telmatoscopoid genera. Annals of the Natal Museum. 23 (2):305-359.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Voces Cántabras

Voces Cántabras és el nom d'una coral fundada i dirigida en 1927 per Matilde de la Torre Gutiérrez en la localitat càntabra de Cabezón de la Sal, amb la finalitat de promoure la cultura i el folklore càntabre.
Una de les primeres i més importants actuacions de l'associació va ser oferta a Londres en 1932, en la qual es va representar la Baila de Ibio, basada en la Danza de las lanzas de Ruiloba.
Des d'octubre de 2003, la Coral Veus Càntabres és dirigida per la santanderina Mirian Jaurena Calderón, sent el seu actual president Úrculo Fernández.

## Premis

Entre les principals distincions rebudes per la coral, destaquen la Medalla d'Or de l'Ajuntament de Cabezón de la Sal, i la Insígnia d'Or de Caja Cantabria.

## Bibliografia

* Coral Voces Cántabras. José Hernández Úrculo.
* Historia de la Coral Voces Cántabras. Ayuntamiento de Cabezón de la Sal.

## Enllaços externs

* Coral Voces Cántabras a www.cabezondelasal.net Arxivat 2010-05-11 a Wayback Machine.
* Web Oficial Arxivat 2012-06-22 a Wayback Machine.
* Bloc Oficial
# Viquipèdia en danès

La Viquipèdia en danès és una edició en danès de la Viquipèdia. Ja que el danès és mútuament intel·ligible amb el suec i el noruec, els administradors del lloc col·laboren entre ells en les respectives viquipèdies a través de la secció Skanwiki del lloc Meta-Wiki de Wikimedia. Actualment, (octubre 2024) té 270.223 articles.

## Vegeu també

* Viquipèdia en noruec
* Viquipèdia en suec

## Referències

* ↑ Projecte Skanwiki
* ↑ List of Wikipedias

## Enllaços externs

* meta:Skanwiki
# Gran Duc Nicolau Mikhàïlovitx de Rússia

El Gran Duc Nicolau Mikhàïlovitx de Rússia (en rus: Великий князь Никола́й Миха́йлович), (26 d'abril de 1859 – 28 de gener de 1919) va ser el fill gran del Gran Duc Miquel Nikolàievitx de Rússia i un cosí germà d'Alexandre III.
Va ser un eminent historiador, va contribuir a l'estudi de la història de Rússia durant el regnat del Tsar Alexandre I de Rússia. Les seves obres, publicades en rus i en francès,inclouen documents diplomàtics del Tsar Alexandre I i Napoleó I; una biografia de, Paul Strogonov; i estudis biogràfics sobre Alexandre I i la seva esposa Elizabeth Alexeievna.
Políticament era liberal, va evolucionar cap al que ell en deia "republicanisme autoritari". Va ser membre de l'Académie française, Doctor honorari de Filosofia i Història de la Universitat Humboldt, Doctor honorari de la Universitat de Moscou, i President de la Societat Geogràfica Russa i de la societat de Pomologia.
Per les seves idees polítiques reformistes, va caure en desgràcia durant la darrera part del regnat del tsar Nicolau II. Després de la caiguda de la monarquia russa s'exilià a Vologda. Va ser empresonat pels bolxevics i executat als afores de la fortalesa de Sant Pere i Sant Pau de Petrograd.

## Bibliografia

* Alexander, Grand Duke of Russia, Once a Grand Duke, Cassell, London, 1932.
* Chavchavadze, David, The Grand Dukes, Atlantic, 1989, ISBN 0-938311-11-5
* Cockfield, Jamie H. White Crow: The Life and Times of the Grand Duke Nicholas Mikhailovich Romanov, 1859-1919. Praeger, 2002, ISBN 0-275-97778-1
* George, Grand Duchess of Russia, A Romanov Diary, Atlantic International Publications, 1988. ISBN 0-938311-09-3
* Hall, Coryne, Little mother of Russia, Holmes & Meier Publishers, Inc, 2001. ISBN 0-8419-1421-4
* King, Greg, Wilson, Penny, Gilded Prism, Eurohistory, 2006, ISBN 0-9771961-4-3
* Troyat, Henri, Tolstoy ,Doubleday, 1967. ISBN 0-8021-3768-7
* Zeepvat, Charlotte, The Camera and the Tsars, Sutton Publishing, 2004, ISBN 0-7509-3049-7.
# Víctor Agustín Ugarte

Víctor Agustín Ugarte (Tupiza, 5 de maig de 1926-La Paz, 20 de març de 1995) fou un futbolista bolivià de la dècada de 1950.
La seva carrera transcorregué majoritàriament al Club Bolívar, jugant també a San Lorenzo de Almagro el 1958, on fou el primer jugador bolivià que disputà la lliga argentina, i a Once Caldas de Colòmbia.
Marcà 16 gols en els 45 partits que disputà amb la selecció de Bolívia. Jugà amb la selecció entre 1947 i 1963, i guanyà el Campionat sud-americà de 1963 on marcà dos gols a la final davant Brasil.
L'Estadi Victor Agustín Ugarte de Potosí fou batejat en honor seu.

## Referències

* ↑ rsssf: Bolivia record international goalscorers
* ↑ rsssf: Copa América 1963

## Enllaços externs

* Partits internacionals a RSSSF
* Biografia Arxivat 2007-07-05 a Wayback Machine. (castellà)
# Noet (heretge)

Noet va ser un sacerdot de l'església d'Anatòlia cap a l'any 230. Havia nascut a Esmirna, o potser a Efes. Va impulsar una heretgia cristològica, després anomenada Modalisme i vinculada amb el Monarquianisme, una creença que defensa que Déu és una sola persona. Tertulià deia que les seves doctrines formaven part del Patripasianisme, que defensava que el Pare va ser qui havia sofert la passió i mort a la creu en lloc de Jesús.
Les seves creences el van conduir a la excomunió, i són conegudes principalment a través de l'obra d'Hipòlit, bisbe d'Òstia, contemporani de Noet a Roma, on l'heretge va fer cap després d'haver estat expulsat per la seva congregació, i on va tenir gran acceptació. Va tenir com a deixebles Epígon, que va difondre les seves idees a Roma i a altres regions, i a Cleòmenes, que sostenia que Déu era a la vegada visible i invisible. Quan era visible, era el Fill. Noet acceptava el quart evangeli, l'Evangeli de Joan, però considerava que les afirmacions que s'hi trobaven sobre el Logos eren al·legòriques.

## Referències

* 1 2 Latourette, Kennet S. A history of christianity. Volume I to A.D. 1500. San Francisco (Calif.): Harper, 1975, p. 144-146. ISBN 0060649526.
* ↑ Hipòlit de Roma. Εἰς τὴν αἲρεσιν Νοέτου τινός (Contra Haeresin Noeti)
# Noetherià

En matemàtica, l'adjectiu noetherià s'utilitza per descriure els objectes que satisfan una condició de cadena ascendent o descendent en uns certs tipus de subobjectes, el que significa que unes certes seqüències ascendents o descendents de subobjectes han de tenir una longitud finita. Els objectes noetherians porten el nom d'Emmy Noether, que va ser la primera d'estudiar les condicions de la cadena ascendent i descendent pels anells.

## en particular,

* Grup noetherià, un grup que satisfà la condició de cadena ascendent en subgrups.
* Anell noetherià, un anell que satisfà la condició de cadena ascendent en ideals.
* Mòdul noetherià, un mòdul que satisfà la condició de cadena ascendent en els submòduls.
* Més en general, es diu que un objecte d'una categoria és noetherià si no hi ha una de les seves filtracions infinitament creixent per subobjectes. Una categoria és noetheriana si cada objecte en ell és noetherià.
* Relació noetheriana, és una relació binària que satisfà la condició de cadena ascendent en els seus elements.
* Espai topològic noetherià, és un espai topològic que satisfà la condició de cadena descendent en conjunts tancats.
* Inducció noetheriana, també nomenada inducció ben fundamentada, un mètode de prova per a relacions binàries que satisfan la condició de cadena descendent.
* Sistema de reescriptura noetherià, un Sistema abstracte de reescriptura que no té cadenes infinites.
* Esquema noetherià, un esquema en la geometria algebraica que admet una coberta finita per espectre obert dels anells noetherians.
# Gran Hotel Bali

El Gran Hotel Bali de Benidorm (País Valencià), inaugurat el 17 de maig de l'any 2002, és l'hotel més alt d'Europa, així com l'edifici més alt del País Valencià. Té un total de 186 metres, a pesar que el pla parcial de construcció preveia una altura de 210 metres.
La instal·lació és de quatre estrelles, i compta amb 52 plantes en les quals es troben: 776 habitacions, dotze d'elles suites, 68 suites junior i altres deu dormitoris adaptats per a minusvàlids.
El Gran Hotel Bali, que està situat a La Cala de Benidorm, va començar a construir-se en 1988, amb un pressupost pròxim als 2.000 milions de pessetes, i la seva estructura va quedar acabada deu anys després. A partir d'aquest moment va donar començament la fase d'habilitació i decoració de dependències, distribuïdes en dos edificis.
El director del projecte, l'arquitecte Antonio Escario, va treballar al costat d'un ampli equip de col·laboradors que van dissenyar per a aquest hotel una estructura de formigó per a una superfície total construïda de 40.000 metres quadrats.
Anualment l'hotel alberga una carrera de pujada d'escales fins al mirador, estant el rècord en possessió de l'australià Paul Crake, que en l'any 2003 va ascendir en 4 minuts i 35 segons. Des del Gran Hotel es va celebrar el primer campionat de salt base, l'Spain Base 08. A l'any següent se celebra el primer campionat mundial d'aquesta disciplina.

## Enllaços externs

* Gran Hotel Bali
* Urbanity.es - Gran Hotel Bali Arxivat 2009-06-28 a Wayback Machine.
* Competició de Pujada d'Escales Arxivat 2009-05-04 a Wayback Machine.
* Festival d'Escacs del Gran Hotel Bali
# Gran Hotel de Font-romeu

El Gran Hotel de Font-romeu és un antic hotel construït la dècada del 1910 a Font-romeu per acollir els turistes, coincidint amb l'arribada del Tren Groc a la població. Va ser inaugurat el juny de 1914 i originalment tenia dues-centes habitacions, sales de jocs, un casino, sales d'esport i un restaurant.
A la dècada de 1970 i va ser reconvertit en apartaments. La façana, la coberta i la caixa d'escala i els seus elements decoratius estan protegits com a monument històric des del 1988.
Està situat en el número 2 de l'Avinguda de Jean Paul, a prop, al nord i damunt del centre de Font-romeu.

## Vegeu també

* Estació de Font-romeu, Odelló i Vià

## Referències

* 1 2 Referència n. PA00104028, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
* ↑ El Gran Hotel de Font-romeu en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* El Gran Hotel de Font-romeu a Youtube
* Celebració del centenari del Gran Hotal, a Youtube