OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Propel·lent

Propel·lent, o propulsant, és qualsevol gas, líquid o sòlid l'expansió del qual es pot utilitzar per impartir moviment a una altra substància o objecte.

## Gasos

Als dispensadors d'aerosols s’utilitzen gasos comprimits com l'òxid de dinitrogen ${\ce {N2O}}$, el diòxid de carboni ${\ce {CO2}}$ i molts hidrocarburs halogenats com a propel·lents. El propel·lent pot romandre en forma gasosa (òxid de dinitrogen o diòxid de carboni), o bé es pot liquar a pressió. Els productes alimentaris, com la nata artificial, són impulsats per òxid de dinitrogen o diòxid de carboni; els productes no alimentaris, com ara cosmètics, insecticides, pintures i productes farmacèutics, abans es dispensaven amb l’ajut d'hidrocarburs fluorats, però a causa dels seus efectes destructius de la capa d'ozó de la Terra, han estat prohibits a molts països, excepte per a usos essencials com ara alguns medicaments, pesticides, lubricants i productes de neteja d'equips elèctrics o electrònics. Aquests s'han substituït per hidrocarburs no completament halogenats, que no afecten la capa d'ozó.
Els gasos més importants emprats com a propel·lents actualment són:
* Hidrocarburs: propà, metilpropà, butà, pentà, ciclopentà.
* Dimetil èter.
* Hidrocarburs halogenats: 1,1,1,2 tetrafluoretà o HFC134a, 1,1-difluoroetà o HFC152a, 1,1,1,2,3,3,3-heptafluoropropà o HFC227ea.
* Gasos atmosfèrics: Diòxid de carboni, nitrogen, òxid de dinitrogen.

## Líquids

Els propel·lents sòlids i líquids són substàncies que experimenten una combustió ràpida i produeixen productes gasosos. Són anomenats propergols. Hi ha diversos propel·lents de coets líquids: monopropel·lents, com el nitrometà ${\ce {CH3NO2}}$, que contenen tant oxidant com combustible i s’encenen per alguns mitjans externs; bipropel·lents, que consisteixen en un oxidant com l’oxigen líquid i un combustible com l’hidrogen líquid, que s’injecten en una cambra de combustió des de recipients separats; i multipropel·lents, composts per diversos oxidants i combustibles.

## Sòlids

La pólvora negra es va utilitzar com a propulsor en armes i coets fins al segle xx, quan va entrar en ús la pólvora de base doble (40 % de nitroglicerina, 60 % de nitrocel·lulosa). Altres propel·lents sòlids moderns són el perclorat fos (que utilitza perclorat d'amoni com a oxidant i diversos olis o cautxús com a combustible) i els propel·lents compostos (que utilitzen un aglutinant de plàstic amb picrat d’amoni, nitrat de potassi ${\ce {KNO3}}$ o nitrat de sodi ${\ce {NaNO3}}$).

## Referències

* 1 2 3 Britannica, The Editors of Encyclopaedia «Propellant». Encyclopedia Britannica, 18-03-2019 [Consulta: 1r febrer 2021].
* ↑ «Propellants» (en anglès). [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ «propulsant | enciclopèdia.cat». Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 1r febrer 2021].
# Mèon (mitologia)

Mèon (en grec antic Μαίων) va ser, segons la mitologia grega, un tebà fill d'Hemó i net de Creont.
Va combatre contra els set Cabdills que volien conquerir Tebes. Va comandar, amb Licofontes, el desgraciat parany que els tebans van muntar contra Tideu. D'aquesta emboscada només en va sortir viu ell, morint els més de quaranta homes que l'acompanyaven. Tideu el va perdonar. Quan aquest heroi va morir davant les portes de Tebes, Mèon el va enterrar.
Una tradició recollida per Eurípides diu que Mèon era fill d'Hemó i d'Antígona. Normalment es diu que Hemó estava només promès amb ella, però algunes versions expliquen que el matrimoni es va celebrar.

## Referències

* ↑ Èsquil descriu els fets a la tragèdia Els set contra Tebes
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 359. ISBN 9788496061972.
# Jean du Bellay

Jean du Bellay (Glatigny, 1492 † Roma, 16 de febrer de 1560) va ser un Arquebisbe Catòlic i diplomàtic Francès.
Era poeta i bon amic de Francesc I de França, va ser ambaixador en diverses ocasions d'aquest monarca. Va ser el primer bisbe de Baiona, a continuació, va ser elegit bisbe de París el 1532, càrrec que va ocupar fins a 1551 (durant part d'aquest període va ser també Administrador Apostòlic de la Diòcesi de Llemotges). Amb ell va començar el Renaixement a la diòcesi. Fou negociador el 1533 entre Enric VIII d'Anglaterra i el Papa Climent VII per evitar una ruptura amb la Santa Seu el 1536.
El Papa Pau III el va elevar al rang de cardenal en el consistori del 21 de maig de 1535, assignant-li l'església titular de Santa Cecília. Va canviar diverses vegades de titularitat: el 1547 va ser nomenat pel títol de Sant Pere a Vincoli, i després el 1548 a Sant Adriano l'any següent i finalment a Sant Crisògon d'Aquileia.
Va caure en desgràcia en temps d'Enric II, va renunciar a la diòcesi de París el 1551 i es va traslladar a Roma.
El 1553 va ser nomenat bisbe de Porto-Santa Rufina el 1555 i va deixar la propietat de la diòcesi d'Ostia.
# Lliga dels Pirineus d'handbol femenina 2005

Edició de la VI Lliga dels Pirineus d'handbol femenina de l'any 2005.
La competició es disputà a Toluges el 3 i 4 de setembre del 2005.

## Resultats

| VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre | VI Lliga dels Pirineus femenina • Toluges - 2005 • 3 i 4 de setembre |
| Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| HB Cercle Nîmes | ? |
| Esportiu Castelldefels | ? |
| | | HB Cercle Nîmes | 26 |
| | | Associació Lleidatana | 18 |
| | | Tercer lloc | Tercer lloc |
| Associació Lleidatana | ? | Bouillargues | 22 |
| Bouillargues | ? | | Esportiu Castelldefels | 18 |

## Classificació final

Classificació final :
| 1r | HB Cercle Nîmes |
| 2n | Associació Lleidatana |
| 3r | Sun AL Bouillargues |
| 4t | Esportiu Castelldefels |

## Vegeu també

* Lliga dels Pirineus d'handbol femenina
# Haplochromis pharyngomylus

Haplochromis pharyngomylus és una espècie extinta de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles podien assolir els 12,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es trobava al llac Victòria (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* van Oijen, M.J.P., J. Snoeks, P.H. Skelton, C. Maréchal i G.G. Teugels, 1991. Haplochromis. p. 100-184. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fabián Roncero Domínguez

Fabián Roncero Domínguez (Madrid, Espanya 1970) és un atleta espanyol, un dels millors especialistes en les proves de fons.

## Biografia

Va néixer el 19 d'octubre de 1970 a la ciutat de Madrid.

## Trajectòria esportiva

Ha arribat a ser recordista nacional de marató i de 10.000 metres i rècord d'Europa de mitja marató, si bé, perseguit per la mala fortuna en l'alta competició, mai ha arribat a aconseguir grans victòries com altres esportistes de la talla de Martín Fiz o Abel Antón així com pel domini africà en les grans competicions mundials.
En la seva segona participació en una marató, la marató realitzada a Capri el 1996, aconseguí un temps de 2:09:43, el qual el col·locà entre els millors del món. El seu major moment de glòria amb la selecció espanyola fou la victòria per equips en el Campionat del Món d'Atletisme 1997 en marató i la medalla de bronze del Campionat d'Europa de Cross l'any 2002, en la qual va perdre una sabatilla al principi de la competició, cosa que li va impedir poder optar a l'or; tot i això aconseguí la victòria per equips en aquesta mateixa competició.
El setembre de 1997 fou guardonat amb el Premi Príncep d'Astúries dels Esports com a integrant de l'Equip espanyol de Marató.

### Millors marques

* 3.000 m - 7:41.48 Barcelona (2000)
* 5.000 m - 13:22.46 Sant Sebastià (2001)
* 10.000 m - 27:14.44 Lisboa (1998)
* Mitja marató - 59:52 Berlín (2001)
* Marató - 2:07:23 Rotterdam (1999)

## Referències

* ↑ Récords d'aria en a pachina web de l'IAAF
* ↑ (castellà) Príncep d'Astúries dels Esports 1997 Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (castellà) Fitxa a la Real Federación Española de Atletismo Arxivat 2008-12-05 a Wayback Machine.
* (anglès) Fitxa a la IAAF
# Lucille Watahomigie

Lucille Watahomigie (nascuda el 1945 a Valentine (Arizona)) és una pedagoga i lingüista hualapai i parlant nadiua del hualapai. Després de rebre el graduat en educació primària a la Universitat del Nord d'Arizona va tornar a la comunitat hualapai de Peach Springs i va treballar com a mestra a l'Escola de Peach Springs. Va rebre el seu títol de mestra en la Universitat d'Arizona, on va treballar com a professora durant tres anys abans de tornar a la Nació Hualapai el 1975 per fundar el programa d'educació bilingüe i bicultural hualapai en resposta a la demanda de la comunitat. En 1982 va ser coautora de la primera gramàtica completa de referència en la seva llengua, "Hualapai Reference Grammar", així com un diccionari, i fou instrumental en el desenvolupament d'una ortografia pràctica per al hualapai. En 1987 va fundar l'American Indian Language Development Institute a la Universitat d'Arizona, resultant en la formació lingüística de molts educadors d'idiomes indígenes i en promoure el desenvolupament i revitalització dels idiomes natius a Arizona i arreu dels Estats Units. També ha impartit classes a l'institut des dels seus inicis i hi segueix ensenyant regularment. Algunes de les seves altres obres publicades inclouen Spirit Mountain: A Yuman Anthology, de la que en va ser redactora, així com obres sobre l'educació bilingüe, etnobotànica, l'educació, la lingüística i la revitalització de la llengua.

## Referències

* 1 2 Lucille Watahomigie. Women's Plaza of Honor - Women Honored Arxivat 2012-12-02 at Archive.is, The University of Arizona
* ↑ McVeigh, Kerry «Hualapai students learn to read and write their native language» (Reprint). Kingman Daily Miner. Western News&Info, Inc. [Kingman, Arizona], 11-01-1981, p. 8–9 [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ Nancy H. Hornberger. Indigenous Literacies in the Americas: Language Planning from the Bottom Up. Walter de Gruyter, 1997, p. 95–. ISBN 978-3-11-015217-3 [Consulta: 29 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Breu biografia de Lucille Watahomigie Arxivat 2012-12-02 at Archive.is escrita per la seva col·lega Ofelia Zepeda
# Lucil·la

Lucil·la és el nom dels següents personatges:
* Ànnia Lucil·la, filla de Marc Aureli
* Domícia Lucil·la, mare de Marc Aureli
# Crisotal·lita

La crisotal·lita és un mineral de la classe dels halurs. El nom és una al·lusió al color i al contingut en tal·li.

## Característiques

La crisotal·lita és un halur de fórmula química K₆Cu₆Tl$^{3+}$Cl$_{17}$(OH)₄·H₂O. Cristal·litza en el sistema tetragonal. Es troba en forma de cristalls prismàtics tabulars, lamel·lars, equants o curts de fins a 0,1 mm de mida; també pseudomorf després de crostes de cristall d'urusovita de fins a 1,5 cm × 2 cm de superfície.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscú (Rússia), amb el número de registre: 4384/1.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Pyatno, al segon con d'escòria de l'avanç nord de la Gran erupció fissural del volcà Tolbàtxik, al krai de Kamtxatka (Rússia). També ha estat trobada a la propera fumarola Glàvnaia Tenoritóvaia. Aquests dos indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Chrysothallite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 4 juliol 2021].
# Crisp (germà de Claudi II)

Crisp (Crispus) fou germà de l'emperador Claudi II el Gòtic i pare de Clàudia. Crisp fou besavi de Constantí el Gran.

## Referències

* ↑ Rosse, J. Willoughby; Blair, John. An index of dates: Comprehending the principal facts in the chronology and history of the world, from the earliest to the present time (en anglès). H.G.Bohn, 1858, p. 183.
Viccionari
# Crispin Nash-Williams

Crispin Nash-Williams (Cardiff, 19 de desembre de 1932 - Ascot, 20 de gener de 2001) va ser un matemàtic gal·lès.

## Vida i Obra

Nash-Williams era fill d'un professor d'arqueologia i conservador del Museu Nacional a Cardiff. En esclatar la Segona Guerra Mundial, quan tenia set anys, el pare es va allistar a l'exèrcit i ell va haver d'anar a un internat a Oxford, mentre la seva mare, amb el seu germà petit, Piers, s'instal·laven a Norfolk. En acabar la guerra, es va graduar de secundària a la Rugby School i, el 1946 es va matricular al Trinity Hall de la universitat de Cambridge per estudiar matemàtiques i on es va graduar el 1953. Va continuar treball de post-grau a Cambridge i, després d'un curs a la universitat de Princeton, va obtenir el doctorat el 1958 a Cambridge.
El 1957 havia sigut nominat professor de la universitat d'Aberdeen i s'hi va estar fins al 1967 quan va ser contractat per la universitat de Waterloo a Ontario, (Canadà) per inaugura el nou departament de combinatòria i optimització. El 1972 va retornar a Aberdeen, però només hi va estar tres cursos ja que el 1975 va ser nomenat catedràtics de la universitat de Reading. El 1996 es va retirar, avorrit del treball administratiu, per poder continuar fent recerca matemàtica, però aviat li va ser detectat un càncer i se'n va anar a viure a prop del seu germà a Ascot, on va morir el 2001.
Nash-Williams va fer importants contribucions en el camp de la combinatòria i de la teoria de grafs, amb aportacions interessants també en camins aleatoris, cadenes de Màrkov i teoria dels quasi-ordres. Va publicar més de setanta articles en revistes científiques.

## Referències

* ↑ Welsh, 2003, p. 829.
* ↑ Welsh, 2003, p. 830.
* ↑ Welsh, 2003, p. 831.
* ↑ Welsh, 2003, p. 832.
* ↑ Walker, 1993, p. vii.
* ↑ Welsh, 2003, p. 833.
* ↑ Welsh, 2003, p. 842-844.

## Bibliografia

* Walker, Keith. Surveys in Combinatorics (en anglès). Cambridge University Press, 1993. ISBN 0-521-44857-3.
* Welsh, D.J.A. «Crispin St J. A. Nash-Williams (1932–2001)» (en anglès). Bulletin of the London Mathematical Society, Vol. 35, Num. 6, 2003, pàg. 829-844. DOI: 10.1112/S0024609303002315. ISSN: 0024-6093.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Crispin Nash-Williams» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Knill, Oliver. «Arboricity, Dimension, Category» (en anglès). Quantum Calculus, 2023. [Consulta: 16 desembre 2023].
* «Citation of Professor Crispin Nash-Williams» (en anglès). The Institute of Combinatorics and its Applications, 2019. [Consulta: 16 desembre 2023].
# Lohn (Schaffhausen)

Lohn és un municipi del cantó de Schaffhausen (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Damià d'Efes

Damià (Damianus, Damianós Δαμιανός) fou un retòric grec nascut a Efes i contemporani de Filostrat que el va visitar a Efes. Era membre d'una família important de la ciutat. Fou deixeble d'Adrià i d'Eli Aristides; va ensenyar retòrica a la seva ciutat i va morir als 60 anys. Molta gent venia de lluny per visitar-lo a Efes.

## Referències

* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Cròniques vampíriques

* Cal no confondre aquesta sèrie de novel·les d'Anne Rice amb la sèrie de televisió Diaris de Vampirs (en anglès The Vampire Diaries) basada en la novel·la The Vampire Diaries de L. J. Smith.
Cròniques Vampíriques (en anglès The Vampire Chronicles) és una sèrie de novel·les fantàstiques escrites per Anne Rice, que parlen sobre la història del personatge de ficció Lestat Lioncourt, acompanyat per una sèrie d'enigmàtics personatges vampírics. Són reconegudes com una de les millors novel·les dedicades al mite vampíric actual, encarregades de ressuscitar el mite als EUA. És molt difícil no fer menció a aquesta saga literària quan es fa referència al món dels vampirs, el gòtic i el terror.
La primera novel·la de la sèrie, Interview with the Vampire va ser adaptada al cinema el 1994 amb Tom Cruise, Brad Pitt, Antonio Banderas, Christian Slater i Kirsten Dunst. També La reina dels condemnats va ser adaptada al 2002 al cinema amb Stuart Townsend i Aaliyah amb alguns continguts de la segona novel·la Lestat, el vampir. L'agost de 2014, els Universal Studios e Imagine Entretainment van adquirir els drets per l'adaptació cinematogràfica de la saga, sent Alex Kurtzman i Roberto Orci els potencials productors per la franquícia. El contracte inclou també el guió de El lladre de cossos (quarta novel·la de la saga) adaptat per Christopher Rice per al cinema. Al novembre de 2016, Anne Rice va anunciar que havia recuperat els drets teatrals de la seva sèrie de llibres. A principis de 2018, Bryan Fuller va estar involucrat en la creació d'una propera sèrie de televisió basada en les novel·les.

## Novel·les de la sèrie
### Cròniques Vampíriques

* Interview with the Vampire (1976)
* The Vampire Lestat (1985)
* The Queen of the Damned (1988)
* The Tale of the Body Thief (1992)
* Memnoch the Devil (1995)
* The Vampire Armand (1998)
* Merrick (2000)
* Blood and Gold (2001)
* Blackwood Farm (2002)
* Blood Canticle (2003)
* Prince Lestat (2014)
* Prince Lestat and the Realms of Atlantis (2016)

### Nous contes dels vampirs

* Pandora (1998)
* Vittorio the Vampire (1999)

### Les vides de les bruixes de Mayfair

Les novel·les de la sèrie Cròniques Vampíriques i les novel·les de la sèrie Les vides de les bruixes de Mayfair tenen històries en comú, fent que les bruixes formin part del univers dels vampirs.
* The Witching Hour (1990)
* Lasher (1993)
* Taltos (1994)
* Merrick (novel·la) (2000)
* Blackwood Farm (2002)
* Blood Canticle (2003)

## Referències

* ↑ «Entrevista Amb El Vampir». [Consulta: 14 abril 2018].
* ↑ «La reina dels condemnats». [Consulta: 14 abril 2018].
* ↑ McNary, Dave «Anne Rice’s ‘Vampire Chronicles' Takes Flight at Universal» (en anglès). Variety, 07-08-2014.
* ↑ «Anne Rice Plotting 'The Vampire Chronicles' TV Series Adaptation» (en anglès). EW.com.
* ↑ Brockington, Ariana «Bryan Fuller Joins ‘The Vampire Chronicles' TV Series» (en anglès). Variety, 12-01-2018.
# Cròs Manhon

Cròs Manhon (francès: Cro-Magnon) és un refugi rocallós de Las Eisiás de Taiac (Salardès, Guiena), al departament de la Dordonya, descobert l'any 1868, en el qual hom trobà les restes de cinc esquelets d'una ètnia humana de l'època aurinyaciana, coneguda com a home de Cromanyó. Va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l'any 1979, i forma part dels «llocs prehistòrics i grutes decorades de la vall del Vézère», amb el codi 85-001.

## Història i etimologia

El 1868, durant els treballs de construcció del ferrocarril a Las Eisiás, el geòleg Louis Lartet (1840-1899) va trobar aquí les restes de cinc esquelets d'una ètnia humana de l'època aurinyaciana, coneguda en endavant com home de Cro-Magnon. Tenien al voltant de 30.000 anys d'antiguitat, i es tractava de tres homes, una dona i un nadó. El lloc on es van trobar era terreny pertanyent al Sr. Magnon, al peu d'un penya-segat formant un refugi natural (cròs vol dir 'cavitat; cova; lloc fondo, sot, clot; tomba; bres' en occità); per això es donà aquest nom a aquest nou ésser humà. Posteriorment, va haver-n'hi troballes a tot Europa i Orient Pròxim.

## Enllaços externs

* L'abric de Cro-Magnon, història de les recerques del lloc Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (francès).
# Longischistura bhimachari

Longischistura bhimachari és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Kerala (l'Índia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Chandrashekhariah, H.N., M.F. Rahman i S. Lakshmi Raghavan, 2000. Status of fish fauna in Karnataka. p. 98-135. A: Ponniah, A.G. i A. Gopalakrishnan (eds.). Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., l'Índia. 1, 347 p.
* ↑ Gopalakrishnan, A. i A.G. Ponniah, 2000. Cultivable, ornamental, sport and food fishes endemic to Peninsular India with special reference to Western Ghats. p. 13-32. A: A.G. Ponniah i A. Gopalakrishnan (eds.) Endemic Fish Diversity of Western Ghats. NBFGR-NATP Publication. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, U.P., Índia. 1, 347 p.
* ↑ Jayaram, K.C., 1999. The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* ↑ India Biodiversity Portal (anglès)
* ↑ FishWise (anglès)
* ↑ Menon, A. G. K., 1987. The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* ↑ Talwar & Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. 2 vols. Oxford & IBH Publishing Co., Nova Delhi, Bombai, Calcuta. Pàgina 505.
* ↑ Menon, A. G. K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Enllaços externs

* Discover Life (anglès)