OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bernat de Travesseres

Bernat de Travesseres (Travesseres, Lles de Cerdanya, Baixa Cerdanya - la Seu d'Urgell, ca. 1260) va ser un frare dominic. És venerat com a beat, tot i no haver estat oficialment beatificat.

## Biografia

Nascut al castell de Travesseres, va fer-se dominic, prenent l'hàbit al convent de Tolosa. Va predicar al sud de França a l'època de la croada contra els albigesos. Fou nomenat inquisidor, lluitant activament contra l'heretgia, participant en processos i condemnes contra els càtars. Per això, va morir màrtir, en circumstàncies poc clares, sembla que apunyalat i esquarterat per un grup d'heretges cap al 1260.

## Veneració

Va ser enterrat a la catedral de la Seu d'Urgell, primer a la sagristia i després en un sumptuós sepulcre, desaparegut, rere el retaule de Sant Ermengol, i venerat com a sant a la comarca. El seu sarcòfag de fusta, pintat pel Mestre d'Estamariu és una peça important de la pintura gòtica de la zona; es conserva al Museu Diocesà d'Urgell.

## Bibliografia

* Manuel J. de Medrano. Historia de la provincia de Espa♯na, de la orden de Predicadores. Madrid: Antonio González de Reyes, 1727. Vol. 1, pl. 317.
# Howenh

A la mitologia selknam, els howenh o hóowin són els déus o avantpassats que van habitar la Terra durant l'era mitològica. Els selknam no reconeixien els howenh com a déus pròpiament tals, sinó com a avantpassats mitològics, ja que l'única divinitat com a tal és Temàukel. No obstant això, segons les seves característiques, els howenh compleixen els requisits per ser considerats deïtats.

## L'era dels howenh

L'era mitològica o era dels howenh comença amb l'arribada de Kenos a la Terra primitiva. Posterior a aquest esdeveniment, els howenh van poblar la Terra i de mica en mica van anar donant-li forma. La fi d'aquesta era està marcada per la instauració de la mort tal com la coneixem. Aquesta fita marca l'inici de l'era dels éssers mortals.

## Característiques

Els howenh constitueixen les grans forces de la natura, com el Sol, la mar o el vent, encara que abans de transformar-se en aquests elements, existien com a humans, sent el seu comportament idèntic al d'aquests i, durant la seva existència com a tals, desenvolupaven tasques pròpies de l'ésser humà.

## Principals howenh
### Howenh del Kamuk: Cel Nord

* Kojh: Déu de la mar. És considerat com el howenh més poderós que hagi existit.
* Kwànyip: Se'l considera l'instaurador de la mort tal com la coneixem. També va distribuir uniformement el dia i la nit.
* O’oke: Deessa de la tempesta. Germana de Kojh.

### Howenh del Keikruk: Cel Sud

* Čénuke: Successor de Kenos en la seva tasca de ressuscitar els howenh del seu estat de mort temporal o somni senil.
* Josh: Déu de la neu. Germà de Kre.
* Kre: Deessa de la Lluna. Esposa de Kren.
* Akáinik: Déu de l'arc de Sant Martí. Germanastre de Kre.

### Howenh del Wintek: Cel Est

* Kenos: Primer dels howenh a habitar la Terra. És el déu creador, organitzador, terraformador i civilitzador, sent la deïtat més important després de Temáukel. Va ser enviat per aquest des de la Cúpula Celeste a la Terra primitiva, amb la missió d'organitzar-la.

### Howenh del Kenénik: Cel Oest

* Kren: Déu del Sol. Marit de Kre.
* Shenrr: Déu del vent. Germà de Kren.

## Referències

* ↑ «Cosmología Selknam» (en castellà). Pueblos originarios.
* 1 2 3 Gusinde, M. Los indios de Tierra del Fuego (I) ( PDF) (en castellà). Vol. II: Los Selk'nam.
* 1 2 Chapman, A. Culturas tradicionales. Patagonia. Fin de un mundo. Los Selknam de Tierra del Fuego (en castellà).

## Vegeu també

* Hain

## Enllaços externs

* «Relatos cosmogónicos selk'nam. Serie sobre el origen del mundo RELATOS» (en castellà). Instituto Patagónico de Estudios Culturales (INPAEC).
# Alphonse de la Fontaine

Alphonse Joseph de la Fontaine (Ciutat de Luxemburg, 5 de juliol de 1825 - 4 de juliol de 1896) va ser un enginyer forestal i zoòleg luxemburguès. Va ser l'autor de la Faune du pays de Luxemburg ou manuel de la zoologia, la primera fauna de vertebrats de Luxemburg.
Era el fill del primer ministre de Luxemburg Gaspard-Théodore-Ignace de la Fontaine i germà de Léon i Edmond de la Fontaine.

## Obres

Alphonse de la Fontaine: Faune du pays de Luxembourg ou manuel de zoologie contenant la description des animaux vertébrés observés dans le pays de Luxembourg. Imprimerie-librairie Victor Buck, Luxembourg 1865-1872.
* 1865: Oiseaux, première partie, S. 1–152.
* 1866: Oiseaux, deuxième partie, S. 155–526.
* 1868: Mammifères, première partie, S. 1–228.
* 1870: Reptiles, S. 1–49, alphabetische Tabelle I–II.
* 1872: Poissons, S. 1–89, 2 Tafeln, alphabetische Tabelle I–V.

## Referències

* ↑ «Biographie nationale du pays de Luxembourg : Fascicule 07» (en francés) p. 67Bibliothèque nationale de Luxembourg. Luxemburgensia online. [Consulta: 8 agost 2015].
# Kuvitxinski

Kuvitxinski - Кувичинский (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba als arrossars del delta del riu Kuban, a la riba dreta de l'embassament de Varnavínskoie, a 22 km al nord de Krimsk i a 66 km a l'oest de Krasnodar, la capital.
Pertany al municipi de Troítskaia.
# Mariano Hermoso

Mariano Hermoso Palacios (finals del segle xix - principis del segle XX) fou un compositor espanyol del qual hi ha poques dades.
Fou director d'orquestra en diversos teatres de Madrid, especialment en el de la Zarzuela, i va escriure la música de nombroses obres, moltes de les quals en col·laboració amb el mestre Caballero.
Entre la seva producció principal cal citar les sarsueles següents:
* La víspera de la fiesta (1893);
* Los africanistas (1894);
* Los dineros del sacristán (1894);
* El domador de leones (1895);
* El padrino del nene (1896);
* Tortilla al ron (1896);
* Chico y chica (1896);
* La rueda de la fortuna (1896);
* El pillo de playa (1898);
* Aun hay patria, Veremundo (1898);
* El traje de luces (1899);
* Detrás del telón (1900);
* La perla de Oriente (1901);
* El rey de los aires (1902);
* La trapera (1902);
* El favorito del duque (1902) i moltes d'altres.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, volum 27, pàg. 1219. ISBN 84 239-4527-8
# Depressió

«Depressió» té aquests significats:
* Depressió (economia), fase del cicle econòmic en la qual es produeix un descens significatiu en l'activitat econòmica
* Depressió (geologia), porció de terreny situada a un nivell inferior que la superfície veïna.
* Depressió endogàmica, reducció de l'aptitud dins una població com a resultat de creuaments entre individus relacionats
* Història:
** Gran Depressió (1873-1896), recessió econòmica mundial del 1873
** Gran Depressió, recessió econòmica mundial del 1929
** La Gran Depressió a Amèrica Llatina
* Meteorologia:
** Depressió atmosfèrica, zona amb la pressió atmosfèrica més baixa que les zones del voltant
** Depressió tropical
** Depressió tèrmica, depressions sense front que apareixen sobre dels continents subtropicals durant l'estació càlida
* Psicologia:
** Depressió (estat d'ànim), símptoma o símptomes caracteritzat principalment per la tristesa. Denominació per a diversos trastorns mentals
** Depressió major, que precisa habitualment tractament psiquiàtric.
** Depressió reactiva, aquella que es produeix com resposta a un esdeveniment negatiu de la vida
** Depressió postpart o depressió postnatal, depressió als volts del primer mes del postpart
** Depressió anaclítica, alteració sobrevinguda durant el primer any de vida de les persones
** Depressió del tercer dia, alteració lleu en l'estat d'ànim de la mare al postpart
# Caixa Galicia

Caixa Galicia (Caja de Ahorros de Galicia) era una caixa d'estalvis gallega amb seu a la Corunya que va arribar a ser la major entitat financera de la comunitat. Va arribar a tenir una xarxa de més de 800 oficines amb presència a totes les comunitats autònomes. L'entitat estava present en onze països d'Europa i Amèrica.
Es va constituir el 1978 després de la fusió de la Caja de Ahorros y Monte de Piedad de La Coruña y Lugo i la Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Ferrol.
El desembre de 2010 es va produir la seva extinció en fusionar-se amb Caixanova, creant Novacaixagalicia. La caixa d'estalvis resultant de la fusió va cedir un any més tard el seu negoci bancari, xarxa d'oficines i cartera de clients a una nova entitat bancària, NCG Banco, de la qual la caixa era la propietària.

## Referències

* ↑ «De Caixa de Aforros a Caixa Galicia».
* ↑ «'Novacaixagalicia', el nombre de la nueva caja gallega resultante de la fusión» (en castellà). El Mundo, 01-12-2010. [Consulta: 9 gener 2011].

## Vegeu també

* Confederació Espanyola de Caixes d'Estalvis
# Riu Volta

El Volta és un riu de l'oest d'Àfrica que desemboca al golf de Guinea. Té tres afluents principals -el Volta Blanc, el Volta Vermell i el Volta Negre-. Burkina Faso, fins al canvi de nom que es va fer l'any 1984, s'anomenava, en temps colonials, Alt Volta Francès i més tard República de l'Alt Volta. El nom del riu prové del portuguès volta (amb el mateix significat que en català), ja que aquesta zona era la més llunyana en la seva exploració abans de tornar. Els portuguesos obtingueren la major part del seu or dels habitants d'aquesta regió durant l'època del Renaixement.
El riu Volta té una conca de drenatge de 407.089 km². La seva descàrrega o cabal hidràulic en la desembocadura és de 1.210 m³/s i el seu cabal específic és de 2,8 l/s/km². Aquest riu presenta un període de crescuda el setembre i octubre, i d'estiatge de gener a maig. Al llac Volta, la fondària del riu és de 45 metres.
El llac Volta a Ghana és l'embassament d'aigua de més capacitat del món; va des de l'embassament Akosombo al sud-est de Ghana fins al poble de Yapei, a uns 400 km al nord. El llac genera electricitat, transport interior i és una font potencial de regadiu i aqüicultura.

## Referències

* ↑ «Volta, Watersheds of the World. Water Resources eAtlas». Arxivat de l'original el 2005-10-26. [Consulta: 19 desembre 2011].
* ↑ Volta River, Encyclopædia Britannica. 2007. Encyclopædia Britannica Online Library Edition
# Depredador alfa

En ciències naturals (biologia, zoologia, ecologia) i en antropologia es denomina depredador alfa o superdepredador l'espècie animal carnívora que preval sobre les altres espècies d'un bioma o ecosistema. Així doncs, a Àfrica els depredadors alfa típics són el lleó i el cocodril; a gran part d'Àsia ho és el tigre; a gran part d'Amèrica ho és el jaguar, i en llocs on no és comú, com les muntanyes àrides, és el puma el que sol ocupar el rang de depredador alfa. Tanmateix, es pot considerar que els humans, tot i ser herbívors i carronyers al principi, i després omnívors, són actualment el superdepredador més potent del planeta.
Els depredadors alfa afecten la població d'altres espècies, les seves preses i la d'altres predadors amb qui poden competir. Igualment influeixen l'ecosistema d'una regió, ja que quan varia la distribució d'espècies es pot veure modificat el paisatge, fins i tot amb la modificació d'un sol element (cascada tròfica). Els primers depredadors alfa reconeguts són els anomalocaris.

## Referències

* ↑ Voss et al., 2019, p. 1.

## Bibliografia

* Voss, M.; Antar, M. S. M.; Zalmout, I. S.; Gingerich, P. D. «Stomach contents of the archaeocete Basilosaurus isis: Apex predator in oceans of the late Eocene» (en anglès). PLoS ONE, 14, 1, 2019, pàg. e0209021. DOI: 10.1371/journal.pone.0209021.
# Violadores del Verso

'Violadores del Verso' (que en català seria Violadors del Vers), V de V o Doble V (amb problemes de copyright per aquesta última denominació amb coincidir la nomenclatura amb el nom d'una marca de whiskey) són un grup de rap de Saragossa. Format per Hate (o Sho Hai) (Sergio Rodríguez, MC), Kase-O (Javier Ibarra, MC), Lírico (David Gilaberte, MC) i R de Rumba (Rubén Cuevas, DJ i productor). El seu manager es José Ramón Alconchel.
Fan un hip hop agressiu amb fortes crítiques que quasi sempre es podria qualificar com Hip hop hardcore, dels més importants dins del panorama del hip hop d'Espanya.

## Discografia

Com Violadores del Verso:
* Violadores del verso (EP) (Avoid, 1998)
* Violadores del Verso presenten a Kase-O en: Mierda (Maxi) (Boa Music, 1998)
* Genios (LP) (Avoid, 1999)
* Violadores del Verso + Kase-O Mierda (Reedició, (Boa Music, 2001)
* Tú eres alguien/Bombo clap (DVD en directe) (Rap Solo/Boa Music, 2002)
* Vivir para contarlo / Haciendo lo nuestro (Maxi) (Rap Solo/Boa Music, 2006) (Disc d'Or)
* Vivir para contarlo (LP) (Rap Solo/Boa Music, 2/11/2006) (Disc d'Or)
* Vivir para contarlo (LP/DVD) (Rap Solo/Boa Music, 12/12/2007)
Com Doble V:
* Atrás (Maxi) (Rap Solo, 2001)
* Vicios y Virtudes (LP) (Rap Solo/Boa Music, 2001)

## Discografies en solitari
### Hate

Amb Bufank:
* Bufank (maqueta) (1996)
* Doble Vida (2011)
* La última función (2017)

### Lírico

Amb Gangsta Squad:
* ... Es tan solo un aviso (maqueta) (1994)
* Un antes y un despues (2012)

### Kase-O

* Dos Rombos (maqueta) (1994)
* Rompecabezas (maqueta) (1992)
* El Círculo (disco) (2017)

### R de Rumba

* Reunión - Sistema R.A.P." (maxi) (Rap Solo, 2003)
* 1$^{er}$ contacto - Ley natura mantiene (maxi) (Rap Solo, 2004)
* R de Rumba (LP) (Rap Solo, 2004)

## Col·laboracions

* SFDK · Desde los chiqueros (2000)
* Hazhe · Con el micrófono en la mano (2000)
* Hablando en plata · A sangre fría (2001)
* Frank T · 90 kilos (2002)
* Chulito Camacho · Las heridas del corazón (2003)
* Gran purismo Suizaragoza II
* Recopilatori · Zaragoza realidad (2004)
* Recopilatori · Cuando la calle suena (2003)
* Elphomega · El Testimonio Libra (2007)
* Xhelazz · El soñador elegido (2007)

## Premis

** Tenen un premi de MTV EMA como mejor artista español del 2007.
** Premi de la Música al Millor Disc de Hip Hop, rebut per 'Vivir para contarlo'
** Premi de música aragonesa.
** Van guanyar la XI Edició dels Premis de la Música en la categoria de millor àlbum de hip-hop.
** Se'ls va nombrar fills predilectes de Saragossa el 2009.
** Premi millor execució tècnica en programa de TV pel concert 3d5 de Vivir para contarlo.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del grup Arxivat 2020-10-28 a Wayback Machine. (castellà)
* Myspace oficial del grup (castellà)
# Diagonal Mar i el Front Marítim del Poblenou

Diagonal Mar i el Front Marítim del Poblenou és un barri del districte de Sant Martí de Barcelona, situat entre els barris del Besòs i el Maresme i el Poblenou. Es troba limitat entre l'avinguda Diagonal, la rambla de Prim i els carrers de Pallars, de Puigcerdà, Bac de Roda, Taulat, Lope de Vega i el mar, amb les platges de la Mar Bella, la Nova Mar Bella i els banys del Fòrum. Es pot dividir en dues parts: l'antic barri de Diagonal Mar, comprès entre els carrers de Pallars, Puigcerdà i Llull, a més d'antigues cases per la resta de carrers, i el nou Diagonal Mar, centrat sobretot entre el carrer de Llull, el mar i el recinte del Fòrum.
Va néixer a la darreria dels anys 1960 i la primera meitat dels anys 1970 amb la construcció dels primers habitatges on abans hi havia camps de conreu i masies.
El 2004, arran de la celebració del Fòrum Universal de les Cultures, l'Ajuntament de Barcelona, conjuntament amb diverses immobiliàries, va donar un gir al barri, tot creant un centre comercial, un gran parc i diversos gratacels, alhora que es guanyà una gran zona per la ciutat, ja que s'estengué en els antics terrenys de l'anomenada MACOSA o Can Girona.
El parc Diagonal Mar és un dels més grans de Barcelona, i ocupa una extensió de 14 ha. Al barri hi ha diferents serveis, com el Centre de Convencions Internacional de Barcelona, així com hotels, edificis de residències, i el centre comercial de Diagonal Mar, un CAP i diferents centres educatius.
El barri es troba ben comunicat, ja que es troba al costat de la ronda Litoral i es comunica amb l'interior de la ciutat i de diverses autopistes a través de l'avinguda Diagonal. A més, disposa de dues estacions de metro de la L4 (Selva de Mar i Maresme - Fòrum) i d'estacions de la línia Trambesòs (Selva de Mar, Maresme, Fòrum). A més, hi circulen diverses línies d'autobús, que comuniquen el barri amb Barcelona i la resta de l'àrea metropolitana (7, 36, 41, etc.)

## Vegeu també

* Torre de les Aigües del Besòs
* Hilton Diagonal Mar
* Illa del Mar
* Illa de la Llum
* Centre de Convencions Internacional de Barcelona

## Enllaços externs

* «Diagonal Mar i el Front Marítim del Poblenou». Guia de Barcelona. Ajuntament de Barcelona.
* «Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Diagonal Mar (Barri)». UPCommons.
* «Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Front marítim de Barcelona». UPCommons.
# Pataskala

Pataskala és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 10.249 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pataskala tenia 10.249 habitants, 3.922 habitatges, i 2.914 famílies. La densitat de població era de 138,8 habitants per km².
Dels 3.922 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 20,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 9,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.684 $ i la renda mediana per família de 58.021 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.322 $ mentre que les dones 30.628 $. La renda per capita de la població era de 23.099 $. Aproximadament el 5% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pataskala». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pataskala». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Campionats del món de ciclisme de muntanya de 1996

Campionats del món de ciclisme de muntanya de 1996 van ser la 7a edició dels Campionats del món de ciclisme de muntanya organitzats per la Unió Ciclista Internacional. Les proves tingueren lloc del 18 i 19 de setembre de 1996 a Cairns (Queensland) a Austràlia.

## Resultats
### Camp a través

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Thomas Frischknecht (SUI) | Rune Høydahl (NOR) | Hubert Pallhuber (ITA) |
| Femení | Alison Sydor (CAN) | Ruthie Matthes (USA) | Maria Paola Turcutto (ITA) |
| Masculí sub-23 | Dario Acquaroli (ITA) | Miguel Martinez (FRA) | Cadel Evans (AUS) |
| Masculí júnior | José Antonio Hermida (ESP) | Mickaël Reynaud (FRA) | Håkon Austad (NOR) |
| Femení júnior | Helena Eriksson (SWE) | Emelie Öhrstig (SWE) | Sonja Morf (SUI) |

### Descens

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Masculí | Nicolas Vouilloz (FRA) | Shaun Palmer (USA) | Bas de Bever (NED) |
| Femení | Anne-Caroline Chausson (FRA) | Leigh Donovan (USA) | Missy Giove (USA) |
| Masculí júnior | Andy Büler (SUI) | Cédric Gracia (FRA) | Maxime Gardella (FRA) |
| Femení júnior | Nolvenn Le Caër (FRA) | Sari Jörgensen (SUI) | Sabrina Jonnier (FRA) |

## Medaller

| Pos. | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | França | 3 | 3 | 2 | 8 |
| 2 | Suïssa | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | Suècia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 | Itàlia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 5 | Canadà | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 | Espanya | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 | Estats Units | 0 | 3 | 1 | 4 |
| 8 | Noruega | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 | Austràlia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9 | Països Baixos | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 9 | 9 | 9 | 27 |

## Referències

* Web oficial UCI
* Resultats masculins a les-sports.info
* Resultats femenins a les-sports.info
# Alphonsus de Guimaraens

Afonso Henrique da Costa Guimarães, conegut com a Alphonsus de Guimaraens (24 de juliol de 1870; Ouro Preto, Minas Gerais, Brasil - 15 de juliol de 1921; Mariana, Minas Gerais, Brasil) era un escriptor de Brasil. Va escriure sobretot poesia i és considerat un dels principals simbolistes del seu país.

## Obres

* Dona Mística.
* Kiriale.
* Câmara ardente.
* Pastoral aos crentes do amor e da morte.
* Setenário das dores de Nossa Senhora.
* Nova primavera.
* Escada de Jacó.
* Pauvre Lyre (en francès).

## Referències

* ↑ CATALOGO DA EXPOSIÇÃO COMEMORATIVA DO CENTENÁRIO DE NASCIMENTO 1870-1970 (en portuguès). Rio de Janeiro: Biblioteca Nacional, 1970.
* ↑ «Alphonsus de Guimaraens: biografia, obras e poemas» (en portuguès brasiler). Toda Matéria. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ Guimaraens, Alphonsus de. Melhores poemas. 3a ed. São Paulo: Global, 1997. ISBN 85-260-0338-0.
# Riccardo Carapellese

Riccardo Carapellese (Cerignola, 1 de juliol de 1922 - Rapallo, 20 d'octubre de 1995) fou un futbolista italià de les dècades de 1940 i 1950.

## Trajectòria

Carapellese començà la seva carrera el 1942-43 a l'Spezia Calcio 1906 de la Serie B i més tard al Como. Debutà a la Serie A amb l'AC Milan, on romangué fins a 1949. La temporada 1949-50, després de la tragèdia del Gran Torino, fou adquirit per aquest club, agafant la capitania que havia deixat Valentino Mazzola. L'any 1952 fou fitxat per la Juventus FC, i una temporada més tard signà pel Genoa CFC. El 1957 retornà a la Serie B amb el Catania on finalitzà la seva carrera. En total jugà 318 partits i marcà 111 gols. Amb la selecció italiana debutà el 1947 enfront Àustria. Disputà el Mundial de 1950.

## Referències

* ↑ Armadori Giorgio; Armadori Christian (2001). Tra storia e leggenda, almanacco illustrato della Ternana dalle origini al 2000. Ternana Calcio. ISBN 88-434-0859-3
* ↑ «Edicola Web, Il Secolo XIX: Gila, gol rossoblu in azzurro dopo 57 anni». Arxivat de l'original el 2013-09-08. [Consulta: 20 juliol 2015].
# Sistema Europeu de Transferència de Crèdits

El Sistema Europeu de Transferència de Crèdits, conegut amb el nom curt anglès ECTS (sigles d'European Credit Transfer System), és el mecanisme dissenyat per facilitar que els estudiants es puguin desplaçar entre països i que tinguin reconeguts els títols acadèmics i els períodes d'estudis a l'estranger, dins de l'Espai Europeu d'Ensenyament Superior (EEES) que reuneix 48 països. És un sistema de puntuació estandarditzada que permet comparar els resultats obtingut a altres instituts superiors de l'espai i que augmenta la flexibilitat per triar o canviar d'universitat. És un resultat del Procés de Bolonya decidit el 1999.
Un crèdit inclou el temps dedicat a les classes lectives, hores d'estudi, tutories, seminaris, treballs, pràctiques o projectes, així com les exigides per la preparació i realització d'exàmens i avaluacions. Generalment, un any d'estudis complet té una durada de 60 crèdits i segons la situació entre 1.500 i 1.800 hores, i un grau representa 180 o 240 crèdits (3 o 4 anys). En qualsevol titulació un treball de fi de grau (de 6 a 30 crèdits) és obligatori. Algunes titulacions demanen, de manera obligatòria o optativa, pràctiques externes en empreses o institucions. Aquestes pràctiques poden ser d'un màxim de 60 crèdits.

## Vegeu també

* Programa Erasmus

## Referències

* ↑ A3. «European Credit Transfer and Accumulation System (ECTS)» (en anglès). Comissió europea, 21-09-2018. [Consulta: 14 juliol 2020].
* ↑ «European Higher Education Area and Bologna Process» (en anglès, itaià). Italian BFUG Secretariat. [Consulta: 14 juliol 2020].
* 1 2 Atack, Patrick. «What is the European Credit Transfer System (ECTS)?» (en anglès). Study.eu. [Consulta: 14 juliol 2020].
* ↑ «ECTS and the European Higher Education Area (EHEA)» (en anglès, francès, alemany). ECTS users' guide. European Commission. [Consulta: 14 juliol 2020].
* ↑ «Informació de crèdits ECTS». Universitat de València. [Consulta: 14 juliol 2020].
* 1 2 «Estructura dels graus». Universitat de Barcelona. [Consulta: 14 juliol 2020].

## Enllaços externs

* «ECTS Users' Guide» (en alemany, francès, anglès). Comissió Europea, 10-02-2020. [Consulta: 14 juliol 2020].