OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carrer Nou (Garrigoles)

El Carrer Nou és una obra de Garrigoles (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Carrer situat al nucli de les Olives. ÉS de traçat recte i curt. Les cases que el formen són de tipus senzill, en general de pedra, de planta baixa i un pis, amb coberta de teula a dues vessants amb el carener paral·lel a la línia de façana. Algunes obertures són emmarcades en pedra. L'interès d'aquest carrer és tipològic, pel caràcter unitari dels seus edificis.

## Història

Els habitatges que formen el carrer Nou daten dels segles XVIII-XIX.

## Referències

* 1 2 «Carrer Nou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Apodemus agrarius

Apodemus agrarius és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. El seu cos arriba als 126 mm, amb una cua de fins a 90 mm. Poden arribar a pesar fins a 50 g. Es troba a l'Europa oriental, el Caucas, Rússia fins al llac Baikal, la Xina, la península de Corea i Taiwan.
És una espècie diürna que viu en hàbitats molt diferents, incloent-hi arbredes, prades, pantans, pastures, jardins i àrees urbanes. A l'hivern es pot trobar en pallers, magatzems i habitatges.

## Referències

* 1 2 AgroAtlas: Pests. Apodemus agrarius Pallas. – Black-Striped Field Mouse. Agroatlas.ru. Retrieved on 2012-12-28.
* 1 2 Kaneko, Y.; Kryštufek, B.; Zagarondnyuk, I.; Vohralík, V.; Batsaikhan, N.; Avirmed, D.; Sukhchuluun, G. «Apodemus agrarius». Llista Vermella de la UICN. IUCN, 2008, 2008, pàg. e.T1888A8654207 [Consulta: 10 desembre 2015].
# Luci Marci Censorí (cònsol 39 aC)

Luci Marci Censorí (en llatí Lucius Marcius L. F. C. N. Censorinus) va ser un militar i magistrat romà. Formava part de la gens Màrcia, i de la família dels Censorí, d'origen plebeu.
Segons Nicolau Damascè, va començar la seva carrera política com a senador durant el govern de Juli Cèsar. Després de l'assassinat de Cèsar, només ell i Gai Calvisi Sabí de entre tots els senadors es van oposar a que els assassins fossin amnistiats.
Va ser un fervent partidari de Marc Antoni, sota el que va ser pretor l'any 43 aC. L'any següent va participar en la batalla de Filipos sota el comandament d'Antoni i Octavi. Quan Antoni va passar a Àsia després d'arranjar els afers de Grècia, el va deixar com a governador de la província (41 aC), on hi va estar fins l'arribada del seu substitut Gai Asini Pol·lió. L'any 39 aC, pel fet de ser partidari d'Antoni, va ser nomenat cònsol amb Gai Calvisi Sabí. El primer dia del seu consolat va celebrar un triomf, segons els Fasti, per alguns èxits aconseguits a Macedònia on hi havia d'haver estat governant com a procònsol.
Un fill seu, Gai Marci Censorí, va ser cònsol l'any 8 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 664.
# Leucina

La leucina (abreujada Leu o L) és un dels aminoàcids transcripcionals que formen les proteïnes dels éssers vius. És un aminoàcid essencial dels vertebrats superiors, però l'espècie humana no la sintetitza. Per tant, ha de formar part de la seva alimentació.
La fórmula molecular del compost és igual que la de la isoleucina (la qual cosa fa que tinguin la mateixa massa molecular i, per tant, no es puguin diferenciar en un espectròmetre de masses), però no la disposició d'àtoms en la molècula, el que fa que ambdós aminoàcids tinguin algunes propietats diferents.
A l'ARNm, està codificada com a UUA, UUG, CUU, CUC, CUA o CUG.
La leucina, com altres aminoàcids de cadena ramificada, es degrada mitjançant reaccions que també es troben en el cicle de l'àcid cítric i en el metabolisme dels àcids grassos i que originen acetil CoA, acetoacetat o propionil CoA.

## Referències

* ↑ «Leucina». Diccionari enciclopèdic de medicina (DEMCAT) | TERMCAT. [Consulta: 26 juny 2022].
* ↑ Berg, Jeremy M.; Tymoczko, John L.; Stryer, Lubert. Bioquímica (traducció de la sisena edició nord-americana). Traducció: Juli Peretó (curador). Barcelona: Reverté, p. 670-671. ISBN 978-84-291-7601-8 [Consulta: 26 juny 2022].
# Mogotxa

Mogotxa - Могоча (rus) és una ciutat del krai de Zabaikàlie, a Rússia. Es troba a la confluència dels rius Mogotxa i Amazar, a 462 km al nord-est de Txità i a 4.966 km de Moscou.

## Història

Mogotxa es creà el 1910. La major part de la població, originària de la part europea de l'Imperi Rus (després Unió Soviètica), vingué a treballar per a la construcció de la línia ferroviària del Transsiberià o a les mines d'or a partir dels anys 1930. El 1938 aconseguí ja l'estatus de possiólok (poble) i el 1950 el de ciutat.
A causa de les dificultats econòmiques, un terç de la població ha abandonat la ciutat en els darrers anys. Dels 17.847 habitants que hi havia el 1989 han passat a ser només 13.382 el 2002.
# Platyurosternarchus macrostomus

Platyurosternarchus macrostomus és una espècie de peix pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 40 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja invertebrats.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (22 °C-28 °C), el qual viu enmig de plantes aquàtiques.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: la conca del riu Amazones al Brasil, el Perú i Veneçuela.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Mago-Leccia F., 1994. Electric fishes of the continental waters of America. Caracas, Fundación para el Desarrollo de las Ciencias Físicas, Matemáticas y Naturales. Electric Fishes. 1-206, 16 unnumbered tables.
* ↑ Günther, A., 1870. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Gymnotidae, Symbranchidae, Muraenidae, Pegasidae, and of the Lophobranchii, Plectognathi, Dipnoi, ...(thru) ... Leptocardii, in the British Museum. Cat. Fishes v. 8: i-xxv + 1-549.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Albert, J.S., 2003. Apteronotidae (Ghost knifefishes). P. 497-502. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.). Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil.
* 1 2 3 UICN (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Barriga, R., 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Castleton-on-Hudson

Castleton-on-Hudson és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.619 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Castleton-on-Hudson tenia 1.619 habitants, 615 habitatges, i 399 famílies. La densitat de població era de 781,4 habitants/km².
Dels 615 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45% hi vivien parelles casades, en un 15,9% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 19% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.141 $ i la renda mediana per família de 51.957 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.019 $ mentre que les dones 26.976 $. La renda per capita de la població era de 18.660 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 8,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Castleton-on-Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Castleton-on-Hudson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Marina Akobia

Marina Akobia (Volgograd, 12 de gener de 1975) és una jugadora de waterpolo russa que va competir durant les dècades de 1990 i 2000.
El 2000 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sydney, on guanyà la medalla de bronze en la competició de waterpolo. En el seu palmarès també destaquen quatre medalles al Campionat d'Europa de waterpolo, de plata el 1993 i 1997 i de bronze el 1999 i 2001. També guanyà una medalla de plata a la Copa del Món de waterpolo de 1997.
A nivell de clubs el 1996 i 1998 guanyà la Copa d'Europa de waterpolo com a membre de l' equip SKIF Moscou.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Marina Akobiya». [Consulta: 24 abril 2024].
* 1 2 «АКОБИЯ Марина Дазмировна | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 24 abril 2024].
# Signal

«Signal» té aquests significats:
* Signal (aplicació de missatgeria), aplicació de missatgeria instantània i trucades, lliure i de codi obert, amb èmfasi en la privadesa i la seguretat
* Signal (Arizona), despoblat a la riba del riu Big Sandy al sud del comtat de Mohave (Arizona, Estats Units).
* Signal (revista), revista il·lustrada, de caràcter propagandístic, editada a l'Alemanya nazi durant la Segona Guerra Mundial, entre 1940 i 1945
* Signal Mountain, població dels Estats Units a l'estat de Tennessee
# Leucippus

Leucippus és un gènere d'ocells de la família dels colibrís (Trochilidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.5, 2010) aquest gènere està format per 4 espècies:
* colibrí de Tumbes (Leucippus baeri).
* colibrí blanc-i-verd (Leucippus chlorocercus).
* colibrí cremós (Leucippus fallax).
* colibrí de Taczanowski (Leucippus taczanowskii).
# Aslı İskit

Aslı İskit (Urla, İzmir, 7 de desembre de 1993) és una jugadora d'handbol turca. El 2015 va fer 22 gols en dos partits (11 en cada un) de la Copa "Challenge" de la FEH, jugant en l'equip Ardeşen GSK d'Ardeşen. Es troba entre les jugadores més golejadores del torneig. Actualment juga en l'equip Muratpaşa Belediyespor d'Antalya.

## Referències

* ↑ «EHF Challenge Kupası’nda gol rekorunu elinde bulunduran Aslı İskit, 14 Şubat’da gollerini Ardeşen için atacak…». HentbolHaber, 2015.
* ↑ «Kadınlar Süper Ligi’nin başarılı ekibi Muratpaşa’dan iki önemli transfer.». HentbolHaber, 2015.

## Enllaços externs

* Fitxa de Aslı İskit a la Federació d'Handbol d'Europa (anglès)
# Platja d'en Talla Dofins

La platja d'en Talla Dofins, o d'en Talladofins, és una platja natural del municipi de Cadaqués (Alt Empordà) situada a la part més meridional de la badia de Guillola, al Parc Natural del Cap de Greus. Tot i estar orientada al nord, és arrecerada per trobar-se dins de la badia. Té una longitud d'11 m i una amplada mitjana de 15 m, formada per còdols aplanats. S'hi accedeix per un corriol des de la platja de s'Alqueria.
El nom és degut al fet que els dofins eren comuns a la zona, i eren caçats i esquarterats en ser competència directa per als pescadors.

## Referències

* ↑ «Mapa Topogràfic de Catalunya». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya.
* 1 2 3 Crestas, Pako. Les platges de la Costa Brava. De Cadaqués al Port de la Selva. Valls: Cossetània, maig 2016, p. 62-63. ISBN 978-84-9034-407-1.
* ↑ «Platges i dunes de Catalunya». Laboratori d'Anàlisi i Gestió del Paisatge, Universitat de Girona.
# Juniperus cedrus

Juniperus cedrus és una espècie de conífera de la família de les cupressàcies, originària de les Illes Canàries (Tenerife, La Palma, Gran Canària, La Gomera) i Madeira, on hi creix a altituds de 500 a 2.400 m. És un parent proper del Juniperus oxycedrus de la regió mediterrània i de Juniperus brevifolia o cedre de les Açores.

## Descripció

És un arbust gran o arbre, aconseguint una alçada de 5-20 m (rarament uns 25 m). Les fulles són perennes, aciculars, disposades en grups de tres, planes, de verdes a verd-glauques, d'uns 8-23 mm de longitud i 1-2 mm d'ample, i tenen una banda estomatal a la superfície interior. És normalment dioic, amb exemplars mascle i femella separats.
Les llavors tenen forma de baies i maduren en uns 18 mesos, passant de tenir color verd a una coloració taronja vermellosa amb pàtina cerosa de color rosat variable. Són esfèriques, d'uns 8-15 mm de diàmetre, i tenen sis esquames carnoses fusionades en dos grups de tres; les tres esquames grans amb una única llavor. Les llavors són dispersades per les aus en consumir aquestes els cons, digerint les esquames carnoses i excretant les dures llavors. Els cons mascle són grocs, de 2-3 mm de llarg, i cauen poc després d'alliberar el seu pol·len, cap a febrer-març.

## Hàbitat natural i cultiu

Aquesta espècie es troba en perill al seu hàbitat original a causa d'una combinació històrica de tales per la seva valuosa fusta i el pasturatge de cabres. Està protegit per la llei des de 1953 i les poblacions s'estan recuperant lentament. Estudis històrics suggereixen que van existir arbres de fins a 30 metres d'alçada. Avui dia són rars els que superen els 10 metres d'alçada i solen trobar-se en cingles de difícil accés.
Ocasionalment se'l conrea com a arbre ornamental en climes temperats càlids, com Nova Zelanda, les Illes Britàniques i Califòrnia, però el seu cultiu no és comú. Hi ha també algunes plantacions experimentals a les Canàries, on ha demostrat créixer ràpidament en condicions favorables, aconseguint 14-15 m en 40 anys.

## Taxonomia

Juniperus cedrus va ser descrita per Webb i Berthel. i publicada a Histoire Naturelle des Îles Canaries 3: 277, t. 2, f. 1–3. 1847.

### Etimologia

* Juniperus: nom genèric que procedeix del llatí iuniperus.
* cedrus: epítet que prové del grec kedros, el qual és un nom atorgat a certes fustes aromàtiques.

### Sinonímia

* Juniperus cedrus f. fastigiata R.M.S.Vieira
* Juniperus cedrus subsp. maderensis (Menezes) Rivas Mart., Capelo, J.C.Costa, Lousã, Fontinha, R.Jardim & M.Seq.
* Juniperus grandifolius Link
* Juniperus maderensis (Menezes) R.P.Adams
* Juniperus oxycedrus subsp. maderensis Menezes
* Juniperus webbii Carrière

## Referències

* ↑ «Juniperus cedrus». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 30 novembre 2014].
* ↑ Juniperus a Flora de Canarias
* ↑ «Juniperus cedrus a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 11 juliol 2017].

## Bibliografia

* Gymnosperm Database: Juniperus cedrus
* Fotos de l'arbre i els cons
* Farjon, A. (2005). A Monograph of Cupressaceae (p. 255).

## Enllaços externs

* Juniperus cedrus a Flora de Canarias
# Soldadura per inducció

La soldadura per inducció és un tipus de soldadura que es produeix en aprofitar la calor generada per la resistència al flux del corrent elèctric induït que es té en les peces a unir. Per regular aquesta soldadura s'aconsegueix també amb pressió. Consisteix en la connexió d'una bobina als metalls que es vol unir, i pel fet que en la unió dels metalls es té una resistència major al pas del corrent induït, és en aquesta part on es genera la calor, el que amb pressió genera la unió de les dues peces. La soldadura per inducció d'alta freqüència utilitza corrents amb el rang de 200.000-500.000 A, els sistemes de soldadura per inducció normals només utilitzen freqüències entre els 400 i 450 Hz

## Referències

* ↑ Babini, A; Forzan «Eddy Current Distribution in a Thin Aluminum Layer». Flux Magazine, 38, 01-01-2002, pàg. 11-12 [Consulta: 9 març 2015].
# Catàleg Índex

El Catàleg Índex (en anglès Index Catalogue), el veritable nom del qual és Catàleg Índex de Nebuloses i Cúmuls d'Estels (en anglès Index Catalogue of Nebulae and Clusters of Stars), és un catàleg de galàxies, nebuloses i cúmuls estel·lars que serveix de suplement al Nou Catàleg General. Va ser publicat per primera vegada en 1895, i llista uns 5.386 objectes, denominats Objectes IC.
El catàleg va ser compilat per J. L. E. Dreyer en la dècada de 1880, qui el va publicar com dos apèndixs (IC I & IC II) del Nou Catàleg General. Conté els descobriments de galàxies, cúmuls i nebuloses compreses entre 1888 i 1905.
* Catàleg Gum
* Catàleg RCW
* New General Catalogue
* Catàleg Messier
* Catàleg Caldwell
* Catàleg de galàxies principals
* Nou Catàleg General Revisat

## Referències

* ↑ «Catàleg IC».
# Mas de Jaumet (el Pont d'Orrit)

El Mas de Jaumet o Mas d'Olarri és una masia del poble del Pont d'Orrit, de l'antic terme de Sapeira, pertanyent actualment al municipi de Tremp. Està situat en el sector nord del Pont d'Orrit, a la dreta del barranc del Solà, a l'extrem meridional de l'Horta de Salomera, al sud del Mas de Ferràs i al sud-oest del d'Aulari.
És un edifici acompanyat d'un pati tancat i es compon de diverses naus que s'annexen entre si. El bloc principal el formen dues naus -la oriental s'utilitzava per a tasques agrícoles i ramaderes mentre que l'occidental era destinada a habitatge-; una altra nau, de formes trapezoïdals s'annexa al bloc occidental.
L'edifici es troba orientat vers el sud; consta de dues plantes i una sotateulada. S'ha construït amb pedra del país, a base de carreus irregulars rejuntats amb fang- i amb ciment, degut a la restauració. Portes i finestres es concentren al sud -on es troba la façana principal- i als laterals, mentre que la paret nord es reserva per a diverses finestres espitlleres. La porta d'accés a l'habitatge es troba acabada amb arcada adovellada. Dues portes que es troben al seu cantó dret presenten llinda de fusta sobre la qual hi ha arcades adovellades.

## Referències

* 1 2 «Mas de Jaumet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 4 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Signal.h

A la biblioteca estàndard C, el processament de senyals defineix com un programa gestiona diversos senyals mentre s'executa. Un senyal pot informar d'algun comportament excepcional dins del programa (com ara la divisió per zero), o un senyal pot informar d'algun esdeveniment asíncron fora del programa (com algú que toca una tecla d'atenció interactiva d'un teclat).

## Senyals estàndard

L'estàndard C defineix només 6 senyals. Tots estan definits a la capçalera signal.h (capçalera csignal en C++):
* SIGABRT – "abortar", terminació anormal.
* SIGFPE - excepció de coma flotant.
* SIGILL – "il·legal", instrucció no vàlida.
* SIGINT – "interrupció", sol·licitud d'atenció interactiva enviada al programa.
* SIGSEGV – " infracció de segmentació ", accés a memòria no vàlid.
* SIGTERM – "acabar", sol·licitud de terminació enviada al programa.
La implementació pot especificar senyals addicionals a la capçalera signal.h. Per exemple, els sistemes operatius Unix i similars a Unix (com Linux) defineixen més de 15 senyals addicionals; vegeu senyal Unix.

## Manipulació

Es pot generar un senyal cridant al sistema raise o kill. raise envia un senyal al procés actual, kill envia un senyal a un procés específic.
Un controlador de senyal és una funció que l'entorn objectiu crida quan es produeix el senyal corresponent. L'entorn de destinació suspèn l'execució del programa fins que el controlador del senyal retorni o crida a longjmp.
Els controladors de senyal es poden configurar amb signal o sigaction. El comportament de signal s'ha canviat diverses vegades al llarg de la història i es desaconsella el seu ús. Només és portàtil quan s'utilitza per establir la disposició d'un senyal a SIG_DFL o SIG_IGN. Es poden especificar gestors de senyals per a tots els senyals menys dos (SIGKILL i SIGSTOP no es poden atrapar, bloquejar ni ignorar).
Si el senyal informa d'un error dins del programa (i el senyal no és asíncron), el controlador del senyal pot acabar cridant abort, exit o longjmp.

## Funcions

| Funció | Descripció |
| raise | envia artificialment un senyal al procés de trucada |
| kill | envia artificialment un senyal a un procés determinat |
| signal | estableix l'acció realitzada quan el programa rep un senyal específic |

## Referències

* ↑ «<csignal> (signal.h)» (en anglès). [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ ISO/IEC 9899:1999 specification (en anglès).
* ↑ «The Open Group Base Specifications Issue 6 – signal.h – signals» (en anglès). [Consulta: 10 gener 2012].
* ↑ «signal.h(0p) - Linux manual page» (en anglès). [Consulta: 24 desembre 2023].
# Plectrohyla pentheter

Plectrohyla pentheter és una espècie de granota endèmica de Mèxic.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Santos-Barrera, G., Canseco-Márquez, L. & Mendelson III, J. 2006. Plectrohyla pentheter. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 6 de gener de 2008.
# Kutúzovka

Kutúzovka (en rus: Кутузовка) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a l'Extrem Orient de Rússia. El 2012 tenia 101 habitants. Pertany al districte rural de Lazó.

## Referències

* ↑ Закон Хабаровского края от 14.03.2005 № 264 «Об административных центрах сельских поселений и муниципальных районов Хабаровского края»
# Luna 1960A

La Luna 1960A (sèrie E-3) fou el segon intent soviètic de fotografiar la cara oculta de la Lluna, després de la molt reeixida missió Luna 3. Fou llançada el 15 d'abril del 1960. Luna 1960A havia estat dissenyada per repetir la missió de Luna 3, però amb càmeres de resolució més alta i acostant-se més a la Lluna.
La missió fou un fracàs. Durant el llançament, el segon tram del coet s'apagà prematurament, i la nau o bé caigué a la Terra o bé es posà en una òrbita el·líptica.

## Referències

* ↑ «Tentative IDs». [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ «Encyclopedia Astronautica Index: 1». [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ «Luna Ye-3» (en anglès). [Consulta: 15 agost 2021].

## Enllaços externs

* Zarya - Cronologia del programa Luna (Internet Archive) (anglès)
# Castell d'Heks

El Castell d'Heks és un castell al nucli Heks del municipi de Bèlgica d'Heers, a la província de Limburg.
Francesc Carles de Velbrück, príncep-bisbe de Lieja va encarregar-ne la construcció i l'eixample durant el seu regne de 1772 a 1784. Li va agradar el lloc bucòlic, al mig dels pujols dolces d'Haspengouw. Va fer plantar un jardí xinès i un jardí de roses. Més tard, va crear-hi un dels primers parcs paisatgístics a l'Europa continental, inspirat per l'arquitectura dels parcs anglesos.
El parc i el castell eren al centre d'un vedat, al qual va convidar sovint els seus amics i relacions. Velbrück va morir-hi el 1784.
Avui el castell pertany a la família d'Ursel. El jardí de roses va eixamplar-se, però els rosers més grans encara daten de l'època de Velbruck. Els jardins i el parc són oberts al públic cada any als segons caps de setmana dels mesos de juny i de setembre.

## Enllaços externs

* Fotos aèries del castell i del parc
* Web en anglès sobre el parc Arxivat 2011-02-27 a Wayback Machine.
* Llista de les roses del jardí Arxivat 2004-10-14 a Wayback Machine.
# Mas de Juanito

El Mas de Juanito és un edifici d'Ascó (Ribera d'Ebre) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Està situat a la zona de Camposines, prop del terme de Corbera d'Ebre. Es tracta d'una masia aïllada que es troba constituïda per tres volums, un d'ells afegit en època contemporània. El volum principal consta de dues crugies, és de planta baixa, pis i golfes i té la coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana. Totes les obertures del volum, inclòs el portal, són d'arc pla arrebossat. A la façana lateral hi ha adossat un segon volum de la mateixa alçada i coberta a dues vessants amb el carener paral·lel a la façana. Aquest s'obre al nivell superior amb pòrtics d'arc de mig punt, un dels quals comunica a través d'una passarel·la amb el tercer volum, construït recentment. L'acabat exterior és arrebossat i pintat de color blanc.

## Referències

* ↑ «Mas de Juanito». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 14 març 2019].