OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Contratemps

S'anomena contratemps a la mètrica musical on les notes febles estan precedides per un silenci en les parts fortes. El que el diferencia d'una síncope és que aquesta s'allarga fins al temps següent, en canvi un contratemps es posa sobre el temps feble i substitueix els temps forts per silencis. Se l'obté per una pausa i o per un lligat, «per bé que alguns teòrics només consideren com a bona la primera opció, i reserven el lligat exclusivament per a la síncope».

## Tipus

Segons la relació del silenci i la nota:
* Regulars: quan la durada del silenci i la nota són iguals,
* Irregulars: quan la durada del silenci i la nota són diferents.
També depenent de la durada de la nota pot ser:
* Molt llargs: Si el silenci i la nota ocupen més de dues parts.
* Llargs: Si el silenci i la nota ocupen dues parts.
* Breus: Si el silenci i la nota ocupen només una part.
* Molt breus: Si el silenci i la nota ocupen només una part.

## Altres significacions

* Contratemps, primer àlbum del grup garrotxí Relax
* Contratemps, festival de música antigua a Sant Cugat
* A Contratemps, dietari de Feliu Formosa i Torres
* Contratemps, pel·lícula d'Oriol Paulo.

## Referències

* ↑ «Contratemps». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Soler i Ramírez, Sergi. «08 Síncopes, contratemps i valors irregulars». Les classes d'en Sergi. Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya, 20-08-2012. [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ Troya, David. «¿Qué es una anacrusa?¿Y una síncopa?¡¿Y un contratiempo?!» (en castellà), 02-05-2020. [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ «contratemps». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Relat - Contratemps». Enderrock, 21-02-2020. [Consulta: 28 juny 2021].
* ↑ Ballart, Nielo. «El 'Contratemps' uneix la música històrica amb programes de nova creació». Tot Sant Cugat, 25-10-2020. [Consulta: 28 juny 2021].
* ↑ Formosa, Feliu. A contratemps : diaris. 1a ed. Catarroja, València: Periféric Edicions, 2005. ISBN 84-933851-0-7.
# Capelito. El bolet màgic

Capelito. El bolet màgic és una sèrie televisiva dirigida al públic infantil, amb el format d'un programa d'animació de plastilina i stop motion (tècnica d'animació que consisteix a aparentar el moviment d'objectes estàtics per mitjà d'una sèrie d'imatges fixes successives), que reuneix diversos curtmetratges sense paraules al voltant d'un mateix personatge. Aquests curtmetratges formen una sèrie de capítols, d'uns cinc minuts de durada cadascun.

## Contingut i temàtica

En el petit món dels bolets, Capelito causa sensació gràcies al seu nas màgic, que li permet transformar el seu barret a voluntat. Aquest és el tema principal dels curts, que es combina sempre amb altres trames. Els curtmetratges versen sobre diversos temes com la natura, els fongs i el sentit de les coses que es fan en l'edat infantil.

## Premis i reconeixements

La sèrie infantil ha recollit diversos premis durant la seva distribució per diversos països. Entre aquests destaca el premi al millor programa pilot de sèrie al Festival Internacional de Cinema d'Animación d'Annecy rebut el 1999, o el Golden Gate for TV Narrative Short Form al Festival Internacional de Cinema de San Francisco del 2007.

## Referències

* 1 2 Puig Olivé, Irene de. «Guia didàctica per treballar Capelito. Fitxa tècnica i artística». GrupIREF. Arxivat de l'original el 18 de març 2017. [Consulta: 17 març 2017].
* ↑ «Capelito. El bolet màgic. Dossier pedagògic». Educa.cerdanyola.cat. Arxivat de l'original el 2017-03-18. [Consulta: 17 març 2017].
* ↑ Cendros, Teresa «La serie española 'Capelito', premiada en el festival de Annecy». El País, 13-07-1999 [Consulta: 17 març 2017].
* ↑ «Capelito guanya el seu 16è premi al Festival Internacional de Cinema de San Francisco». News. Catalan Films & TV, 23-05-2007. [Consulta: 17 març 2017].

## Enllaços externs

* Vídeos dels 52 capítols de Capelito
# Tiguino

Tiguino (en rus: Тигино) és un poble del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 323 habitants. Pertany al districte municipal de Bolxaia Murtà.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2014-07-13. [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Айтатский сельсовет». Официальный сайт Администрации Большемуртинского района. Arxivat de l'original el 2019-06-11. [Consulta: 7 juny 2019].
# Gerardo Caetano

Gerardo Caetano (Montevideo, Uruguai, 1958) és historiador i analista polític, catedràtic de la Universitat de La República (Uruguai). És catedràtic i coordinador acadèmic de l'Observatori Polític de l'Institut de Ciència Política de la Universitat de la República, a l'Uruguai. Entre altres activitats, és director acadèmic del Centre per a la Formació en Integració Regional, president del Centre UNESCO de Montevideo des de la seva fundació l'any 2003 i membre de l'Acadèmia Nacional de Lletres de l'Uruguai. Entre les seves publicacions més recents destaquen Técnica legislativa. Teoría, métodos y aspectos político-institucionales (amb Óscar Sarlo, PNUD, 2010) i Gobernabilidad democrática y ciudadanía en América del Sur. Impactos políticos de la crisis global (FLACSO, 2010).

## Referències

* ↑ «Gerardo Caetano». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 4 abril 2016].
# Palaeoraphe

Palaeoraphe és un gènere extint de palmeres (Arecaceae), monotípic, Palaeoraphe dominicana vivia al Miocè amb dipòsits d'ambre a l'illa Hispaniola. El gènere es coneix per una sola flor completa de 10,8 mm de diàmetre.

## Referències

* 1 2 Poinar, G. «Fossil palm flowers in Dominican and Baltic amber». Botanical Journal of the Linnean Society, 139, 4, 2002, pàg. 361–367. DOI: 10.1046/j.1095-8339.2002.00052.x.
* ↑ Iturralde-Vinent, M.A. «Age and Paleogeographical Origin of Dominican Amber». Science, 273, 1996, pàg. 1850–1852. DOI: 10.1126/science.273.5283.1850.
# Daus

* Aquest article tracta sobre el municipi francès. Vegeu-ne altres significats a «Dau».
Daus (en francès Daux) és un municipi del Savès, en el Llenguadoc, en el departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Monument

* Ajuntament
* Memorial
* Església

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
Viccionari
# Golfo Aranci

Golfo Aranci (gal·lurès Figari) és un municipi italià, dins de la Província de Sàsser. L'any 2007 tenia 2.206 habitants. Es troba a la regió de Gal·lura. Limita amb el municipi d'Olbia. La denominació del municipi deriva del gal·lurès Golfu di li Ranci ('golf dels crancs').

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Sergio Memmoli | Llista cívica |

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2019-10-03 a Wayback Machine.
# Contrast (joieria)

Un contrast o segell de contrast és una marca que es grava en els objectes fets amb metalls preciosos com a garantia de la seva puritat. Són cisellats amb un punxó en els objectes d'or, argent et o platí per un taller o laboratori oficialment acreditat per a realitzar contrastos de puresa química sobre les mostres de metall. Aquestes marques s'estampen en llocs poc visibles de l'objecte i en cas que aquest tingui peces desmuntables o independents com una tapa, anses, etc, han de ser presents en cada part de metall noble.
La reglamentació difereix segons els països i les diferents tradicions però generalment consisteix en una marca que indica la puresa o qualitat del metall. A aquesta se n'hi poden afegir altres com la del fabricador, l'autoritat reguladora i en països com França i Gran Bretanya un sistema per a datar les peces. En l'actualitat hi ha un esforç per a normalitzar les regulacions en els diferents països per tal d'afavorir el control i el comerç internacional.

## Història

Si bé les primeres marques de control s'han trobat en peces romanes d'Orient del segle iv, la primera norma europea va aparèixer a França amb l'Estatut d'Orfebres del 1260, promulgat per Etienne Bouleau, prebost de París durant el regnat de Lluís IX.
També s'anomena segell de contrast (hallmark en anglès) una petita marca feta en el metall amb un cisell o punxó que serveix per a garantir-ne la puresa, indicar l'orfebre o el laboratori oficial on es va fer l'anàlisi. Normalment aquesta petita marca és picada (gravada), en els anells, en la part posterior, i en collarets, braçalets, agulles, etc., moltes vegades es marca en el tancament o parts posteriors, de manera que no llevin valor a la peça.

## Quadre legal

El contrast és obligatori per a totes les peces de metall noble que han deixat ser venudes com a joia i consta de tres petitíssimes marques; la primera indica la puresa de l'or, per exemple 750 (750 mil·lèsimes), la qual cosa vol dir que l'or té 18 quirats, la segona marca indica el laboratori oficial on s'ha fet l'anàlisi de la seva puresa i la tercera marca és la de l'artesà (er a veure els contrastos, cal utilitzar lupa petita, de 10 augments al mínim)
En molts casos i amb la finalitat d'estalviar impostos estatals, costos d'anàlisis i altres despeses, es vé nen algunes peces sense contrastar o que duen solament el contrast de l'artesà. Això en teoria no és permès per la llei, però en el cas que el comprador l'accepti per confiança en el venedor, ha d'exigir-li una petita rebaixa en el preu i podria provar el metall amb una "pedra de toc", per a poder comprovar la qualitat de la peça que ha comprat.

## Bibliografia

* Loyen, Frances. Manual de platería (en castellà). 15. AKAL, 1998, p. 51-58 (Artes, técnicas y métodos). ISBN 9788478430178.
# Veauville-lès-Quelles

Veauville-lès-Quelles és un municipi francès situat al departament del Sena Marítim i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 104 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Veauville-lès-Quelles era de 104 persones. Hi havia 44 famílies de les quals 12 eren unipersonals (12 dones vivint soles i 12 dones vivint soles), 12 parelles sense fills i 20 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 55 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 12 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 55 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 9 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 13 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 37 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 23 habitatges hi havia un automòbil i a 16 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Veauville-lès-Quelles el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 0 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 4 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 8 |
| 0 | 5 a 9 | 12 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 70 persones, 47 eren actives i 23 eren inactives. De les 47 persones actives 41 estaven ocupades (21 homes i 20 dones) i 6 estaven aturades (2 homes i 4 dones). De les 23 persones inactives 7 estaven jubilades, 11 estaven estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 2 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa immobiliària i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una agència immobiliària.
L'any 2000 a Veauville-lès-Quelles hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Veauville-lès-Quelles a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Veauville-lès-Quelles a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Dispositiu electrònic

Un aparell o dispositiu electrònic consisteix en una combinació de components electrònics organitzats en circuits, destinats a controlar i aprofitar els senyals elèctrics. Exemple de dispositiu electrònic és un amplificador de so que amplifica el flux d'energia d'un micròfon cap als altaveus.

## Vegeu també

* Aparell elèctric
* Hardware
# Projecció de Hammer

La projecció de Hammer és una projecció cartogràfica pseudo-azimutal que és equivalent (preserva les proporcions de les àrees) però no és conforme (distorsiona les formes).
Aquesta projecció és un artefacte matemàtic, no una representació d'una construcció geomètrica. Es construeix amb l'hemisferi central de la projecció azimutal equivalent afegint a banda i banda la resta del globus doblant l'escala horitzontal fins a formar una el·lipse el doble d'ample que d'alta.
Suposant una escala a l'Equador escala i un meridià central de longitud long0, aquestes són les equacions per a un mapa d'aspecte equatorial per a obtenir les coordenades cartesianes x, y en el pla per al lloc amb longitud long i latitud lat:
# Golfus de Roma (pel·lícula)

* Aquest article tracta sobre la pel·lícula. Si cerqueu el musical, vegeu «Golfus de Roma (obra de teatre)».
Golfus de Roma (títol original en anglès: A Funny Thing Happened on the Way to the Forum) és una pel·lícula de 1966 dirigida per Richard Lester, basada en el musical homònim, amb música i lletra de Stephen Sondheim, sobre un llibret de Burt Shevelove i Larry Gelbart. Erronius (un ancià que fa vint anys que cerca els seus fills segrestats pels pirates) és interpretat per Buster Keaton en el seu darrer paper; quan l'interpretà, patia un càncer terminal. La pel·lícula es va doblar al català.
L'obra s'inspira en les comèdies de l'autor romà Plaute (251-183 aC); concretament, s'hi poden trobar elements argumentals procedents del Pseudolus, Miles Gloriosus i Mostellaria, component un reeixit collage seguint la tècnica de la contaminatio. El resultat és la divertida història de Pseudolus, un esclau murri i mentider que ha pactat amb el seu amo obtenir la llibertat a canvi d'aconseguir-li la cortesana que viu a la casa del costat.

## Repartiment

* Zero Mostel: Pseudolus
* Phil Silvers: Marcus Lycus
* Michael Crawford: Hero
* Jack Gilford: Hysterium
* Annette Andre: Philia
* Buster Keaton: Erronius
* Michael Hordern: Senex
* Leon Greene: Capità Miles Gloriosus
* Patricia Jessel: Domina
* Inga Neilsen: Gymnasia
* Peter Butterworth: Roman Sentry
* Roy Kinnear: instructor de gladiadors
* Pamela Brown: gran sacerdotessa
* Beatrix Lehmann: mare de Domina
* Bill Kerr: Gladiador
* Jon Pertwee: Crassus
* Frank Thornton: esclau
* Ingrid Pitt: Cortesana

## Referències

* ↑ «Golfus de Roma». Ésadir.cat. [Consulta: 25 juliol 2022].
* ↑ «A Funny Thing Happened on the Way to the Forum». The New York Times.
# Cryptocentrus pretiosus

Cryptocentrus pretiosus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Xadíritsi

Xadíritsi (en rus: Шадырицы) és un poble de l'óblast de Leningrad, a Rússia, que el 2017 tenia 6 habitants.

## Referències

* ↑ «АДМИНИСТРАТИВНО- ТЕРРИТОРИАЛЬНОЕ ДЕЛЕНИЕ ЛЕНИНГРАДСКОЙ ОБЛАСТИ» (Pdf) (en rus). [Consulta: 2 juny 2024].
# Moviment per la Temprança

El Moviment per la Temprança és un moviment social contra el consum de begudes alcohòliques. En critica el consum excessiu i promou la temprança o l'abstinència total. Va formar grups de pressió a favor de lleis contra l'alcohol. El moviment va tenir difusió especialment en països de cultura anglosaxona, com ara Anglaterra, Estats Units, Austràlia, Canadà, Irlanda i Nova Zelanda.

## Als Estats Units

Al tombant del segle xviii al xix es van formar a Connecticut, Virgínia i a l'estat de Nova York lligues o associacions per la temprança. Estaven inspirades per la idea que l'alcohol produeix dany físic i psicològic. A la dècada de 1820 es van començar agrupacions similars en vuit estats més.
L'American Temperance Society (Societat nord-americana per la temprança) es va formar el 1826, i es va beneficiar pel renovat interès que el país sentia per la moralitat i la religió. En dotze anys va arribar a tenir 8.000 agrupacions locals i més d'un milió i mig de membres. Cap a 1839, ja hi havia als Estats Units divuit publicacions periòdiques advocant per la temprança.
A causa de la correlació entre l'alcoholisme i la violència domèstica, el Moviment per la Temprança es vinculava sovint amb altres moviments pels drets de la dona. A l'extrem més fanàtic del moviment hi havia Carrie Nation, la dona que, destral en mà, envaïa tavernes i destruïa les ampolles que hi trobava.
El metodisme i, més tard, el mormonisme, són exemples de religions que van afavorir el moviment per la temprança. El moviment va aconseguir el seu auge amb la ratificació de l'esmena XVIII a la Constitució, sovint anomenada simplement la Llei Seca. Irònicament, la prohibició va acabar per convèncer el públic que prohibir l'alcohol per complet produïa més mals socials que els que curava.

## Vegeu també

* Abstèmia

## Referències

* ↑ Blocker, Jack S. American temperance movements: cycles of reform (en anglès). Woodbridge: Twayne Publishers, 1989, p. 199. ISBN 9780805797275.
* ↑ Hanson, David J. «American Temperance Society: It Led to Prohibition» (en anglès). Alcohol Problems & Solutions, 06-12-2015.
# Varzim Sport Club

El Varzim Sport Club és un club de futbol portuguès de la ciutat de Póvoa de Varzim.

## Història

El club va ser fundat el 25 de desembre de 1915 amb el nom Varzim Foot-Ball Club. El 25 de març de 1916, adoptà el nom Varzim Sport Club. Des de la seva fundació juga a l'Estádio do Varzim Sport Club. Des de 1963 fins 2005 el club ha jugat 21 cops a primera divisió. La temporada 2010-11 el club baixà a categories no professional per primer cop en 15 anys.

## Palmarès

* Segona divisió portuguesa de futbol:
** 1962-63, 1975-76, 1995-96, 2011-12
* Tercera divisió portuguesa de futbol:
** 1961-62
* Liga Intercalar:
** 2007-08

## Referències

* ↑ «Clube». Varzim.pt, 27-06-2012 [Consulta: 27 juny 2012]. Arxivat 18 de setembre 2012 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-09-18. [Consulta: 11 setembre 2017].
* ↑ «História». Varzim.pt, 27-06-2012 [Consulta: 27 juny 2012]. Arxivat 1 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-04-01. [Consulta: 11 setembre 2017].
* ↑ «Instalações do Varzim SC». Varzim.pt, 27-06-2012 [Consulta: 27 juny 2012]. Arxivat 1 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-04-01. [Consulta: 11 setembre 2017].
* ↑ «Portugal All-Time Table 1ªLiga/1ªDivisão 1934-2005». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Liga Orangina 2010/2011». ZeroZero.pt, 27-06-2012 [Consulta: 27 juny 2012].

## Enllaços externs

* Varzim Sport Club - Lloc web oficial
* ZeroZero perfil
* NationalFootballTeams.com perfil
* ForaDeJogo.net perfil
# Vas limfàtic

Els vasos limfàtics condueixen la limfa a les venes. És una part del sistema limfàtic.
S'originen quan s'ajunten amb capil·lars limfàtics i formen vasos més grans, semblants a les venes, que presenten a l'interior vàlvules per impedir que la limfa torni. Desemboquen en diferents llocs del sistema circulatori sanguini, al qual retornen l'aigua i els líquids que sobren.
# Poltàvskoie

«Poltàvskoie» té aquests significats:

## Crimea

* Poltàvske (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Poltàvskoie (Stàvropol), localitat del krai de Stàvropol, a Rússia
# Museu Arqueològic de Melos

El Museu Arqueològic de Melos és un dels museus de Grècia. Està situat a l'illa de Melos, dins l'arxipèlag de les Cíclades. Es troba en un edifici d'estil neoclàssic construït al 1870, dissenyat per Ernst Ziller. L'inauguraren al 1985.
Conté una sèrie de peces arqueològiques de l'illa, entre les quals hi ha objectes provinents de l'important jaciment prehistòric de Filakopí (tot i que moltes peces importants d'aquest lloc es troben en altres museus). Hi ha també escultures, relleus, inscripcions i fulles d'obsidiana. L'obsidiana procedent de l'illa de Melos fou una matèria fonamental de les primeres cultures de l'Egeu, sobretot en la civilització ciclàdica.

## Col·leccions

La col·lecció es distribueix en quatre sales d'exposició i un espai a l'aire lliure. A la sala A hi ha una reproducció de la famosa Venus de Milo l'original de la qual es troba al Museu del Louvre de París, a més de nombroses eines d'obsidiana. La sala B alberga troballes prehistòriques des del cinqué mil·lenni fins a finals del segon mil·lenni ae. La majoria procedeixen del jaciment de Filakopí. N'hi ha peces de ceràmica i estatuetes, entre les quals destaca la denominada «Dama de Filakopí», que representava potser una divinitat o una sacerdotessa. La sala C conté peces de terrissa de períodes posteriors, des del geomètric fins a l'època romana. També hi ha monedes, eines i objectes de la vida quotidiana d'aquestes èpoques. Finalment, la sala D inclou escultures dels períodes hel·lenístic i romà, i en destaca una d'un sacerdot de Dionís. També conté ofrenes votives com algunes peces amb inscripcions en alfabet de Melos, una versió de l'alfabet grec particular de l'illa que tenia 21 signes d'escriptura.Plantilla:Galería de imágenes

## Referències

* ↑ Ministerio de Cultura de Grecia: Museo Arqueológico de Milos: descripción (en griego)
* ↑ Museo Arqueológico de Milos en la página milos.gr (en griego)