OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jugant en els camps del senyor

Jugant en els camps del senyor (títol original: At Play In The Fields Of The Lord) és una pel·lícula estatunidenca dramàtica de 1991 dirigida per Héctor Babenco. És l'adaptació de la novel·la homònima de Peter Matthiessen Ha estat doblada al català.

## Argument

Les tribus índies amazòniques estan en conflicte contra els interessos de l'home blanc que explota el bosc per trobar or. Uns missioners protestants ha provat de convertir una tribu però un primer pastor ha estat mort. Una parella amb un nen de 10 anys vol recollir el repte mentre les autoritats s'afanyen a fer servir la violència. La situació és tensa i la mort de malaltia del nen és pres com un presagi funest pels indis. Entre ells es troba un home blanc, Lewis Moon, pilot indi americà que s'ha posat del costat dels indis i passa per un déu caigut del cel. Els impedeix de sucumbir als regals i a la conversió, però els dissuadeix també de matar els missioners. Una epidèmia de febre delma la tribu i l'impossible equilibri es trenca.

## Repartiment

* Tom Berenger: Lewis Moon
* John Lithgow: Leslie Huben
* Daryl Hannah: Andy Huben
* Aidan Quinn: Martin Quarrier
* Tom Waits: Wolf
* Kathy Bates: Hazel Quarrier
* Stênio Garcia: Boronai
* Nelson Xavier: Pare Xantes
* José Dumont: Comandant Guzman
* Niilo Kivirinta: Billy Quarrier

## Al voltant de la pel·lícula

* Aquest film va donar a Max Cavalera la idea del concepte de l'àlbum Roots de Sepultura, el 1996.
* Premis 1991:
** Globus d'Or: Nominada a Millor banda sonora
** Associació de Crítics de Los Angeles: Millor banda sonora

## Referències

* ↑ «Jugant en els camps del senyor». esadir.cat.
* ↑ «At Play In The Fields Of The Lord». The New York Times.
# Millonfosse

Millonfosse és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 669 habitants. Limita al nord amb Rosult, a l'est amb Saint-Amand-les-Eaux, al sud amb Hasnon, al sud-oest amb Tilloy-lez-Marchiennes i a l'oest amb Bousignies.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 478 | 507 | 524 | 547 | 640 | 607 | 669 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claudine Glorieux | |
# Fortià de Torelló

Fortià de Torelló és el nom donat a un cos sant conservat i venerat a la parròquia de Sant Feliu de Torelló i, des de 1999, a la cripta del santuari de Rocaprevera. És copatró de Torelló.

## Origen i arribada a Torelló

Segons la tradició, és la relíquia d'un dels Sants Innocents, morts per ordre d'Herodes el Gran. La relíquia arribà de Terra Santa l'any 1298. Segons l'historiador Fortià Solà, la portaren croats de l'expedició comandada per Bernat de Sarrià. El torellonenc Arnau del Colomer l'abril de 1291 hauria rebut, pel seu valor, diverses relíquies de mans del bisbe de Tolemaida i patriarca de Jerusalem, el dominic Nicolau d'Hanaps. Entre elles, les Sant Fortià. Colomer les portà a Torelló el 6 de desembre de 1298, on foren rebudes per la parròquia en processó a la font del Raig, al camí de Vic. Posteriorment, es creà una llegenda que diu que les relíquies foren transportades al mateix lloc per un colom, que deixà l'arqueta a la font, on un escrit deia que es tractava del sant innocent Fortià.

## Veneració

L'arqueta de les relíquies és d'argent i contenia, fins al 1936, una caixa de fusta de cedre de factura medieval, que desaparegué durant la Guerra civil espanyola.
Aviat, Fortià fou objecte de devoció, especialment en temps de sequera i falta d'aigua, quan es portava en processó als santuaris de Rocaprevera, la Gleva o Borgonyà.
Fou proclamat copatró de Torelló, amb el titular de la parròquia sant Feliu, màrtir de Girona. La festivitat se celebrava el 6 de desembre, dia de l'arribada de les relíquies a Torelló, però es va canviar al 7 de novembre, ja al segle xvi, amb ofici solemne a l'església i processó de l'arqueta amb les restes. La festa prengué un caire de festa dels nens, que estrenaven robes i desfilaven en processó.

## Bibliografia

* Joan ARIMANY. La devocioteca. "Sant Fortià de Torelló". Arxivat 2015-11-04 a Wayback Machine.
# Can Coromines (el Brull)

Can Coromines és una masia del Brull (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia formada a partir d'un cos inicial de planta quadrada al qual se li han afegit dos cossos a la part de ponent. El cos principal consta de planta baixa i un pis amb golfes, i presenta una teulada de teula àrab de dues vessants. Té la façana principal orientada cap al sud, i s'hi accedeix a través d'una era enllosada i delimitada per un mur de contenció. Els materials constructius són la pedra i la teula. Cal destacar la llinda de la porta principal, bellament decorada, i un rellotge de sol que es troba a l'altura del primer pis. La seva estructura interior ha estat adaptada a les necessitats de segona residència.

## Història

Tenim constància documental del mas Coromines d'ençà de la baixa edat mitjana. Malgrat tot, l'edifici actual data de les darreries del segle xviii, segons es desprèn d'una de les llindes de la façana principal (1796). Darrerament ha estat restaurada totalment, esdevenint una segona residència. La restauració ha afectat a la coberta i al seu interior. També són de nova construcció la pràctica totalitat de les llindes de pedra de les diverses finestres. El seu estat de conservació actual és òptim.

## Referències

* 1 2 «Can Coromines». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 setembre 2017].
# Societat de cartera

Una societat de cartera (en anglès, holding) és una empresa que té com a principal negoci la participació controladora en els valors d'altres empreses. Una societat de cartera normalment no produeix béns o serveis per si mateixa. El seu propòsit és posseir accions d'altres empreses per formar un grup d'empreses.

## Vegeu també

* Berkshire Hathaway
* Grup d'empreses
# Clamecy

«Clamecy» té aquests significats:
* Clamecy (Nièvre), municipi francès del departament de Nièvre, regió de Borgonya
* Clamecy (Aisne), municipi francès del departament de l'Aisne
* Districte de Clamecy, districte del departament de la Nièvre a la regió de Borgonya
# Roma città libera

Roma città libera és una pel·lícula italiana del 1946 dirigida per Marcello Pagliero, també coneguda pel títol alternatiu Roma città libera (La notte porta consiglio).

## Argument

Roma, 1945. En el teló de fons d'una ciutat alliberada del nazifeixisme fa poc més d'un any, els drames personals d'un jove -reduït a la desesperació per la seva xicota- i d'una noia encara menor que intenta prostituir-se perquè la seva honesta i cansada feina com a mecanògrafa no li permet recaptar tots els diners necessaris per pagar el lloguer de l'habitació moblada on viu.
El jove, a punt d'acabar amb la seva vida, és salvat per un lladre que va irrompre al seu edifici, i amb ell, sortint de casa, es troba amb la noia al carrer, fugint d'una batuda policial. Els tres passen la nit junts bevent i jugant als clubs nocturns, amb la companyia d'un senyor distingit que ha perdut la memòria i d'altres personatges amb un present incert, mentre s'està investigant el robatori d'un preuat collaret que alterna entre les mans dels protagonistes inconscients.

## Repartiment

* Valentina Cortese: la noia
* Andrea Checchi: el jove
* Nando Bruno: el lladre
* Marisa Merlini: Mara
* Vittorio De Sica: el senyor distingit
* Gar Moore: l'americà
* Ave Ninchi: la casa d'hostes
* Manlio Busoni: el falsificador
* Fedele Gentile: la tanca
* Ennio Flaiano: el policia
* Francesco Grandjacquet: el propietari del joc d'atzar
* Camillo Mastrocinque: el senyor amb el cotxe

## Taquilla

La pel·lícula va recaptar un total de 12.600.000 lires.

## Crítica

Il Morandini comenta: «És una de les pel·lícules italianes més excèntriques i "maleïdes" de la postguerra, fruit d'una estranya contaminació entre el neorealisme i influències de la cultura francesa. Malgrat les signatures de molts guionistes, inclòs Zavattini, és un fruit típic del geni original i poc ortodox d'Ennio Flaiano».

## Reconeixements

* 1948 - Nastro d'argento
** Millor argument original (Ennio Flaiano)

## Notes

* 1 2 Laura, Luisa e Morando Morandini, Il Morandini. Dizionario dei film 2001, Zanichelli, Bologna, 2000, p. 1137. ISBN 88-08-03105-5.
* ↑ Roma città libera a Il Cinematografo

## Bibliografia

* Roberto Chiti; Roberto Poppi. «Roma città libera». A: Dizionario del cinema italiano. I film. Roma: Gremese Editore, 1991, p. 313. ISBN 88-7605-548-7.

## Enllaços externs

* Roma città libera a YouTube
# Radio Mitre

LR6 Radio Mitre és una emissora de ràdio de la ciutat de Buenos Aires (Argentina).
Neix el 16 d'agost de 1925 amb el nom de LOZ Broadcasting La Nación. Durant el govern de Juan Domingo Perón, va passar a les mans de l'estat i finalment va ser reprivatitzada l'octubre de 1983. El 1985 es trasllada a les seves instal·lacions actuals, a Mansilla 2668, Recoleta. El 1992 va ser adquirida pel Grupo Clarín.
El 1995 va rebre un Premi Ondas en la categoria d'Hispanoamericans de radio i televisió per la programació especial amb motiu del seu setantè aniversari. És una de les ràdios capdavanteres de major trajectòria a l'Argentina. La seva programació conjuga la cobertura informativa amb espais per a la distensió, l'entreteniment, l'esport i l'espectacle. Transmet en els 790 kHz d'AM. Existeix una representant de la ràdio a la ciutat de Córdoba anomenada Mitre 810.

## Enllaços externs

* Radio Mitre - Lloc web oficial
# Vanpheng Keonakhone

Vanpheng Keonakhone és una política laosiana. És membre del Partit Popular Revolucionari de Laos. És representant de l'Assemblea Nacional de Laos per a la ciutat de Vientiane (circumscripció 1).

## Referències

* ↑ «List of members by province» (en anglès). The National Assembly of the Lao People's Democratic Republic, 16-05-2007. Arxivat de l'original el 2008-08-30. [Consulta: 19 setembre 2020].
# Regressió vegetal

Regressió vegetal podria dir-se que és el procés en sentit contrari de la successió vegetal. Tanmateix, no és assimilable a una successió invertida. No es tracta d'un procés d'autoorganització amb regularitat detectable, en què uns estadis depenen d'uns altres, sinó d'una destrucció irregular i a l'atzar d'alguns elements de l'estructura de l'ecosistema.
Si la destrucció és local, existeixen en la perifèria de l'àrea tots els elements necessaris perquè, tan bon punt deixa d'afectar l'agent pertorbador, la successió es reiniciï amb sorprenent rapidesa. Això és el que hom anomena successió secundària, que es pot comparar amb el procés de cicatrització d'una ferida.
* successió secundària a una pastura on predomina el gènere Imperata
Quan la ferida és més gran i profunda, és a dir, quan l'ecosistema queda molt malmès i no té on acudir per a rebre un cop de mà, aleshores s'arriba a un punt on la recuperació és lenta i poc evident. Això és el que hom anomena successió primària.
# Michael Stevenson

Michael Stevenson (Säffle, Comtat de Värmland, 10 de juliol de 1984) és un ciclista suec, que fou professional des del 2006 al 2013. Del seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta.

## Palmarès

* 2010
** Campió de Suècia en ruta

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Txigàixet

Txigàixet (en rus: Чигашет) és un poble (un possiólok) del krai de Krasnoiarsk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 118 habitants. Pertany al districte municipal d'Àban.

## Referències

* ↑ «Историческая справка | Официальный сайт муниципальное образование Абанский район». Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 29 gener 2021].
* ↑ Большая Советская Энциклопедия. Гл. ред. А. М. Прохоров, 3-е изд. Т. 1. А — Ангоб. 1969. 608 стр., илл.; 47 л. илл. и карт, 1 отд. л. табл.
* ↑ «История основания Абанского района Красноярского края. Архитектура Красноярского края. Памятники Архитектуры». Arxivat de l'[www.naov.ru/?abanskii_raion original] el 2013-04-17.
# John Wishart

John Wishart (Montrose, 28 de novembre de 1898 - Acapulco, 14 de juliol de 1956) va ser un matemàtic i estadístic escocès.
Va treballar successivament a l'University College de Londres amb Karl Pearson, a l'Estació Experimental de Rothamsted amb Ronald Fisher, i després com a cap d'Estadística a la Universitat de Cambridge, on es va convertir en el primer Director del Laboratori d'Estadística l'any 1953. Va ser escollit Fellow de la Royal Society d'Edinburg el 1931 i va ser editor de Biometrika des de 1937. En honor seu, la distribució de Wishart porta el seu nom.
Wishart va morir als 57 anys en un accident a Acapulco, Mèxic, mentre era en una missió en representació de l'Organització per a l'Agricultura i l'Alimentació (FAO) per inaugurar un centre d'investigació dedicat a l'aplicació de l'Estadística a l'Agricultura.

## Referències

* ↑ Waterston, C. D.; Macmillan Shearer, A. Former Fellows of the Royal Society of Edinburgh 1783-2002: Biographical Index. Edinburgh: The Royal Society of Edinburgh, 2006. ISBN 978-0-902198-84-5.

## Bibliografia

* Sinha, Sitabhra; Chatterjee, Arnab; Chakraborti, Anirban; Chakrabarti, Bikas K. Econophysics: An Introduction (en anglès). Willey-VCH, 2011, p. 66-67. ISBN 978-3-527-40815-3.
* Pearson, E.S. «John Wishart, 1898-1956» (en anglès). Biometrika, Vol. 44, Num. 1-2, 1957, pàg. 1-8. DOI: 10.1093/biomet/44.1-2.1. ISSN: 0006-3444.

## Enllaços externs

* Whittle, P. "The Cambridge Statistical Laboratory up to 1993 (revised 2002)" Arxivat 2018-09-24 a Wayback Machine.
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F., "John Wishart", MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews. MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews
* Obituary The Times
# Untí

Untí (en rus: Унты) és un poble del Daguestan, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 383 habitants. Pertany al districte rural de Gunib.

## Referències

* ↑ Закон Республики Дагестан от 13 января 2005 года № 6 «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан»
# Real Media Variable Bitrate

RMVB (Real Media Variable Bitrate) és un format de vídeo de RealMedia desenvolupat per RealNetworks.
Inicialment, aquest format només era suportat pel RealPlayer, reproductor també creat per aquesta companyia.
Els formats més comuns de RealMedia estaven dissenyats per a l'ús a Internet mitjançant fluxos de dades amb una taxa constant. En canvi, el format RMVB es caracteritza per tindre una taxa variable de dades, especialment enfocada al desament de fitxers multimèdia de forma local. Els fitxers amb aquest format solen utilitzar l'extensió .rmvb, i en comparació amb altres formats de compressió com DivX o XviD, destaca la capacitat de disminuir la mida dels fitxers, utilitzant la mateixa raó de compressió.
Aquest fet ha provocat un interès a les xarxes P2P, ja que pot compartir un mateix fitxer multimèdia, amb la mateixa qualitat, però substancialment més menut, pel que redueix també el temps de descàrrega.
En l'actualitat el format RMVB, ja posseeix suport per a altres reproductors multimèdia gràcies a projectes com els de Real Player Alternative, permetent així que aquests tipus de fitxers puguen ser reproduïts per qualsevol altre reproductor diferent de RealPlayer, així com la possibilitat de transformar un fitxer codificat amb RMVB a qualssevol altre format com l'MPEG.

## Identificació

El Sistema Operatiu pot identificar el fitxer gràcies als 4 primers octets ".RMF", o traduït a l'hexadecimal 2E 52 4D 46.
# Txírievo

Txírievo (en rus: Чирьево) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 5 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Utiaritichthys sennaebragai

Utiaritichthys sennaebragai és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 28 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Amazones.

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro, A. de 1937. Considerações preliminares sobre a zoogeografia Brasilica. IV. O Campo Rio de Janeiro Núm. 8: 58-59.
* ↑ Miranda Ribeiro, A. de [1937]. Considerações preliminares sobre a zoogeografia Brasilica. IV. O Campo Rio de Janeiro Núm. 8: 58-59.
* ↑ «Utiaritichthys sennaebragai». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Som Valencians

Som Valencians, també conegut amb les sigles SOMVAL, és un partit polític regionalista d'àmbit valencià fundat l'any 2014. Es va presentar en societat el gener de 2015.
Des de febrer de 2016 el seu líder és Joan Ignaci Culla i Hernández, destacat membre del Grup d'Acció Valencianista des de la seua fundació.

## Ideologia

En l'àmbit lingüístic i cultural, Som Valencians defensa els plantejaments tradicionals del blaverisme. Així doncs, rebutja la unitat de la llengua, considera el valencià i el català dos idiomes diferents i demana l'oficialització de les normes del Puig. El partit també és favorable a la denominació oficial de Comunitat Valenciana, però sense deixar de banda el nom tradicional de Regne de València, i a la Reial Senyera com a bandera de la Comunitat Autònoma.
Més enllà d'aquestes qüestions, Som Valencians reclama la creació d'una Agència Tributària Valenciana que gestione els diners del País Valencià, el desenvolupament del corredor del Mediterrani i de l'interior per Aragó, l'execució del transvasament de l'Ebre, la desaparició de les ajudes als partits polítics, la limitació dels mandats dels càrrecs públics a vuit anys, i la reforma de la llei electoral.

## Resultats electorals

* Eleccions generals espanyoles de 2016: 6.612 vots = 0 diputats.
* Eleccions generals espanyoles de 2015: 6.084 vots = 0 diputats.
* Eleccions a les Corts Valencianes de 2015: 6.745 vots = 0 diputats.

## Referències

* ↑ «Registro partidos políticos» (en castellà). Ministeri de l'Interior. Arxivat de l'original el 2017-09-30. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Neix el partit Som Valencians, una formació regionalista que defensa el secessionisme lingüístic». Ara.cat, 08-01-2015. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Culla elegido presidente de Som Valencians» (en castellà). Las Provincias, 20-02-2016. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Joan Ignasi Culla, presidente de Renaixença Valencianista, concurrirá al Ayuntamiento de Valencia con Som Valencians» (en castellà). Europa Press, 04-04-2015. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Llínies bàsiques». Som Valencians. Arxivat de l'original el 2018-09-03. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Programa electoral eleccions generals 2015». Som Valencians, 2015. Arxivat de l'original el 2018-06-08. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Llínies bàsiques». Som Valencians. Arxivat de l'original el 2018-09-03. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Resultado elecciones generales 2016» (en castellà). Ministeri de l'Interior, 2016. Arxivat de l'original el 2018-06-29. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Resultado elecciones generales 2015» (en castellà). Ministeri de l'Interior, 2015. Arxivat de l'original el 2016-05-16. [Consulta: 20 juliol 2016].
* ↑ «Resultats eleccions País Valencià». Ara.cat, 24-05-2015. Arxivat de l'original el 2016-12-21. [Consulta: 20 juliol 2016].
# R2

R2 té els següents significats:
* Línia 2 (Rodalia de Barcelona)
* R2-D2
* Risc d'explosió, segons la llista de frases R
* Haplogrup R2 del cromosoma Y humà
* Autopista Radial 2
# Untzitibar

Untzitibar (oficialment en castellà Unciti) és un municipi de Navarra, a la comarca d'Aoiz, dins la merindad de Sangüesa. Està format pels concejos de:
| Entitat de Població | Pob. (2006) |
| Altzorritz | 34 |
| Artaitz | 47 |
| Untziti | 69 |
| Zabaltzeta | 21 |
| Zenborain | 24 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 231 | 236 | 228 | 228 | 222 | 226 | 220 | 226 | 223 | 218 | 216 |
| Fonts: Unciti i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||
# Kazakhstan europeu

El Kazakhstan europeu és la part del Kazakhstan que forma part d'Europa. Aquesta regió, que es troba a l'oest del riu Ural, representa aproximadament el 10% del territori kazakh. S'hi troben ciutats com Oral i Atirau. Administrativament, correspon a grans trets a la meitat occidental de les províncies del Kazakhstan Occidental i d'Atirau.
Tingué un paper important en l'acceptació de la selecció de futbol del Kazakhstan com a membre de la UEFA, a més de servir per a acostar políticament el Kazakhstan i la Unió Europea o el Consell d'Europa.

## Referències

* ↑ «Kazakhstan's Biggest Question: Europe or Asia?» (en anglès). Kazakh World. Arxivat de l'original el 18 d’octubre 2014. [Consulta: 18 agost 2014].
* ↑ Kanbolat, H. «Kazakhstan wants to take its place in Europe» (en anglès). Today's Zaman, 17-02-2009. Arxivat de l'original el 19 d’agost 2014. [Consulta: 18 agost 2014].