OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gloucester Courthouse

Gloucester Courthouse és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 2.269 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gloucester Courthouse tenia 2.269 habitants, 857 habitatges, i 561 famílies. La densitat de població era de 125,3 habitants per km².
Dels 857 habitatges en un 28,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,3% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 23,7% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 27,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 71,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.292 $ i la renda mediana per família de 56.406 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.971 $ mentre que les dones 26.477 $. La renda per capita de la població era de 20.749 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 6,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gloucester Courthouse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gloucester Courthouse». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Gloucester (desambiguació)

* No s'ha de confondre amb Glocester.
«Gloucester» té aquests significats:
* Formatge Gloucester, formatge tradicional semidur.
* Geografia:
** Gloucester, capital del comtat de Gloucestershire, al sud-oest d'Anglaterra.
** Gloucester (Massachusetts), població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts.
** Gloucester City, població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey.
** Gloucester Courthouse, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia.
** Gloucester Point, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia.
** Illes del Duc de Gloucester, grup de tres atols de les Tuamotu a la Polinèsia Francesa.
** New Gloucester, població a l'estat de Maine (EUA).
# Glover

«Glover» té aquests significats:
* Glover (videojoc), videojoc desenvolupat per a Nintendo 64, PlayStation i Microsoft
* Glover (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont
* Charles Glover Barkla (Widnes, 1877 - Edimburg, Escòcia, 1944), físic anglès
* Townend Glover (1813-1833), entomòleg estatunidenc
# Vida mitjana (desambiguació)

«Vida mitjana» té aquests significats:
* En física nuclear, es refereix a la vida mitjana d'un nucli atòmic.
* En demografia, es refereix a l'esperança de vida.
* En farmacologia, vida mitjana es refereix el temps necessari perquè el cos elimini la meitat de la concentració plasmàtica d'una substància administrada.
# Aldeanueva de Guadalajara

Aldeanueva de Guadalajara és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## DemografIa

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 109 | 107 | 108 | 115 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Aldeanueva de la Vera

Aldeanueva de la Vera és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). Limita al nord amb Jerte al nord, amb Tornavacas al nord-est, amb Guijo de Santa Bárbara i Jarandilla de la Vera a l'este, amb Cuacos de Yuste al sud i Garganta la Olla a l'oest.

## Demografia

Evolució demogràfica de Aldeanueva de la Vera entre 1900 i 2007 :
| 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 |
| 1841 | 2312 | 2274 | 2697 | 3093 | 3667 | 4005 |
| 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 1999 | 2006 | 2007 |
| 3505 | 2558 | 2476 | 2584 | 2501 | 2304 | 2306 |
# Alain Colmerauer

Alain Colmerauer (Carcassona, 24 de gener de 1941 - Marsella, 12 de maig de 2017), va ser un enginyer en computació i professor universitari francès que va participar en la creació del llenguatge de programació Prolog.

## Biografia

Alain Marie Albert Colmerauer va estudiar a l'Institut Politècnic de Grenoble Ensimag. Més tard, va obtenir el títol de doctor per la Universitat de Grenoble-Alps amb una tesi sobre l'anàlisi sintàctica dels llenguatges de programació. Després d'una estada científica a Montreal, va treballar sobre els sistemes de traducció automàtica, especialment de l'anglès al francès. Va inventar l'anomenat sistema Q, el què va portar posteriorment al naixement del llenguatge Prolog.
Va ser professor de la Universitat de la Mediterrània, l'Aix-Marseille II. A més a més, va continuar els seus treballs als equips de processament de llenguatges, com la gramàtica de la metamorfosi. Va desenvolupar el llenguatge Prolog amb Philippe Roussel a partir del 1972, creant d'aquesta manera la base de la nova Programació lògica.
Cap a 1980, Colmerauer va e sdevenir un dels assessors principals del projecte japonès per a equips de 5a Generació, coneguda com a 5G, la qual cosa el portaria posteriorment al desenvolupament del Prolog d'Ehud Shapiro. A continuació, va crear Prolog III i, més endavant, centrant-se cada cop més en la programació amb restriccions, Prolog IV (1996) i la lògica de la programació amb restriccions.
Va estudiar després qüestions més teòriques en relació amb la informàtica quàntica i la lògica del primer ordre.
Finalment, Alain Colmerauer va morir el 12 de maig de 2017 a Marsella.

## Distincions

* Pomme d'or de Software el 1982, atorgat per Apple França per la implementació de Prolog II en un Apple II (premi compartit amb Henry Kanoui i Michel Van Caneghem).
* Premi 1984 del Consell regional de la regió de Provence-Alpes-Côte d'Azur.
* Premi Michel Monpetit 1985, expedit per l'Acadèmia Francesa de les Cièncise
* Cavaller de la Legió d'honor el 1986.
* Membre associat de l'Associació americana d'intel·ligència artificial, 1991.
* Corresponent (editor associat) de l'Acadèmia Francesa de les Ciències a la secció de Matemàtiques.

## Publicacions

* Alain Colmerauer, Henry Kanoui et Michel Van Caneghem, Prolog bases théoriques et développements actuels, Techniques et Science Informatiques, vol. 2, número 4, 1983.
* Frédéric Benhamou, Alain Colmerauer, Constraint Logic programming, Selected Research., MIT Press, 1993

## Referències

* ↑ Cohen, J. A view of the origins and development of Prolog. Communications of the ACM, 31, pàg. 26-36.
* ↑ «Colmerauer, Alain (1941-...)». IdRef.
* ↑ Cohen, Jacques «A Tribute to Alain Colmerauer». Theory and Practice of Logic Programming, 1, 01-11-2001, pàg. 637–646.
* ↑ «In Memoriam: Alain Colmerauer». Association for Logic Programming, 15-05-2017. Arxivat de l'original el 2020-10-26. [Consulta: 25 novembre 2023].
* ↑ Jorrand, Philippe. «Prolog est orphelin». Le Monde, 18-05-2017.
# Albert Juan i Torner

Albert Juan i Torner (Barcelona, 1872-1957) fou un arquitecte modernista català titulat el 27 d'agost de 1892.

## Obra destacada
### Franqueses del Vallès

* 1912 – l'Ajuntament i les escoles municipals (monument nacional).
* 1913 – l'escorxador.

### Granollers

* 1912 – casa Joan Sanpera, carrer Corró, 321.

### Barcelona

* 1902/1911 – Vil·la Rosa; crta. Església, 60, Vallvidrera.
* 1904 – casa del carrer Comte de Borrell, 109 (desapareguda).
* 1907 – farmàcia del Dr. Domènech, ronda de Sant Pau, 4, reconstruïda al carrer Verdi 7, i guanyadora del premi al millor establiment al concurs anual d'edificis artístics de 1907.
* 1908 – Casa Francesc Llopart al carrer Joan Blanques 62-68.
* 1916 – Casa Francesc Balcells al Passeig Reina Elisenda de Montcada 17.
* 1918/1921 – edifici d'oficines Santana i Soler, Via Laietana, 17, que constitueix una rèplica dels magatzems Walker de Chicago, obra de Louis Henri Sullivan de 1888.

### Santa Coloma de Farners

* Cercle Cultural Colomenc, situat al carrer Anselm Clavé, 19 de Santa Coloma de Farners es va construir entre 1903 i 1904 (a la façana hi consta 1903)

### Sant Feliu de Guíxols

* Casa Patxot, encarregada per Rafael Patxot i Jubert (1872-1964), és una obra noucentista protegida com a bé cultural d'interès local.

## Referències

* ↑ «Llista de Arquitectos Españoles» (en castellà). Anuario Arquitectos de Cataluña, 1900, pàg. 307 [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ Maspoch, Mònica. Galeria d'autors : ruta del modernisme, Barcelona. 1a ed.. Barcelona: Institut del Paisatge Urbà i la Qualitat de Vida, 2008, p. 120. ISBN 978-84-96696-02-0 [Consulta: 14 agost 2013].

## Bibliografia

* «Glossari d'artístes». A: El Modernisme. Vol 2. Barcelona: Ed. Olimpíada Cultural i Lundwerg, 1990. ISBN 84-87647-006.
# Albert Juvany i Blanch

Albert Juvany i Blanch (Vic, 1974) és un escriptor i odontòleg català. El 2014 vivia a Granollers i havia treballat com a odontòleg al CAP de Santa Eugènia de Berga (Osona) durant 17 anys. Va estudiar a l'Escola d'Escriptura de l'Ateneu Barcelonès on imparteix classes d'escriptura creativa des de l'any 2015. El 2014 publicà la seva primera novel·la, El silenci del far. El 2017 publicà la novel·la Qui necessita la foto d'una fada?, el conte i guió de l'espectacle de dansa homònim Ballant al cel, com un estel i el conte infantil La veritable història de la fada de les dents.

## Referències

* 1 2 Erra, Miquel «El vigatà Albert Juvany ambienta a Islàndia el seu debut literari». El 9 Nou, 01-09-2014 [Consulta: 31 desembre 2014].
* ↑ Fabregat, Laura. «Albert Juvany. El silenci del far». nuvol.com. [Consulta: 31 desembre 2014].
* ↑ «El Silenci del Far». Time Out, 19-09-2014.
# Ventforet Kofu

El Ventforet Kofu és un club de futbol japonès de la ciutat de Kofu.

## Història

El club es fundà l'any 1965 quan antics membres d'un club de la Kofu Dai-ichi High School anomenat Kakujo Club començà a reclutar graduats d'altres escoles amb la intenció de crear un equip que competís a la Japan Soccer League. El nou club s'anomenà Kofu Club. Aquest jugà a la JSL entre 1972 i 1992, any en què fou membre fundador de la Japan Football League. El 1995 escollí el nom Ventforet Kofu i ingressà a la J. League l'any 1999.

## Enllaços externs

* (japonès) Web oficial
# Georgi Gapon

Gueorgui Apolónovich Gapon (en rus, Георгий Аполлонович Гапон; 1870 - 10 d'abril de 1906) va ser un sacerdot ortodox rus i un líder popular de la classe obrera abans de la Revolució russa de 1905.
Gapon era fill d'un granger ric de la regió de Poltava. Va ser educat en un seminari. Es va casar el 1896 i, després de la mort de la seva esposa en 1898, es va traslladar a Sant Petersburg i es va graduar allí en l'acadèmia de teologia, el 1903.
El pare Gapon va organitzar l'Assemblea d'Obrers Industrials Russos de Sant Petersburg, afavorida pel Departament de Policia i la policia secreta de Sant Petersburg, l'Okhrana. Els objectius de l'assemblea consistien a defensar els drets dels treballadors i augmentar la seva moral i fe religiosa. Només els adscrits a la confessió ortodoxa podien accedir als seus càrrecs. Aviat l'organització aconseguiria dotze divisions i vuit mil membres, i Gapon va tractar d'estendre les seves activitats a Kíiv i Moscou.
Des de finals de 1904, Gapon va començar a col·laborar amb radicals que defensaven l'abolició de l'autocràcia tsarista. El 9 de gener (22 de gener, seguint el calendari gregorià), un dia després que esclatés la vaga general a Sant Petersburg, Gapon va organitzar una marxa d'obrers amb la finalitat de presentar una missiva al tsar, que acabaria en tragèdia (Diumenge Sagnant). Els seus seguidors li van salvar la vida aquell dia. Després d'aquests successos, va excomunicar a l'emperador i va exhortar els treballadors que actuessin contra el règim, però molt aviat va fugir a l'estranger, on va mantenir estret contacte amb el Partit Social-Revolucionari i va visitar Lenin. Després del Manifest d'Octubre, va tornar a Rússia i va continuar la seva relació amb la Ojrana. Sospitós de ser un agent provocador, Gapon va ser penjat en una cabanya finlandesa per Pinhas Rutenberg, qui paradoxalment havia marxat al costat d'ell en el Diumenge Sagnant, executant així una sentència de mort emesa per la direcció del Partit Social-Revolucionari.

## Referències

* ↑ Wilson, Edmund. La gare de Finlande (To the Finland Station) (en francès). Traducció: Georgette Camille. París: Éditions Stock, 1965, p. 365.
# Georgi Hristakiev

Georgi Hristakiev (búlgar: Георги Христакиев; Stara Zagora, 28 de juny de 1944-4 d'abril de 2016) va ser un futbolista búlgar que jugava en la demarcació de defensa.

## Selecció nacional

Va jugar un total de catorze partits amb la selecció de futbol de Bulgària. Va debutar el 22 de març de 1967 en un partit amistós celebrat en l'Estadi Qemal Stafa contra Albània, trobada que va finalitzar amb un resultat favorable per 2-0 al combinat búlgar. Hristakiev va representar al seu país en els Jocs Olímpics de Mèxic 1968, on va guanyar totes les trobades disputades fins a arribar a la final del torneig. En la mateixa va perdre contra Hongria després d'un marcador de 4-1 per al conjunt hongarès, guanyant així Hristakiev la medalla de plata. El seu últim partit amb la selecció el va jugar el 14 d'abril de 1971 contra Brasil, perdent per 1-0 després d'un gol de Jairzinho en el minut 85.

### Participacions en Jocs Olímpics

| Jocs Olímpics | Seu | Resultat | Partits | Gols |
| Jocs Olímpics de Mèxic 1968 | Mèxic | Finalista | 6 | 1 |

### Gols internacionals

| # | Data | Estadi | Oponent | Gol | Resultat | Competició |
| 1 | 20 d'octubre de 1968 | Estadi León, León, Mèxic | Israel | 1?0 | 1?1 | Jocs Olímpics de 1968 |

## Clubs

| Club | Any |
| PFC Beroe Stara Zagora | 1962 - 1963 |
| FC Chepinets Velingrad | 1963 - 1964 |
| FC Spartak Plovdiv | 1964 - 1965 |
| Lokomotiv Sofia | 1965 - 1969 |
| PFC Slavia Sofia | 1969 - 1970 |
| Lokomotiv Plovdiv | 1970 - 1971 |
| Lokomotiv Sofia | 1971 - 1975 |

## Referències

* ↑ «Почина бившият играч на Локо София Георги Христакиев» (en búlgar). Gong, 04-04-2016. [Consulta: 5 abril 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador en national football teams (anglès)
* Fitxa del jugador en footballdatabase
# Alfred Dompert

Alfred Dompert (Stuttgart, 23 de desembre de 1914 - Stuttgart, 11 d'agost de 1991) va ser un atleta alemany, especialista en curses de mig fons, que va competir durant les dècades de 1930 i 1940.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín, on va guanyar la medalla de bronze en els 3.000 metres obstacles del programa d'atletisme, rere els finlandesos Volmari Iso-Hollo i Kalle Tuominen. A nivell nacional guanyà tres campionats dels 3.000 metres obstacles, el 1937, 1947 i 1950.

## Millors marques

* 1.500 metres. 3' 55.4" (1941)
* 3.000 metres obstacles. 9' 07.2" (1936)

## Referències

* ↑ «Olympedia – Alfred Dompert». [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (3000m Hindernis - Herren)». [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Good Morning, Babilònia

Good Morning, Babilònia (títol original: Good Morning Babylon) és una franco-italiana (amb participació estatunidenca) dirigida per Paolo i Vittorio Taviani l'any 1986, estrenada l'any 1987. Ha estat doblada al català.

## Argument

1913, la Toscana - El mestre-paleta Bonnano restaura una església, ajudat pels seus set fills dos dels quals, Nicola i Andrea, decideixen d'anar a provar sort als Estats Units. Aniran de decepció en desil·lusió, fins a aquell dia de 1914 on la casualitat els porta a San Francisco. Allà, el director David Wark Griffith prepara la seva nova pel·lícula, Intolerance: Love's Struggle Throughout the Ages, i contracta dos mestres-paletes italians per realitzar-ne els decorats. Els dos germans es fan passar per ells però, descobert l'engany, són acomiadats. Troben llavors dos figurants de la producció, Edna i Mabel, que els empenyen a realitzar una escultura monumental en cartró-pedra, d'un elefant. Arriben a presentar-la a l'escenògraf que, impressionat, els contracta.

## Repartiment

* Vincent Spano: Nicola Bonnano
* Joaquim de Almeida: Andrea Bonnano
* Greta Scacchi: Edna
* Désirée Nosbusch (als crèdits Désirée Becker): Mabel
* Omero Antonutti: El pare Bonnano
* Charles Dance: D.W. Griffith
* Margarita Lozano: La veneciana
* Bérangère Bonvoisin: la Sra. Griffith
* David Brandon: Grass, director de producció de Griffith
* Brian Freilino: Thompson, ajudant de Griffith
* Massimo Venturiello: Duccio Bonnano
* Andrea Prodan: El cameraman irlandès

## Referències

* ↑ esadir.cat. Good Morning, Babilònia. esadir.cat.
* ↑ «Good Morning Babylon». The New York Times.
# Vysoká (Banská Bystrica)

* No s'ha de confondre amb Vysoká (Prešov).
Vysoká és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1388.
# Alexandra London

Alexandra London (París, 29 d'abril de 1973) és una actriu francesa. Està casada amb l'actor Olivier Sitruk des de 2003.

## Filmografia
### Cinema

* 1989: Les Maris, les Femmes, les Amants de Pascal Thomas: Brigitte
* 1992: Van Gogh de Maurice Pialat: Marguerite Gachet
* 1995: Le Bonheur est dans le pré d'Étienne Chatiliez: Géraldine Bergeade
* 1996: Mémoires d'un jeune con de Patrick Aurignac: Sophie
* 1996: Le Cri de la soie d'Yvon Marciano: Aude
* 1997: J'ai horreur de l'amour de Laurence Ferreira Barbosa: Marie
* 1999: Pourquoi pas moi ? de Stéphane Giusti: Ariane
* 2000: Les Destinées sentimentales d'Olivier Assayas
* 2000: Les Frères Sœur de Frédéric Jardin: Julie
* 2004: L'Ennemi naturel de Pierre Erwan Guillaume: L'amant de Tanguy
* 2009: Je vais te manquer d'Amanda Sthers: Maria

### Televisió

* 1994: Eugénie Grandet de Jean-Daniel Verhaeghe a partir de l'obra d'Honoré de Balzac: Eugénie Grandet
* 2000: Victoire, ou la douleur des femmes, telefilm de Nadine Trintignant (fulletó TV): Alexandra adulta
* 2002-2007: La Crim' fulletó - 26 episodis (sèrie de televisió): Florence Bailly / Nadège Carvin
* 2007: Le Clan Pasquier (mini-sèrie de televisió) de Jean-Daniel Verhaeghe: Clémence
* 2010: Le Gendre idéal 2, telefilm d'Arnaud Sélignac: Cliente bio
* 2010: Profilage - episodi: Réussir ou mourir (sèrie de televisió): Dr Ribrioux
* 2012: Le Sang de la vigne - episodi: Mission à Pessac (sèrie de televisió): Jeanne Laville

## Referències

* ↑ Certificats de naissance et de mariage a Les gens du cinéma
# Alda Neves da Graça do Espírito Santo

Alda Neves da Graça do Espírito Santo (Chácara, São Tomé, 30 d'abril de 1926 – Luanda, Angola, 9 de març de 2010), coneguda també com a Alda do Espírito Santo, va ser una política de São Tomé i Príncipe i poetessa en portuguès.
El 1953 va escriure el poema Trinidade en honor dels caiguda en la massacre de Batepá. Militant del MLSTP, fou ministra d'educació i cultura en el govern de transició cap a la independència de São Tomé i Príncipe. Un cop el país es va independitzar fou ministra d'informació i cultura, presidenta de l'Assemblea Nacional i secretària de la Unió Nacional d'Escriptors i Artistes de São Tomé and Príncipe. Va morir a un hospital de Luanda, on havia estat traslladada a causa de la seva mala salut.
Com a escriptora se la considera un referent de la poesia portuguesa al seu país. És força coneguda per haver estat autora de la lletra de l'himne nacional "Independência total". També és autora dels poemaris O Jogral das Ilhas, de 1976, i É nosso o solo sagrado da terra, de 1978.

## Referències

* ↑ «Alda Graça do Espírito Santo — Katya Aragão’s Special Tribute». Saotomeblog.com, 16-03-2010. Arxivat de l'original el 2012-03-04. [Consulta: 8 març 2012].
* ↑ Morreu Alda Graça do Espírito Santo, Téla Non, 9 de març de 2010 (portuguès)

## Vegeu també

* Llista d'escriptors africans
# Grebénskoie

Grebénskoie (en rus: Гребенское) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 tenia 2 habitants. Pertany al districte de Makàrov.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Alphawezen

Alphawezen és un duo alemany de música electrònica format l'any 1998. Els seus components són Asu Yalcindag (vocals, lletres) i Ernst Wawra (música).
Inicialment, Alphawezen era un projecte instrumental, però amb el primer àlbum oficial „L'après-midi d'un Microphone“ (2001, Mole Listening Pearls) i amb la cooperació del cantant Asu, es va convertir en música pop-ambient electrònica.
A la pel·lícula d'Anne Fontaines „Nathalie...“ amb Emmanuelle Béart i Gérard Depardieu (2003), la cançó „Gai Soleil“ apareix a una escena d'un club.
A l'octubre de 2007, el tercer àlbum „Comme Vous Voulez“ se va llançar amb Mole Listening Pearls. Al novembre de 2009, el doble CD „Snow/Glow“ va ser llançat incloent remixs de Nightmares on Wax i de The Timewriter.

## Discografia

* Snow/Glow (2009 / 2xCD)
* Gun Song/ Days Remixes (2009 / 12" Vinyl)
* I Like You (2008 / download)
* Comme Vous Voulez (2007 / CD Album)
* En Passant (2004 / CD Album)
* Speed Of Light (2004 / download)
* Welcome To Machinarchy (2004 / 12" Vinyl Maxi)
* The Bruxelles EP (2004 / download)
* L'après-midi d'un Microphone (2001 / CD Album)
* Into The Stars (2001 / 12" Vinyl Maxi)
* Gai Soleil (2000 / 12" Vinyl Maxi)

## Vídeos

* 2008 Days
* 2007 Speed of Light
* 2002 Electricity Drive
* 2001 Into the Stars
* 2000 Frost
* 1999 Gai Soleil

## Referències

* Web oficial de la banda
* Página web del sello Arxivat 2012-03-07 a Wayback Machine.
* Alphawezen en last.fm
* Alphawezen en discogs
# Gondomar Sport Club

El Gondomar Sport Club és un club de futbol portuguès amb seu a Gondomar, districte de Porto. Fundat l'1 de maig de 1921, actualment juga al Campeonato de Portugal de quart nivell, i juga els partits a casa a l'Estádio de São Miguel, amb una capacitat de 2.450 espectadors.

## Història

Els primers antecedents del Gondomar es van establir l'1 d'agost de 1928, quan el club es va registrar a l'Associació de Futbol de Porto. L'any 1932, però, va cessar tota activitat, fins que un grup de persones batejades com Os Teimosos de Gondomar, deu anys més tard, es va encarregar de ressuscitar el club, que va tornar al futbol organitzat el 1960, a la tercera divisió autonòmica; l'ascens al segon nivell regional es va aconseguir cinc anys després.
El 1970, Gondomar es va traslladar al nou Estádio de São Miguel. El 27 d'octubre de 1986, l'equip va participar per primera vegada a la Copa de Portugal, perdent 1–2 contra el FC Marco. El 2003, mentre competia a la tercera divisió, va ocupar els titulars nacionals després d'eliminar el Benfica a la quarta ronda, amb una victòria per 1-0 a l'Estádio da Luz.
Un any després, el Gondomar va assolir el segon nivell per primera vegada en la seva història. A la temporada 2006-07, el club va aconseguir la seva millor classificació de la categoria, acabant cinquè.
L'any 2009, després d'haver ocupat el 16è i últim rànquing, el Gondomar va tornar al tercer nivell.

## Palmarès

* Tercera Divisió: 2003–04

## Referències

* ↑ Glorious Benfica (Glorious Benfica); Glória Vermelha (portuguès)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (en portuguès)
* Perfil de l'equip Zerozero
# Gondiswil

Gondiswil és un municipi del cantó de Berna (Suïssa), situat a l'antic districte d'Aarwangen i des del 2010 al Districte administratiu d'Oberaargau.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].