OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marta Pérez i Solé

Marta Pérez i Solé (Barcelona, 6 d'agost de 1966) és una actriu catalana. És una de les integrants de la companyia T de Teatre, juntament amb Míriam Iscla, Mamen Duch, Carme Pla i Àgata Roca. Es va diplomar en Interpretació a l'Institut del Teatre de Barcelona el 1987. Com a actriu, ha treballat amb els directors Carol López, Esteve Ferrer, Josep Pere Peyró, Jaume Melendres, M. Casamayor, Teresa Vilardell i Federic Roda. A més de participar en tots els espectacles de T de Teatre, Marta Pérez ha dirigit Nelly Blue –interpretada per Albert Ribalta i Xavier Mira i escrita per tots tres–, i Humor i hòsties –codirigida amb Miguel Casamayor–. Ha estat nominada als Premis Butaca en dues ocasions: per Boulevard i per La tendresa.

## Obres
### Teatre

* Nelly Blue (direcció)
* Petits contes misògins (1991), de Patricia Highsmith; direcció: Pere Sagristà-Ollé
* Homes! (1994), de diversos autors; direcció: Sergi Belbel
* Criatures (1998), de diversos autors; direcció: David Plana i T de Teatre
* Això no és Vida! (2003), de diversos autors; direcció: David Plana
* 15 (2006), de diversos autors; direcció: Sergi Belbel i T de Teatre
* Com pot ser que t'estimi tant? (2007), de Javier Daulte; direcció: Javier Daulte
* Delicades (2010), d'Alfredo Sanzol; direcció: Alfredo Sanzol
* Aventura! (2012), d'Alfredo Sanzol; direcció: Alfredo Sanzol
* Dones com jo (2014): quatre dones que s'acosten als cinquanta. Una d'elles ho ha abandonat tot, s'amaga en un dels molts pisos buits que hi ha a la ciutat. Vol estar sola, allunyar-se de tot, però les seves amigues no la deixen en pau; vulgui o no vulgui, li fan costat.
* E.V.A., dirigida per Julio Manrique
* Hardwicke, dirigida per David Selvas
* La tendresa, amb Alfredo Sanzol.

### Televisió

* Hospital Central (2005)
* El comisario (2005)
* La sagrada família (2010)
* Jet Lag: és una comèdia de situació sobre la vida quotidiana de cinc dones al voltant de la trentena. Emesa des del 2 d'octubre de 2001 fins a l'11 de juny de 2006 per TV3. Va ser reemesa pel Canal 300 i el Canal 3XL.
* Gran Nord: històries que succeeixen en un poble anomenat Nord.
* Estudio 1 (2013)

### Cinema

* Línia roja (1992)
* No et tallis ni un pèl (1992)
* Cràpules (1993)
* Nexe (1995)
* Ángulo muerto (1998)
* Dones (2000)
* Gente pez (2001)
* Prime Time (2004)
* Ahora o nunca
* Creatura, d'Elena Martín (2023)

## Referències

* ↑ «Marta Pérez». Delicades. T de Teatre. Arxivat de l'original el 16 de desembre 2014. [Consulta: 16 desembre 2014].
* ↑ «Crítica de ‘Creatura’, la gran sorpresa del cine español en el Festival de Cannes» (en espanyol europeu), 22-05-2023. [Consulta: 10 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Companyia T de Teatre
# Ian Affleck

Ian Affleck (Vancouver, 2 de juliol de 1952 - 4 d'octubre de 2024) va ser un físic teòric canadenc especialitzat en física de la matèria condensada. D'ençà 2013 fins a la seva mort (2024) fou "Professor Killam" al Departament de Físiques i Astronomia de la Universitat de la Colúmbia Britànica.
Els estudis d'Affleck van ser focalitzats en superconductivitat d'alta temperatura, magnetisme en poques dimensions, punts quàntics i cables quàntics. Ian Affleck va fer moltes contribucions importants en física teòrica i matemàtica. Va començar la seva carrera en física d'altes energies (on va proposar, entre d'altres, el conegut mecanisme Affleck-Dine per a explicar l'asimetria de matèria i antimatèria), i va aplicar amb èxit moltes tècniques d'aquest camp a la matèria condensada. En particular, va aplicar tècniques de teoria de camps conformes a magnetisme en espais de poques dimensions, efectes Kondo i problemes d'impuresa quàntica. Fou també membre dels programes de Superconductivitat del CIFAR i de Cosmologia i Gravetat.
Affleck va obtenir nombrosos premis incloent-hi la Medalla CAP el 2006 i la Medalla DCMMP Brockhouse el 2014. Va ser elegit Fellow de la Societat de Física Americana el 2002 i membre de la Royal Society el 2010.

## Referències

* ↑ «Ian Affleck». University of British Columbia, Department of Physics and Astronomy. [Consulta: 11 març 2014].
* ↑ «Professor Ian Affleck FRS». The Royal Society. [Consulta: 11 març 2014].
* ↑ «2012 Lars Onsager Prize Recipient». American Physical Society Sites. [Consulta: 11 març 2014].
* ↑ «Ian Affleck». CIFAR Canadian Institute for advanced Research. Arxivat de l'original el 12 març 2014. [Consulta: 11 març 2014].
* ↑ «New Fellows 2010». Royal Society. [Consulta: 30 juliol 2013].
* ↑ «APS Fellow Archive». APS. [Consulta: 17 setembre 2020].
* ↑ «New Fellows 2010». Royal Society. [Consulta: 30 juliol 2013].
# Hècale

Hècale (en grec antic Ἑκάλη) va ser, segons la mitologia grega, una dona vella que va acollir Teseu quan aquest anava a Marató per lluitar contra el brau de Creta.
Van passar la vetlla junts i, pel matí, una vegada Teseu va haver marxat, Hècale va oferir un sacrifici a Zeus per demanar-li que l'heroi pogués retornar. Teseu va matar el brau i va tornar a la cabana de la dona. Però la pobre vella havia mort i en el seu honor Teseu va fundar el santuari de Zeus Hecalesi, i una festa en honor d'Hècale. Teseu també va donar el nom d'Hècale a un dels demos de l'Àtica, i els seus habitants es consideraven fills d'Hècale.
Un fragment del poema Hècale, de Cal·límac, el va conservar Plutarc a la "vida de Teseu".

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 226. ISBN 9788496061972.
# Marcelo Expósito Prieto

Marcelo Expósito Prieto (Puertollano, Ciudad Real, 29 de maig de 1966) és un artista i activista polític espanyol, diputat al Congrés dels Diputats en la XI legislatura.
Treballa com a teòric crític, editor, curador, traductor i docent, movent-se entre Barcelona i Buenos Aires. És co-director acadèmic del Programa d'Estudis Independents (PEI) del Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA) i professor associat en la Facultat de Belles arts de la Universitat de Castilla-La Mancha, Conca. Forma part de la Universitat Nòmada i de la Xarxa Conceptualismes del Sud, així com cofundador i co-editor de la revista Brumaria (2002-2006). És un dels integrants del col·lectiu artístic Banda Aparte. Ha realitzat obres sobre diversos suports, com la fotografia, el vídeo i diversos texts, interconnectant projectes interdisciplinaris que reformulen les tradicions estètiques. Resident a Barcelona, és professor al Programa d'Estudis Independents del Museu d'Art Contemporani de Barcelona i de la Universitat de Castella-La Manxa. El 2001 va guanyar el premi Espais a la crítica d'art pels seus treballs historiogràfics.
Ha format part de diverses plataformes activistes ciutadanes com Moviment 15-M, Democracia Real Ya i la Plataforma d'Afectats per la Hipoteca. Arran les eleccions municipals espanyoles de 2015 va formar part de la direcció executiva de Barcelona en Comú i fou elegit diputat per En Comú Podem a les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016. Ha estat nomenat secretari quart de la mesa del Congrés dels Diputats.

## Algunes obres

* Los cuadernos de guerra o Ligeramente fuera de contexto (1994)- Sala Parpalló de València
* Materiales 1989-1997 (1997)- Galeria Angelot de Barcelona
* Cubos heterogéneos (2004) - III Biennal d'Art Contemporani de Berlín.

## Llibres

* Plusvalías de la imagen. Anotaciones (locales) para una crítica de los usos (y abusos) de la imagen (1993)
* Materiales 1990-1998: el malestar en la libertad (1998)
* Chris Marker. Retorno a la inmemoria del cineasta (2000)
* Modos de hacer. Arte crítico, esfera pública y acción directa (2001)
* Historias sin argumento. El cine de Pere Portabella (2001)
* Producción cultural y prácticas instituyentes. Líneas de ruptura en la crítica institucional (2008)
* Los nuevos productivismos (2010)

## Referències

* ↑ Biografia Arxivat 2016-04-25 a Wayback Machine. al web de Marcelo Expósito
* ↑ «Marcelo Expósito Prieto». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Biografia al web oficial Arxivat 2016-04-25 a Wayback Machine. Consulta 23/07/2010
* ↑ Marcelo Expósito Arxivat 2016-01-26 a Wayback Machine. al web de Barcelona en Comú
* ↑ Biografia Arxivat 2016-05-26 a Wayback Machine. al web d'En Comú Podem
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Projecció ortogràfica

La projecció ortogràfica és una projecció azimutal que representa un globus de la Terra vist en perspectiva des d'una distància infinita: els raigs de llum són paral·lels entre si, i perpendiculars al pla de projecció. Aquesta projecció no és equivalent (distorsiona les àrees relatives) i no és conforme (distorsiona les formes i els angles).
Amb aquesta projecció, només es pot mostrar alhora un sol hemisferi amb el centre de projecció (el punt de l'esfera tangent al pla de projecció) al centre del mapa. La distorsió d'àrees i angles creix cap a les vores del mapa. La circumferència externa del mapa representa tots els punts a 90 graus de distància del centre.
Si el centre del mapa és un dels pols, els meridians apareixen representats rectes i els paral·lels com cercles concèntrics. Si el centre del mapa és a l'equador, el meridià central i els paral·lels apareixen representats rectes, els altres meridians apareixen com arcs de cercle.
Suposant una escala i un centre de projecció amb longitud long0 i latitud lat0, aquestes són les equacions generals per a obtenir les coordenades cartesianes x, y en el pla per al lloc amb longitud long i latitud lat:
    x = escala * cos(lat) * sin(long - long0)
    y = escala * (cos(lat0) * sin(lat) - sin(lat0) * cos(lat) * cos(long - long0))
La projecció ortogràfica és un sistema de representació gràfica consistent a representar elements geomètrics o volums en un pla, mitjançant projecció ortogonal; s'obté de manera semblant a l'"ombra" generada per un "focus de llum" procedent d'una font molt llunyana. El seu aspecte és el d'una fotografia de la Terra.
# Voltor de l'Índia

El voltor de l'Índia (Gyps indicus) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita sabanes, terres de conreu i ciutats de l'Àsia meridional, al nord del Pakistan i l'Índia. El seu estat de conservació es considera en perill crític d'extinció.

## Referències

* ↑ «Voltor de l'Índia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 271. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Indian Vulture. Gyps indicus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Parc Nacional de Børgefjell

El Parc Nacional de Børgefjell (en noruec: Børgefjell nasjonalpark) és un parc nacional inaccessible i poc habituat pel turisme situat a Noruega, a la frontera entre els comtats de Nord-Trøndelag i de Nordland, a la frontera amb Suècia. La major part del parc és una reserva, amb pocs camins o altres instal·lacions per als visitants. Els visitants poden caminar per llargs períodes sense veure una altra persona. Amb 1447 quilòmetres quadrats, el parc va ser establert originalment el 1963 i va ser ampliat el 1973 i el 2003.
El primer element sembla la paraula en nòrdic antic byrgi que significa fortalesa o atrinxerament. Hi podia haver hagut algun tipus de fortalesa allí, possiblement per reclamar impostos als sami, i també per protegir la frontera dels suecs. L'últim element és Fjell que significa muntanya.

## Història i fauna

El poble Sami va controlar un terreny a Børgefjell just fins al començament del segle xx. Han mantingut rens a la zona durant almenys cinc segles anys. Es poden trobar tant a l'interior del parc com a zones properes tot de monuments culturals samis en forma d'assentaments i estacions de caça. Les primeres granges a la zona van aparèixer al pas del segle xviii al segle xix. Es van establir els primers parcs quan hi va haver una escassetat de terres en altres llocs.
Quant a la fauna, Børgefjell és molt conegut per tenir una població important de guineu àrtica, tot i que en termes de nombres el golut és el més comú dels grans depredadors. Tant el linx com l'os també es troben aquí. Els petits depredadors més comuns són la guineu, la mostela nevada, la marta i l'ermini. També és possible veure ocasionalment alguna llúdriga.
Tot Børgefjell s'utilitza per al pasturatge de rens domesticats. Les parts occidentals, orientals i del sud del parc nacional s'utilitzen principalment com a zones de pastura a l'estiu, mentre que les zones del nord s'utilitzen per al pasturatge durant tot l'any. A la zona més llunyana de l'est també hi ha rens salvatges que venen de Suècia.

## Referències

* ↑ «Børgefjell: A sanctuary for the arctic fox (PDF)» (en noruec). Direktoratet for naturforvalting. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 23 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Direktoratet for naturforvaltning Arxivat 2009-10-08 a Wayback Machine.
* Mapa del Parc Nacional de Børgefjell Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Selangor

Selangor (Jawi: سلنجور, població 5.3 milions) és un dels 13 estats de Malàisia. És situat a la part oriental de la península de Malaca i envoltat pels de Perak al nord, Pahang a l'est, Negeri Sembilan al sud i l'Estret de Malaca a l'oest. Envolta totalment els territoris federals de Kuala Lumpur i Putrajaya. Selangor també és conegut pel nom honorífic àrab, Darul Ehsan ("Residència de sinceritat"). La capital estatal és Shah Alam I la capital reial és Kelang. El tercer centre urbà més gran és Petaling Jaya declarat ciutat el 20 de juny de 2006.
El nom Selangor potser prové del malai selangau, ' mosca' (Musca vicina), potser per l'abundor d'aquests insectes als marges del Riu Selangor al nord-oest de l'estat.
Selangor és l'estat més poblat de Malàisia, mercès al ràpid creixement econòmic provocat per la indústria, i el creixement de la conurbació de Kuala Lumpur (coneguda com a Klang Valley).
Selangor és una monarquia constitucional hereditària, governada des del 2001 pel soldà Sharafuddin Idris Shah. El Menteri Besar (primer ministre) és Azmin Ali, del Partit de la Justícia Popular.

## Districtes

Selangor es divideix en 9 districtes (daerah) administratius:
* Petaling (ڨتاليڠ); incloent Shah Alam la capital de l'estat
* Sepang (سڨڠ)
* Hulu Langat (هولو لاڠت)
* Gombak (ڭومبق)
* Hulu Selangor (هولو سلاڠور)
* Kuala Langat (كوالا لاڠت)
* Klang (كلڠ)
* Kuala Selangor (كوالا سلاڠور)
* Sabak Bernam (سابق برنم)
# Project Gotham Racing 4

Project Gotham Racing 4 és el quart videojoc de la saga Project Gotham Racing, fet per Bizarre Creations i publicat per Microsoft. PGR4 (com es diu normalment) és la continuació de Project Gotham Racing 3 amb el qual es va llançar amb el llançament de la Xbox 360.

## Pistes confirmades

Dels altres videojocs de la saga:
* Tòquio
* Ciutat de Nova York
* Nürburgring
* Londres
* Las Vegas
Noves a la saga:
* Xangai
* Sant Petersburg
* Ciutat del Quebec

## Cotxes confirmats

Audi
* Audi R8
BMW
* BMW M5
Chevrolet
* Chevrolet Corvette Stingray
Ferrari
* Ferrari 250 GTO
* Ferrari 599 GTB Fiorano
* Ferrari F430
* Ferrari Enzo
Gumpert
* Gumpert Apollo
Lamborghini
* Lamborghini Countach LP400
Lotus
* Lotus Exige GT3
Maserati
* Maserati 250
Panoz
* Panoz GTR-1 Coupe
Peugeot
* Peugeot Flux concept
RUF
* RUF RGT 997
Subaru
* Subaru Impreza P1
Toyota
* Toyota Supra Turbo
* Toyota 2000 GT
TVR
* TVR Sagaris
Vanwall
* Vanwall GPR V12

## Enllaços externs

* (anglès) Lloc web de Bizarre Creations
* (anglès) Lloc web oficial del PGR4
# Stacy

Stacy és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.278 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stacy tenia 1.278 habitants, 466 habitatges, i 326 famílies. La densitat de població era de 448,6 habitants per km².
Dels 466 habitatges en un 42,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,6% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 36,9% entre 25 i 44, un 16% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.026 $ i la renda mediana per família de 45.288 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.029 $ mentre que les dones 25.192 $. La renda per capita de la població era de 16.893 $. Entorn del 7,9% de les famílies i el 9,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stacy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stacy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Philippe Bonnin

Philippe Bonnin (Boulogne-Billancourt, 30 d'abril de 1955) és un tirador d'esgrima francès, ja retirat, especialista en floret, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla d'or en la prova del floret per equips del programa d'esgrima. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món d'esgrima de 1978.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Philippe Bonnin». [Consulta: 28 novembre 2023].
# Voltor dorsiblanc asiàtic

El voltor dorsiblanc asiàtic (Gyps bengalensis) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita zona boscoses, obertes i terres de conreu de l'Àsia meridional des del sud-est de l'Iran, cap a l'est per Afganistan, Pakistan i Índia fins al sud-oest de la Xina i Sud-est asiàtic. El seu estat de conservació es considera en perill crític d'extinció.

## Referències

* ↑ «Voltor dorsiblanc asiàtic». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 271. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-rumped Vulture. Gyps bengalensis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Parc Nacional de Bukit Barisan Selatan

El Parc Nacional Bukit Barisan Selatan és un parc nacional a Sumatra, Indonèsia. El parc es troba al llarg de la serralada de Bukit Barisan, té una superfície total de 3.568 km², i s'estén per tres províncies: Lampung, Bengkulu, i el sud de Sumatra. Juntament amb els parcs nacionals de Gunung Leuser i Kerinci Seblat forma un Patrimoni de la Humanitat, Patrimoni de les Selva tropical de Sumatra.
# Asclepíades d'Anazarbe

Asclepíades d'Anazarbe (en grec antic Άσκληπιάδες) fou un escriptor grec nascut a Anazarb, a Cilícia, mencionat per Esteve de Bizanci com a autor de moltes obres, però només n'assenyala específicament una d'elles, sobre rius (περὶ ποταμῶν).

## Referències

* ↑ 2.Asclepiades of Anazarba a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 381
# Punta d'Europa

Punta d'Europa (Europa Point en anglès, Punta Europa en llanito) és el punt situat més al sud del territori britànic d'ultramar de Gibraltar i constitueix el límit oriental de la badia d'Algesires. Des de la Punta d'Europa, en un dia clar, es pot veure el nord d'Àfrica a través de l'estret de Gibraltar, així com la ciutat de Ceuta o les muntanyes del Rif. Punta d'Europa està connectada per carretera amb el sector est de Gibraltar després de la reobertura del túnel Dudley Ward Way.

## Far

El Far de Punta d'Europa va ser construït pel Governador Sir Alexander Woodford entre 1838 i 1841. Es va automatitzar per complet al febrer de 1994 i la seva llum es pot veure a una distància de 25 quilòmetres. És conegut pels gibraltarenys com la farola.

## Mesquita Ibrahim-al-Ibrahim

La mesquita, també coneguda com a Mesquita del rei Fahd bin Abdulaziz al-Saud va ser un regal del Fahd de l'Aràbia Saudita i va costar cinc milions de lliures esterlines. Va ser inaugurada oficialment el 8 d'agost de 1997. Acull una escola religiosa, una biblioteca i una sala de lectura. És l'única mesquita de Gibraltar pels vora 2.000 musulmans que hi viuen.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Europa Point» (en anglès). Gibraltar Travel Guide. [Consulta: 5 setembre 2012].

## Enllaços externs

Ferrer‐Gallardo, X., & Van Houtum, H. (2013). Europe without an Endpoint. Period. Tijdschrift voor economische en sociale geografie, 104(2), 243-249.
* «Punta d'Europa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Taur Matan Ruak

José María de Vasconcelos, conegut pel seu pseudònim Taur Maten Ruak (Osso Huna, Baguia, districte Baucau, 10 d'octubre de 1956), és un polític i militar de Timor Oriental i president del seu país. El seu nom de guerra significa dos ulls vius en Tetum.
Taur Maten Ruak va ser el líder de l'ala militar de Resistència Timorense (Falintil) durant la fase final de l'ocupació indonèsia.
Després de la independència de Timor-Leste es va convertir en Cap d'Estat Major al setembre de 2011, càrrec al qual va dimitir per convertir-se en candidat per a les eleccions del 16 d'abril de 2012.
En l'elecció presidencial va ser el candidat més votat amb el 60,85% dels vots, esdevenint així nou president del país.

## Referències

* ↑ «Taur Matan Ruak é o novo Presidente de Timor» (en portuguès). Arxivat de l'original el 2012-07-13. [Consulta: 17 abril 2012].
# Magatzem al carrer Sant Llorenç, 9 (la Galera)

El Magatzem al carrer Sant Llorenç, 9 és una obra de la Galera (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Juntament amb els edificis característics de tota població camperola aquí al poble de la Galera trobem una sèrie de construccions de finals del segle xix i inicis del XX. N'hi ha de dues plantes o d'una sola, com en aquest cas, amb teulada a doble vessant amb el carener paral·lel a la façana. La porta d'accés és ample i presenta jambes decorades que sustenten un arc escarser, la data de construcció, (1907) es present en la dovella central d'aquest.

## Referències

* ↑ «Magatzem al carrer Sant Llorenç, 9». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Philippe Boyer

Philippe Boyer (Fontainebleau, 29 de març de 1956) va ser un ciclista francès especialista en pista. Va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de Quilòmetre contrarellotge de 1985, per darrere de l'alemany Jens Glücklich.

## Palmarès

* 1983
** Campió de França en Quilòmetre
* 1985
** Campió de França en Quilòmetre
* 1986
** Campió de França en Quilòmetre
* 1987
** Campió de França en Quilòmetre

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it