OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marina interior

Una marina interior és el conjunt d'obres i d'instal·lacions necessàries per comunicar permanentment el mar territorial amb terrenys interiors de propietat privada o de l'administració pública, urbanitzats o susceptibles d'urbanització, a través d'una xarxa de canals, amb la finalitat de permetre la navegació de les embarcacions esportives a peu de parcel·la, dins del marc d'una urbanització marítimo-terrestre.

## Vegeu també

* Llista de ports de Catalunya

## Referències

* ↑ «Inventari de les instal·lacions nàutiques del litoral català». Ports de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 30 març 2015].
# Marinar

Marinar és fer un preparat líquid compost bàsicament d'un àcid, com ara vinagre, vi o suc de llimona, oli, espècies i herbes aromàtiques, on es deixa reposar una vianda, generalment carn o peix, a fi que s'entendreixi i resulti més saborosa. El resultat és la marinada.
El marinar és una tècnica culinària en la qual es posa un aliment generalment cru en farina durant un temps determinat i posteriorment en ou. Antigament era considerat una tècnica de conservació de certs aliments però actualment aquest efecte de conservació es posa en dubte per a alguns tipus de marinats. Si el marinat es fa amb immerssió en vinagre s'anomena escabetx si es fa en suc de llimona o un altre medi àcid s'anomena sebiche a Sud-amèrica i si és mescla d'oli vegetal i pimentó s'anomena adobament. Com a regla general el marinat es fa en carns o peixos i és més rar en verdures.
El marinat és un procés culinari l'objecte del qual és el de preparar la carn tant pel seu consum immediat com per un pas intermedi en el procés de la seva preservació. El marinat millora tant les qualitats sensorials (sabor, color, humitat i textura) com les funcionals (estabilitat, retenció de líquids, etc.). En l'actualitat els processos industrials de marinat fan que l'aliment s'exposi a una solució en un ambient al buit (baixa pressió) per a millorar les capacitats d'absorció.

## Factors que afecten el temps de marinar

Entre els factors més importants hi ha:
* La temperatura, a major temperatura menor temps de marinat.
* La mida de les peces, la superfície de contacte és un factor clau en l'absorció, quan menors siguin les peces més gran serà l'absorció i menor el temps. La mida de les peces és directament proporcional al temps de marinat.

## Marinat de peixos

Els medis àcids fan que la trimetilamina que causa l'olor del peix reaccioni amb l'aigua i es converteixi en una molècula no volàtil. Això fa que els alcohols de menys pes molecular dominin en les aromes finals. Això millora l'olor del peix marinat.

## Marinats de carn

En molts casos el marinat de carns es fa per tal d'estovar els teixits musculars. Com en el cas del peix es fa en un medi àcid. La penetració i acció dels àcids és més lenta que en els peixos. El marinat de carns està associat en general al rostit per exposició directa al foc.

## Marinat de verdures

No tan estesa però també es fa per exemple en el Magrib en la chermoula. També es marinen bolets a grècia i fruites com les prunes, a algunes parts d'Àsia es marina el tofu de la soia.

## Referències

* ↑ «Marinar». TermCat.
* ↑ Larouse (2006), «Larousse gastronomique», ISBN 84-8332-527-6
* ↑ Claudia Roden, (2006), «Arabesque: a taste of Morocco, Turkey, and Lebanon», Knopf, ISBN 0-307-26498-X
Viccionari
# Marc Valeri Messal·la (cònsol 188 aC)

Marc Valeri Messal·la (en llatí Marcus Valerius M. F. M'. N. Messalla) va ser un magistrat romà fill de Marcus Valerius M'. F. M. N. Messalla. Formava part de la gens Valèria, una antiga família romana d'origen patrici.
Va ser prefecte de la flota a Sicília l'any 210 aC al novè any de la Segona Guerra Púnica. Marc Valeri Leví el cònsol d'aquell any, li va ordenar desembarcar a Àfrica i Messal·la va assolar la rodalia d'Útica i amb el botí i captius va tornar a Lilibèon al cap de 14 dies d'haver sortit. Quan el senat va demanar a Leví de nomenar un dictador, va designar a Messal·la, però tant el senat com els comicis van rebutjar el nomenament.
Probablement és aquest Messal·la el que va ser pretor peregrí l'any 194 aC, i cònsol l'any 188 aC. En aquell últim any, se li va assignar la província de Ligúria amb un exèrcit consular, però no va fer res memorable, retornant a finals d'any per dirigir els comicis. L'any 174 aC Messal·la va ser legat a Macedònia, i el 172 aC va ser nomenat decemvir sacrorum, al lloc del difunt Marc Emili Pap.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1050.
# Mas Boscà

«Mas Boscà» té aquests significats:
Mas Boscà té els següents significats:
* Mas Boscà (Badalona), masia del s. XVI situada a Badalona.
* Mas Boscà (Roses), nucli de població de Roses.
# Dia Porpra

El Dia Porpra o Dia Mundial per a la Conscienciació de l'Epilèpsia, també anomenat Dia Morat, és una diada de conscienciació sobre l'epilèpsia d'abast internacional que té lloc cada 26 de març d'ençà del 2008.
L'objectiu principal és proporcionar-ne informació verídica i lluitar contra els mites que l'envolten per a desestigmatitzar les persones que en tenen. S'organitzen actes entorn d'aquesta condició i es proposa de vestir de porpra per a visibilitzar el suport a la comunitat epilèptica simbòlicament.
Hi participen desenes de països i fins i tot habitants de l'Antàrtida.
La commemoració va ser ideada el 2008 per una nena de Nova Escòcia anomenada Cassidy Megan, que de seguida va disposar de l'ajut de l'Associació d'Epilèpsia de Nova Escòcia per a gestionar-la. També va rebre l'acompanyament de la Fundació Anita Kaufmann per a executar la iniciativa.
El nom ve de l'associació típica del porpra amb la malaltia. Aquesta vinculació neix de la connexió que es fa en algunes cultures de la flor d'espígol amb la soledat, un sentiment freqüent per als individus epilèptics.
Durant la jornada del 2017, la Fundació Anita Kaufmann va batre el rècord Guinness de la sessió d'entrenament d'epilèpsia més nombrosa de la història.

## Referències

* 1 2 «Recomanacions de primers auxilis davant d’un atac epilèptic». El Vallenc, 26-03-2023. [Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ «Manifest Purple Day». Ajuntament de Tarragona, 26-03-2022. [Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ «26 de març, Dia Porpra: una jornada de consciència sobre l'epilèpsia». CatalunyaPress, 26-03-2023. [Consulta: 16 maig 2023].
* 1 2 3 4 «26 de març, dia mundial de l’epilèpsia». Mar de Somnis, 2014. [Consulta: 16 maig 2023].
* ↑ «Largest epilepsy training session» (en anglès britànic). Guinness World Records. [Consulta: 2 juny 2017].
# Martin Havik

Martin Havik (De Koog, Texel, 15 de desembre de 1955) va ser un ciclista neerlandès que fou professional del 1977 al 1984. Va combinar la carretera amb el ciclisme en pista. El 1983, va guanyar la medalla de bronze al Campionat del món de Mig fons.

## Palmarès

* 1977
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Baixa Saxònia
* 1979
** Vencedor d'una etapa als Quatre dies de Dunkerque
* 1981
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1984. 129è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a procyclingstats.com
# Dolors Serra i Kiel

Dolors Serra i Kiel «La Negra» (Barcelona, 1953) és una activista cultural resident a Bao des de 1984, bibliotecària del Centre de Documentació i d'Animació de la Cultura Catalana i de la Mediateca de Perpinyà, i militant històrica de l'independentisme català.

## Trajectòria

Crescuda al barri barceloní de la Verneda, va estudiar a l'Escola de Bibliotecàries. El 1973 va començar a militar en la causa independentista quan era estudiant a l'institut, després al Partit Socialista d'Alliberament Nacional (PSAN) i més tard al PSAN-P. Per la seua implicació es va haver de refugiar el 1975 a la Catalunya del Nord amb el seu company Josep de Calassanç Serra. El 1978, va ser detinguda i empresonada per la seva oposició a la redacció i referèndum de la Constitució espanyola, i «sobretot, per causes pendents», que va purgar durant un mes a la presó. L'any 1979, va participar al gran acte a Sant Miquel de Cuixà que va donar lloc a la creació d'Independentistes dels Països Catalans.
Més endavant, va participar de la creació de l'associació Arrels amb l'escola i la ràdio (1981), de les campanyes nocturnes de recatalanització dels noms dels vilatges els anys 1977, 1978 i 1983, de la creació de l'associació Aire nou de Bao (1995) amb la primera colla castellera de Catalunya Nord, els Castellers del Riberal (1997), i del Casal Jaume I de Perpinyà (2006). L'any 2013, va ser l'encarregada d'enllaçar el ramal nord-català de la Via Catalana amb la Catalunya del Sud.

## Obra publicada

* Bibliografia de Catalunya Nord (1502-1999). Cabrera de Mar: Galerada, 2002. ISBN 84-932254-9-5.

## Referències

* 1 2 «La independència és un projecte, la catalanitat és una realitat que cal defensar, no la podem banalitzar», 15-09-2020. [Consulta: 9 febrer 2021].
* 1 2 «Memòria amb Dolors Serra i Kiel, una dona militant independentista». Ràdio Arrels, 08-04-2019. [Consulta: 9 febrer 2021].
* ↑ Navarro, Núria. «França ha posat traves». El Periódico, 09-09-2013. [Consulta: 9 febrer 2021].
# Martinet estriat

El martinet verd o martinet estriat (Butorides striatus) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) que habita les zones humides de les àrees tropicals i subtropicals d'arreu el món i algunes zones de clima més fred. Es troba a l'Àfrica subsahariana, costa del Mar Roig, Madagascar i altres illes de l'Índic, el Pakistan, l'Índia, Sri Lanka, Xina central i oriental, Hainan, sud-est de Sibèria, Sakhalín i Japó, Sud-est Asiàtic, Indonèsia, Filipines, Nova Guinea, costa nord, est i nord-oest d'Austràlia, Arxipèlag de Bismarck, illes Salomó, Fiji, Nova Caledònia i les illes de la Societat. Terres baixes d'Amèrica des del sud de Panamà fins al nord de l'Argentina. De vegades s'inclou el martinet de les Galápagos com una raça d'aquesta espècie.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 209. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Donant la nota 2

Donant la nota 2 (originalment en anglès, Pitch Perfect 2) és una pel·lícula de comèdia musical estatunidenca del 2015 dirigida i produïda per Elizabeth Banks (en el seu debut com a directora) i escrita per Kay Cannon. És una seqüela de la pel·lícula Pitch Perfect del 2012 i la segona entrega de la sèrie de pel·lícules homònimes. La pel·lícula se centra en la fictícia Universitat de Barden, on un grup de cant a cappella format per dones intenta vèncer un grup musical alemany competidor en un campionat mundial de cant. La pel·lícula compta amb Anna Kendrick, Rebel Wilson, Brittany Snow, Skylar Astin, Adam DeVine, Anna Camp, Ben Platt, Hana Mae Lee, Alexis Knapp, Ester Dean, Kelly Jakle, Shelley Regner, John Michael Higgins i Banks repetint els papers de la pel·lícula anterior. A més, s'hi uneixen Hailee Steinfeld, Katey Sagal, Birgitte Hjort Sørensen i Flula Borg. Ha estat doblada alcatalà per TV3, que va emetre-la per primer cop el 16 de desembre de 2022.
Es va estrenar als Estats Units el 15 de maig de 2015 a càrrec d'Universal Pictures. La pel·lícula va rebre crítiques generalment positives i va recaptar més de 287 milions de dòlars a tot el món. Va superar el total brut de la pel·lícula original (115,4 milions de dòlars) en cinc dies, i també es va convertir en la pel·lícula de comèdia musical més taquillera de tots els temps, tot superant School of Rock (131,3 milions de dòlars). Una seqüela, Pitch Perfect 3, es va publicar el 22 de desembre de 2017.

## Repartiment

* Anna Kendrick com a Beca Mitchell
* Rebel Wilson com a Patricia Hobart
* Hailee Steinfeld com a Emily Junk
* Brittany Snow com a Chloe Beale
* Skylar Astin com a Jesse Swanson
* Adam DeVine com a Bumper Allen
* Katey Sagal com a Katherine Junk
* Anna Camp com a Aubrey Posen
* Ben Platt com a Benji Applebaum
* Hana Mae Lee com a Lilly Onakuramara
* Alexis Knapp com a Stacie Conrad
* Ester Dean com a Cynthia Rose Adams
* Chrissie Fit com a Florencia "Flo" Fuentes
* Birgitte Hjort Sørensen com a comissària
* Flula Borg com a Pieter Krämer
* Kelley Jakle com a Jessica
* Shelley Regner com Ashley
* Reggie Watts, John Hodgman, Jason Jones i Joe Lo Truglio com a cantants de Tone Hanger
* John Michael Higgins com a John Smith
* Elizabeth Banks com a Gail Abernathy-McKadden-Feinberger

## Referències

* ↑ «La televisió». El Punt Avui Girona, 16-12-2022, p. 36.
* ↑ «List of Top Grossing Music Comedy Films, 1984-Present». Box Office Mojo. Arxivat de l'original el 16 desembre 2008. [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ Anita Busch. «'Pitch Perfect 3' Gets Summer 2017 Bow; Anna Kendrick, Rebel Wilson Back - Deadline». Deadline Hollywood. Arxivat de l'original el 16 juny 2015. [Consulta: 17 abril 2020].
* ↑ «'Pitch Perfect 3' Pushed Back». Deadline Hollywood, 29-09-2015. Arxivat de l'original el 2 octubre 2015. [Consulta: 11 octubre 2015].
# Ecgberht I de Northúmbria

Ecgberht, (també escrit Egbert) fou un rei de la Northúmbria vikinga, anomenada Jòrvik, que va governar després de l'acord de pau que va seguir a la batalla de York del 21 de març del 867.
Segons Simeó de Durham els vikings van nomenar Ecgberht com a rei sota les seves ordres i el seu regnat va durar sis anys sobre el territori més amunt del riu Tyne.
Els historiadors suposen que en realitat la seva funció va ser la de recaptador d'impostos per als vikings i que era descendent d'una de les famílies que abans de l'arribada dels vikings optaven al tron de Northúmbria.
La següent notícia sobre Ecgberht és del 872, quan Simeó diu que: «Els northumbris van fer fora el seu rei Egbert i l'arquebisbe Wulfhere». Finalment s'esmenta que va morir l'any 873, i que el va succeir Ricsige.

## Referències

* ↑ Stevenson, 1855, p. 489.
* ↑ Kirby, 1991, p. 179.
* ↑ Higham, 1993, p. 179.
* 1 2 Stevenson, 1855, p. 492.

## Bibliografia

* Kirby, D P. The Earliest English Kings. Londres: Unwin, 1991. ISBN 0-04-445692-1.
* Higham, N J. The Kingdom of Northumbria AD 350-1100. Stroud: Sutton, 1993. ISBN 0-86299-730-5.
* Stevenson, J (trad.). «The Historical Works of Simeon of Durham». A: Church Historians of England, volume III, part II. Seeley's, 1855.
# Ecgberht II de Northúmbria

Ecgberht II fou un rei de la Northúmbria conquerida pels vikings, i només va governar el territori de l'antiga Bernícia, com a vassall del rei Ricsige de Jòrvik.
El seu predecessor Ecgberht I de Northúmbria, va ser destituït pel witenagemot el 872, llavors, temporalment se'n va fer càrrec del govern Ricsige. El 876 Ricsige va morir, el qual havia compartit el regnat amb Halfdan Ragnarsson. Aquest, establert en terres conquerides al sud que arribaven fins a Londres, va morir el 883 i llavors es va convocar una reunió a York per escollir un nou rei de Jòrvik.
Simeó de Durham narra que sant Cuthbert de Lindisfarne es va aparèixer en una visió a l'abat Eadred (que com que havia viscut a Luel tots li deien Lulisc) en què li donava ordres de dir al bisbe i a tot l'exèrcit dels angles i danesos que, pagant un rescat, havien d'alliberar Guthred, fill de Hardicnut, que els danesos havien venut com a esclau a una vídua de Whittingham, i després l'havien de fer rei de Jòrvik, al mateix temps que Egbert continuaria sent rei dels northumbris de més al nord.
Tanmateix, en altres textos antics es diu que Ecgberht II només va governar dos anys, però probablement això es refereix a les seves aspiracions a governar tota l'antiga Northúmbria. Segons l'historiador Nick Higham, el relat de Simeó de Durham és una manera no històrica per explicar que hi haguessin dos reis governant l'antiga Northúmbria.
A Ecgberht el va succeir Eadwulf II.

## Referències

* ↑ Stevenson, 1855, p. 493.
* ↑ Stevenson, 1855, p. 495.
* ↑ Higham, 1993, p. 183.
* ↑ Stevenson, 1855, p. 761.

## Bibliografia

* Kirby, D P. The Earliest English Kings. Londres: Unwin, 1991. ISBN 0-04-445692-1.
* Higham, N J. The Kingdom of Northumbria AD 350-1100. Stroud: Sutton, 1993. ISBN 0-86299-730-5.
* Stevenson, J (trad.). «The Historical Works of Simeon of Durham». A: Church Historians of England, volume III, part II. Seeley's, 1855.
# Martolos

Armatoloi eren els membres amb salari de les forces otomanes de seguretat interna, reclutats principalment entre latifundistes grecs, serbis i búlgars cristians. El seu nom derivada del grec amartolos (corruptes) o bé armatolos (armats). Al segle xiv eren generalment espies. Els van dedicar a funcions de policia al segle xv, a cavall o a peu, i sovint patrullaven les fronteres en temps de pau, fent guàrdia a fortaleses i colls estratègics, i de vegades recaptant impostos. Els seus caps eren generalment turcs. Van restar fidels fins al segle xvii però llavors es van començar a donar casos de deserció o de passar a l'enemic als Balcans i el 1692 es va prohibir els cristians servir com a martolos als Balcans (gairebé l'únic lloc on servien) i el 1722 el governador de Rumèlia va fusionar als martolos que restaven (ja musulmans) amb la policia de seguretat local també musulmana (pandor).

## Bibliografia

* Vasich, M. «The Martolos in Macedonia». Macedonia Review, VII, 1977 [Consulta: 31 octubre 2010].
# Marton Csokas

Marton Paul Csokas (/ˈtʃoʊkɑːʃ/, hongarès: Csókás Márton Pál; nascut el 30 de juny de 1966) és un actor de cinema, teatre i televisió neozelandès. Graduat a l'escola de teatre Toi Whakaari, ha treballat àmpliament a Austràlia i Hollywood, juntament amb el seu país natal, i sovint interpreta papers de dolents.
Els seus papers destacats inclouen Celeborn a la trilogia d'El Senyor dels Anells (2001–2003), Yorgi a Triple X (2002), Guy de Lusignan a Kingdom of Heaven (2005), Trevor Goodchild a Æon Flux (2005), Hora a Romulus, My Father (2007), Nico a Dead Europe (2012), Jack Barts a Abraham Lincoln: Vampire Hunter (2012), Nicolai Itchenko A.K.A. Teddy Rensen a The Equalizer (2014) i Quinn a la sèrie de televisió nord-americana Into the Badlands. A principis de la seva carrera, va interpretar a Leonard Dodds a la telenovel·la neozelandesa Shortland Street.
Csokas és tres vegades nominat als premis AACTA, guanyant el premi al millor actor secundari per la seva actuació a Romulus My Father. També va ser nominat com a millor actor masculí en una obra de teatre als Premis Helpmann del 2008, per la seva interpretació de George en el revival de Belvoir de Who's Afraid of Virginia Woolf?

## Referències

* ↑ Tailor, Leena «Ex-Shortland Street star is Hollywood's go-to villain». The New Zealand Herald, 20-11-2015 [Consulta: 3 desembre 2023].
# Dret de petició

El dret de petició és el dret a presentar una queixa, o buscar l'ajuda d'un govern, sense por a càstigs o represàlies. L'article 44 de la Carta de Drets Fonamentals de la Unió Europea garanteix el dret de petició davant el Parlament Europeu. El dret es remunta a la Llei fonamental per a la República Federal d'Alemanya (art. 17), la Bill of Rights de 1689, la Petició de Drets (1628) i la Carta Magna (1215).
És un dret fonamental reconegut per la Constitució Espanyola de 1978 (art. 29) i l'Estatut d'Autonomia de Catalunya (art. 29.5è) i és regulat per la Llei Orgànica 4/2001. D'acord amb el Reglament del Parlament de Catalunya es pot exercir aquest dret davant el Parlament (art. 60). Als Estats Units, el dret de petició està garantit per la Primera Esmena de la Constitució, que prohibeix específicament al Congrés coartar «el dret del poble... de demanar al govern la reparació de greuges».

## Referències

* ↑ España, Senado de. «Dret de petició». [Consulta: 10 novembre 2018].
* ↑ Sardiné i Torrentallé, Sebastià «El dret de petició. Objecte i causa». El Punt Avui, 19-09-2014.
# Marxa (desambiguació)

«Marxa» té aquests significats:
* Marxa musical, peça musical
* Marxa, la manera de caminar d'alguns animals, incloent l'ésser humà
* Marxa atlètica, modalitat de l'atletisme
* Marxa, moviment de les tropes
* Marxa, relació de pinyons d'un canvi de marxes
* Marxa, un tipus de manifestació
* Marxa nòrdica, esport que consisteix acaminar amb dos bastons
* Marxa Reial, denominació tradicional de l'himne nacional d'Espanya
Viccionari
# El Fabregar (Sant Martí de Centelles)

El Fabregar és una masia del terme municipal de Sant Martí de Centelles, a la comarca catalana d'Osona, en terres de la parròquia principal del terme.
Està situada a prop de l'extrem de ponent del terme municipal, a prop del límit amb Sant Quirze Safaja. És a la dreta del torrent de l'Espluga. És al sud-oest del Puig Fabregar, a migdia de l'extrem de llevant de la Carena de Bassapedrells. La masia de Barnils és a prop i a ponent del Fabregar. Els Camps del Fabregar s'estenen a migdia de la masia.

## Enllaços externs

* El Fabregar en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# EPSG

La European Petroleum Survey Group o EPSG (1986 – 2005) era una organització científica amb lligams amb la indústria del petroli europea. Estava formada per especialistes que treballaven en geodèsia, agrimensura i cartografia aplicada, relacionada amb la recerca de petroli. La EPSG recopilà i difongué el conjunt de paràmetres geodètics EPSG, una base de dades àmpliament usada d'el·lipsoides terrestres, dàtums, sistemes de coordenades, projeccions, unitats de mesura, etc. L'any 2005 la EPSG traspassà les seues tasques a la recent formada OGP (International Association of Oil and Gas Producers Surveying and Positioning committee).
El conjunt de paràmetres geodètics segueix coneixent-se amb el nom d'EPSG, és accessible mitjançant la web i publicat per l'OGP en el format de base de dades Microsoft Access. L'estructura de la base de dades és compatible amb l'estàndard ISO 19111. La base de dades s'actualitza amb versions intermèdies tres o quatre vegades a l'any.
Les taules de l'EPSG defineixen identificadors numèrics (codi EPSG) per a moltes projeccions d'ús comú, i n'associen projeccions o metadades de coordinades (com les unitats de mesura, o el meridià central) per a cada identificador. També defineix transformacions i conversions que permeten canviar les coordenades d'un Sistema de Coordenades de Referència (SCR) a un altre SCR. Les transformacions i conversions es coneixen com a "operacions de coordenades".
Els codis EPSG es poden usar per a identificar el Sistema de Coordenades de Referència (CRS) de les coordenades emprades en un conjunt de dades en format GML (Geography Markup Language). També es poden usar per a demanar una projecció a un servei web de mapes (WMS).

## EPSG:4326

El codi EPSG:4326 n'és un de força comú, fa referència al datum WGS84, el·liposoide que s'usa en l'actualitat per a representar de manera global la terra com parell de coordenades en graus (latitud, longitud) amb Greenwich com a meridià central.

## EPSG:4230

El codi EPSG:4230 fa referència al datum European Datum 1950 ED50, el més àmpliament utilitzat en Espanya fins a l'any 2008

## EPSG:23031

El codi EPSG:23031 fa referència al datum European Datum 1950 ED50; a diferència del codi EPSG:4230, que utilitza el sistema de coordenades geogràfiques, EPSG:23031 reporta el sistema de coordenades UTM pel fus 31, el qual abasta al complet l'extensió de Catalunya.

## EPSG:4258

El codi EPSG:4258 fa referència al datum ETRS89, l'oficial actualment a Espanya, i comú per a tot Europa

## Referències

* ↑ ISO 19111, normes ISO per a Informació geogràfica i Referència espacial per coordenades

## Enllaços externs

* Web de la EPSG Arxivat 2020-06-02 a Wayback Machine.
* EPSG Geodetic Parameter online Registry Arxivat 2020-08-09 a Wayback Machine.
* Spatialreference.org: EPSG:4326, EPSG:4230, EPSG:4258