OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dos Llibres de Jeú

Els Dos Llibres de Jeú, (abreujats, 1 Jeu i 2 Jeu), també coneguts com El llibre del gran discurs iniciàtic o Gnosis del Déu invisible, són dos textos gnòstics escrits en llengua copta que es considera que formen part dels apòcrifs del Nou Testament.
El text conegut pertany al Còdex Brucianus, un manuscrit copte del segle iv format per 78 folis de papir de les quals en l'actualitat en falten set. Aquest còdex va ser comprat per James Bruce cap a l'any 1773 a Medinet Habu, a Egipte.
El manuscrit conté dos textos. El primer està citat a la Pistis Sophia com "Els dos llibres de Jeú", al que correspon el títol únic de Llibre del gran discurs iniciàtic i un altre escrit més breu que no porta títol. L'estudiós de la llengua copta C. Schmidt va ordenar el text i en va fer la primera edició crítica amb una traducció a l'alemany i un comentari, publicada el 1892.
Les dues parts del Llibre del gran discurs iniciàtic (96 pàgines, i 6 de les que falten) són anteriors a la Pistis Sophia, ja que les cita i n'aprofita fragments. Podria haver estat escrit a la primera meitat del segle iii i en llengua grega i traduït al copte al segle següent.

## Contingut

Sembla una producció molt exòtica perquè fa una interpretació cristiana gnòstica dels misteris hel·lenístics amb moltes referències a la màgia ritual i al paper de Jesús com a gran mistagog o hierofanta, que transmet un missatge instructiu i orientador als seus deixebles més íntims en els conceptes més elevats de la gnosi. En aquesta iniciació ritual hi ocupen un lloc important tant els homes com les dones.
L'escrit registra nombrosos noms místics i divins com a il·lustració del seu contingut, que ratifiquen tant les figures, l'ordre, les disposicions i els senyals de pas dels actes rituals com els estats de l'ascens iniciàtic i espiritual. El text dona testimoni de les pràctiques esotèriques dels gnòstics, que ara es poden comprendre millor gràcies al material provinent dels Manuscrits de Nag Hammadi. Les parts més comprensibles del text tenen, dins del marc esotèric, la forma d'un diàleg entre Jesús i els seus deixebles, cosa que el fa representatiu del gènere "evangeli", però no en la seva dimensió narrativa apòcrifa, sinó en la seva vessant gnòstica.

## Referències

* ↑ Piñero, Antonio. Todos los Evangelios. Madrid: EDAF, 2010, p. 542-543. ISBN 9788441421165.
# (39549) Casals

(39549) Casals és un asteroide descobert el 27 de febrer de 1992 per l'alemany Freimut Börngen a l'Observatori de Tautenburg, a Turíngia, a Alemanya. La designació provisional que va rebre era 1992 DP13. Va rebre el seu nom en honor del violoncel·lista, director i compositor català, Pau Casals i Defilló (1876-1973), fill del Vendrell, pels seus mèrits artístics i el seu compromís amb la pau.

## Característiques orbitals

Casals està situat a una distància mitjana del Sol de 2,7843 ua, i pot allunyar-se'n fins a 3,1324 ua i acostar-s'hi fins a 2,4362 ua. La seva excentricitat és de 0,125 i la inclinació orbital, 9,7045 graus. Triga 1.696,99 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.

## Característiques físiques

La magnitud absoluta de Casals és de 14,8, té un diàmetre de 6,669 km i la seva albedo es calcula en 0,055.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 1r gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=39549.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Diagrama orbital de (39549) Casals» (en anglès). [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ «(39549) Casals» (en anglès). Web de JPL. [Consulta: 14 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Dades actualitzades de la NASA amb l'òrbita de (39549) Casals. (anglès)
Viccionari
# (38671) Verdaguer

(38671) Verdaguer és un asteroide descobert el 7 d'agost de 2000 per l'astrònom tortosí Jaume Nomen i Torres al seu Observatori de L'Ametlla de Mar al Baix Ebre. La designació provisional que va rebre era 2000 PZ6. Hom va considerar escaient dedicar-lo al poeta de Folgueroles, Jacint Verdaguer i Santaló (1845-1902), coincidint amb la commemoració del centenari de la seva mort.

## Referències

* 1 2 Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 1r gener 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 URL de la referència: https://www.minorplanetcenter.net/db_search/show_object?object_id=38671.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Dedicacio de l'asteroide VERDAGUER». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 30 juny 2018].

## Enllaços externs

* Dades actualitzades de la NASA amb l'òrbita de (38671) Verdaguer. (anglès)
* Crònica de l'acte de dedicatòria, a Folgueroles i a Vic. Arxivat 2007-11-21 a Wayback Machine.
# El gran Gatsby

«El gran Gatsby o The Great Gatsby» té aquests significats:
* El gran Gatsby (novel·la), novel·la escrita per F. Scott Fitzgerald i publicada el 1925
* El gran Gatsby (pel·lícula de 1926), pel·lícula muda dirigida per Herbert Brenon i estrenada el 1926, adaptació de la novel·la
* El gran Gatsby (pel·lícula de 1949), pel·lícula dirigida per Elliott Nugent i estrenada el 1949, adaptació de la novel·la
* El gran Gatsby (pel·lícula de 1974), pel·lícula dirigida per Jack Clayton i estrenada el 1974, adaptació de la novel·la
* El gran Gatsby (pel·lícula de 2000), telefilm dirigit per Robert Markowitz i estrenat el 2000, adaptació de la novel·la
* El gran Gatsby (pel·lícula de 2013), pel·lícula dirigida per Baz Luhrmann i estrenada el 2013, adaptació de la novel·la
# Meret-Isesi

Meret-Isesi o Mereret-Isesi ("Estimada per Isesi") va ser una princesa egípcia de la V Dinastia. El seu pare era el faraó Djedkare i el seu germà Unas, darrer faraó de la dinastia.
Meret-Isesi apareix amb el títol de "Filla del Rei del seu cos" en un relleu que probablement prové d'Abusir. El títol l'identifica com a Kekheretnebti, la seva germana, tot i que el text l’identifica clarament amb el nom de Meret-Isesi.

## Referències

* ↑ Dodson i Hilton, 2004.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
# Mereto di Tomba

Mereto di Tomba (friülà Merêt di Tombe) és un municipi italià, dins de la província d'Udine. L'any 2007 tenia 2.749 habitants. Limita amb els municipis de Basiliano, Codroipo, Pasian di Prato, Coseano, Fagagna, San Vito di Fagagna i Sedegliano.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Andrea Cecchini | Centredreta |
# Merey

«Merey» té aquests significats:
* Merey (Eure), municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, França)
* Mérey-sous-Montrond, municipi al departament del Doubs (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
* Mérey-Vieilley, municipi al departament del Doubs (regió de Borgonya - Franc Comtat, França)
# 1405

El 1405 (MCDV) fou un any comú començat en dijous del calendari julià.

## Esdeveniments
### Resta del món

* El rei d'Aragó, Martí I l'Humà, envia l'ambaixador Pere de Quintana a Constantinoble per demanar relíquies a l'emperador romà d'Orient, Manuel II Paleòleg, en compensació pel seu suport contra els otomans.

## Naixements
### Resta del món

* Cardona: Jaume de Cardona i de Gandia, president de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Marcos Hierro, 2003, p. 68.

## Bibliografia

* Marcos Hierro, E. «Els catalans i l'Imperi bizantí». A: Ferrer i Mallol, M. T. Els catalans a la Mediterrània oriental a l'edat mitjana. Institut d'Estudis Catalans, Secció Històrico-Arqueològica, 2003, p. 23-78. ISBN 9788472836709.
# El viaje de Arián

El viaje de Arián és una pel·lícula espanyoles del 2000 dirigida per Eduard Bosch, inspirada en el curtmetratge del mateix nom dirigit el 1995 pel mateix director. Tracta de plasmar la faceta humana d'un grup de terroristes, obvia les ideologies i centra el debat en el que es fa per defensar-les.

## Argument

Arián és una jove de vint-i-tants anys, de caràcter romàntic i idealista que s'ha mogut des de la seva infància en ambients radicals bascs i participa activament en la Kale borroka. A través de Vivaldi, un terrorista obsessionat per la música clàssica del qual està enamorada, Arián comença a integrar-se en l'organització terrorista fent tasques d'informació. En resultar identificada per la policia després dels incidents que es produeixen després d'una manifestació, Arián ha d'abandonar la seva casa i refugiar-se al pis franc on s'amaga el comando. S'incorpora llavors al grup terrorista per a participar en el segrest de la filla d'un conegut industrial navarrès. Arián abandona als seus pares, els seus amics, els seus estudis, el seu grup de teatre i emprèn un viatge que implica entrar en un món sense retorn.

## Repartiment

* Ingrid Rubio: Arian
* Abel Folk: Vivaldi
* Sílvia Munt: Maite
* Carlos Manuel Díaz: Jose
* Paul Berrondo: Patxo
* Laia Marull: Isabel Ulloa
* Txema Blasco: Pare d'Arián
* María Alfonsa Rosso: Mare d'Arián
* Jaume García Arija: Patxi
* Àngels Sánchez: Idoia
* Mikel Tello: Mikel
* Santi Ibáñez: Mario
* Víctor Pi: Antonio
* Francesc Garrido: Andres
* Ines Díez: Ana

## Premis

* Festival de Màlaga. 2000. Esment especial del Jurat a l'actuació d'Íngrid Rubio.
* XII Festival de Cinema de l'Alfàs del Pi. 2000. "Far de Plata" al millor llargmetratge.
* Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià. Seleccionada en la secció "Made in Spain".
* Festival de Cinema de Nantes. 2001. Esment especial del Jurat.

## Referències

* ↑ El viaje de Arián (curtmetratge) a IMDB
* ↑ El viaje de Arián al web de Fotogramas
* ↑ La actriz Ingrid Rubio destaca en 'El viaje de Arián', una película sobre el entorno de ETA, El País, 1 de juny de 2000
* ↑ Eduardo Boch, con 'El viaje de Arián', gana el festival de L'Alfàs, El País, 16 de juliol de 2000
* ↑ El viaje de Arián al web del Festival
# El viaje de Carol

El viaje de Carol és una pel·lícula de cinema espanyola dirigida per Imanol Uribe el 2002. Basada en la novel·la A boca de noche d'Ángel García Roldán, va arribar a Aiete-Ariane Films i va cridar l'atenció d'Imanol Uribe, que sempre havia somiat amb la possibilitat de realitzar una pel·lícula per a nens i adults. Va tenir molt bona acollida al Festival Internacional de Cinema de Mont-real.

## Argument

Carol, una nena de 12 anys, de mare espanyola i pare nord-americà, viatja per primera vegada a Espanya en la primavera de 1938 en companyia de la seva mare, Aurora, separada del seu pare, pilot en les Brigades Internacionals a qui ella adora. La seva arribada al poble matern transforma un entorn familiar ple de secrets. Armada d'un caràcter rebel, s'oposa als convencionalismes d'un món que li resulta desconegut. La complicitat amb Maruja (Rosa Maria Sardà),una mestra, les lliçons de vida del seu avi Amalio (Álvaro de Luna) i el seu especial afecte per Tomiche (Juan José Ballesta) li obriran les portes a un univers de sentiments adults que faran del seu viatge un trajecte interior estripat, tendre, vital i inoblidable.

## Repartiment

* Clara Lago - Carol
* Juan José Ballesta - Tomiche
* Álvaro de Luna - Amalio
* Mabel Rivera - Manuela
* Celso Bugallo - José
* María Barranco - Aurora
* Rosa Maria Sardà - Maruja
* Carmelo Gómez - Adrián
* Ana Villa - Chana
* Daniel Retuerta - Culovaso

## Premis i nominacions
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Candidat | Resultat |
| Millor guió adaptat | Imanol Uribe Ángel García Roldán | Nominat |

### Premis Goya

| Any | Categoria | Persona | Resultat |
| 2002 | millor actriu revelació | Clara Lago | Nominat |
| 2002 | millor direcció de producció | Andrés Santana | nominat |
| 2002 | millor disseny de vestuari | Lena Mossum | nominat |

## Referències

* ↑ 'El viaje de Carol', de Imanol Uribe, aplaudida por el público canadiense, El País, 28 d'agost de 2002
* ↑ El viaje de Carol a Fotogramas
* ↑ El actor Conrado San Martín recibirá este año el Premio Homenaje del Círculo de Escritores Cinematográficos, Europa Press, 21 de gener de 2003
* ↑ El viaje de Carol al web dels Premis Goya
# AUCTEX

AUCTEX és una extensió per als editors GNU Emacs i XEmacs. Proporciona un entorn de desenvolupament integrat per a TeX, LaTeX, Texinfo i ConTeXt, afegint moltes funcions importants que no estan incloses al mode estàndard de TeX d'aquests editors. D'aquesta manera, la redacció dels articles científics es faciliten enormement.
AUCTeX pot executar compiladors de TeX i programes complementaris, com ara BibTeX, i visors de PDF i DVI. AUCTeX inclou previsualització de Latex, generades en PostScript i mostra directament a l'editor: taules, fórmules, i imatges. Amb el reftex-mode, que és part d'Emacs, pot manipular de manera senzilla referències creuades, i també bibliogràfiques.
AUCTeX, originant-se del paquet ‘tex-mode.el' d'Emacs 16, va ser creat per estudinats del Centre Universitari d'Aalborg (ara la Universitat Aalborg), d'ací el nom AUCTeX. Lars Peter Fischer va escriure les primeres funcions per inserir macros de fonts i caràcters danesos en el 1986. Per Abrahamsen va escriure les funcions per inserir els ambients i sectors, i per sagnar del text, així com el mode de contorn menor en el 1987. Kresten Krab Thorup va escriure el maneig de buffer i les funcions de depuració, la realització de macro, i molt més, incloent el sagnat que millorà molt i funcions de format de text, i amb això va fer el primer llançament públic de AUCTeX en el 1991.
AUCTeX és programari lliure utilitzant la Llicència Pública General de GNU (GNU GPL) i eventualment substitueix el mode estàndard de TeX a Emacs.

## Vegeu també

* RefTeX

## Referències

* ↑ «AUC TeX Ancient History». Arxivat de l'original el 2024-02-13. [Consulta: 27 agost 2011].
* ↑ «AUCTeX v11.84 release notes» (en anglès).

## Enllaços externs

* AUCTEX - Lloc web oficial
* Manual Arxivat 2011-02-22 a Wayback Machine. (castellà)
# HD 111232 b

HD 111232 b és un planeta extrasolar que orbita a 2 ua de la seva estrella amb una massa de com a mínim 6,8 cops la de Júpiter. Aquest planeta va ser descobert a l'Observatori de La Silla per Michel Mayor fent servir l'espectrògraf CORALIE el 30 de juny del 2003, juntament amb els planetes HD 41004 Ab, HD 65216 b, HD 169830 c, HD 216770 b, HD 10647 b i HD 142415 b.

## Referències

* 1 2 Michel Mayor «The CORALIE survey for southern extrasolar planets. XII. Orbital solutions for 16 extra-solar planets discovered with CORALIE» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1, 01-02-2004, pàg. 391–402. DOI: 10.1051/0004-6361:20034250.
* 1 2 3 4 5 «The Masses of a Sample of Radial-Velocity Exoplanets with Astrometric Measurements». Research in Astronomy and Astrophysics, 5, 01-05-2023. DOI: 10.1088/1674-4527/ACCB7E.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Mayor et al. «The CORALIE survey for southern extra-solar planets XII. Orbital solutions for 16 extra-solar planets discovered with CORALIE». Astronomy and Astrophysics, 415, 2004, pàg. 391–402. DOI: 10.1051/0004-6361:20034250.

## Enllaços externs

* HD 111232 b a Exoplanetes
Coordenades: 12$^h$ 48$^m$ 51,7543$^s$; −68° 25′ 30,544″
# Casa Valls (Sant Just Desvern)

Casa Valls és una obra de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici unifamiliar amb maó vist i persianes blanques que destaca pel diàleg entre la suau adaptació a la topografia i la potència expressionista d'un nucli de tres xemeneies. És una obra que palesa influències de l'arquitectura de Coderch i el realisme italià i que posa gran cura en els detalls.

## Referències

* ↑ «Casa Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 6 agost 2021].
# AT 2017gfo

El transitori astronòmic 2017fgo (AT 2117gfo) va ser un transitori astronòmic descobert el 17 d'agost de 2017, que corresponia a la font d'ones gravitacionals GW170817 i la font d'esclat de raigs gamma GRB 170817A.
Primer va ser anomenat Swope Supernova Survey 2017a (SSS17a) pels descobridors, del "Swope Supernova Survey"; va ser reanomenat com a AT 2017gfo per la Unió Astronòmica Internacional.

## Descobriment

L'event SSS17a va ser detectat per l'equip "One-Meter, Two Hemisphere (1M2H)" amb el telescopi Swope a l'observatori de Las Campanas menys de 11 hores després que es detectes l'ona gravitacional per la col·laboració LIGO/VIRGO, i es va detectar de forma independent per altres observadors a l'hora següent. L'equip de la col·laboració "Swift Gamma-Ray Burst Mission" va detectar una emissió en ultraviolat de la mateixa font poques hores després. Senyals de raigs X i de radio de la mateixa font van ser detectades 9 i 16 dies després de la fusió respectivament.
Les deteccions òptiques de l'esdeveniment van permetre localitzar al cel amb millor precisió que usant només les dades de les ones gravitacionals o de les observacions de raig gamma. Així es va saber que la font estava a la galàxia NGC 4993 i una mesura acurada de la distància a la terra. Amb el temps, s'ha observat com el color de la font ha anat variant del blau al vermell donat que la font està expandint-se i refredant-se.
Estudis posteriors de la dinàmica i de l'espectre a l'ultraviolat, visible i infraroig de la font son consistents amb una kilonova amb un procés radioactiu de desintegració pel procés-R de nuclis que van ser sintetitzats en el moment de la fusió de les dues estrelles de neutrons. Això demostrà que les fusions d'estrelles de neutrons tenen un paper molt important en la creació (nucleosíntesi) de molts dels elements més pesants que el ferro.

## Referències

* ↑ Coulter, D. A.; Foley, R. J.; Kilpatrick, C. D.; Drout, M. R.; Piro, A. L. «Swope Supernova Survey 2017a (SSS17a), the optical counterpart to a gravitational wave source» (en anglès). Science, 16-10-2017, pàg. eaap9811. DOI: 10.1126/science.aap9811. ISSN: 0036-8075. PMID: 29038368.
* ↑ Potter, Sean «NASA Missions Catch First Light from a Gravitational-Wave Event» (en anglès). NASA, 16-10-2017.
* ↑ The Astrophysical Journal Letters. DOI: 10.3847/2041-8213/aa91c9/pdf.
* ↑ «Astronomers detect colliding neutron stars for the first time - Northwestern Now» (en anglès). [Consulta: 22 octubre 2017].
* ↑ Drout, M. R.; Piro, A. L.; Shappee, B. J.; Kilpatrick, C. D.; Simon, J. D. «Light curves of the neutron star merger GW170817/SSS17a: Implications for r-process nucleosynthesis» (en anglès). Science, 16-10-2017, pàg. eaaq0049. DOI: 10.1126/science.aaq0049. ISSN: 0036-8075. PMID: 29038375.
* ↑ «A New Era of Astronomy Begins with First Observation of Neutron Star Merger» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-10-17. [Consulta: 22 octubre 2017].
* ↑ «Caltech-Led Teams Strike Cosmic Gold | Caltech» (en anglès). The California Institute of Technology.
# Mbabane Highlanders FC

El Mbabane Highlanders Football Club és un club de futbol swazi de la ciutat de Mbabane.

## Palmarès

* Lliga swazi de futbol:
       1976, 1980, 1982, 1984, 1986, 1988, 1991, 1992, 1995, 1997, 2000, 2001
* Copa swazi de futbol:
       1983, 1985, 1990, 1997, 1999, 2009, 2010
* Charity Cup swazi de futbol:
       1998, 2007, 2008, 2010, 2019
* Trade Fair Cup swazi de futbol:
       1999

## Referències

* ↑ «Swaziland (eSwatini) - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 «Swaziland (eSwatini) - List of Cup Winners». RSSSF.
# Maťovské Vojkovce

Maťovské Vojkovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Košice, a l'est del país. El 2020 tenia 659 habitants.
La primera referència escrita de la vila data del 1302.

## Referències

* ↑ «DATAcube.». [Consulta: 9 març 2022].
# Mbandaka

Mbandaka (abans coneguda com a Coquilhatville o Coquilhatstad) és una ciutat a la vora del riu Congo a la República Democràtica del Congo, situada prop de la confluència dels rius Congo i Ruki. És la capital de la província d'Equador.

## Geografia

Està situada a la riba est del riu Congo, sota la desembocadura del riu Tshuapa, un afluent del Congo. Està al sud de la reserva Ngiri, a la riba oposada del Congo, una gran àrea de bosc pantanós i està situada al centre de la zona humida Tumba-Ngiri-Maindombe Ramsar.
Mbandaka és la capital de la província d'Equador, i es troba a pocs quilòmetres de l'equador. A la ciutat es troba l'aeroport de Mbandaa i està connectat per un vaixell a Kinshasa i Boende. La població de la ciutat és de 729,257 habitants (2004).

## Referències

* ↑ «BirdLife Data Zone». [Consulta: 17 maig 2018].
# A Society Sensation

A Society Sensation és una pel·lícula muda de la Universal dirigida per Paul Powell i protagonitzada per Rodolfo Valentino i Carmel Myers. Basada en el relat "The Borrowed Duchess" de Perley Poore Sheehan, la pel·lícula es va estrenar el 23 de setembre de 1918. Valentino apareix amb el nom de M. Rodopho De Valentina en el seu primer paper com a protagonista, paper que va aconseguir gràcies a la insistència de Carmel Myers.

## Argument

El capità Parmelee, un vell pescador californià de la costa del sud de Califòrnia, creu que té ascendència noble després de trobar una placa gravada amb el nom de Sir Hugh Parmelee. N'està tan convençut que fins i tot refusa la proposta de matrimoni de Jim, un pescador local, per a la seva filla Sydney. Quan la senyora Jones, una escaladora social, s'assabenta d'aquesta possibilitat per un article que apareix al diari, convida Sydney a casa seva i la presenta a la societat de San Francisco com a duquessa. Dick Bradley s'enamora de Sydney i la segueix quan torna al seu poble de pescadors quan les afirmacions del seu pare es demostren falses. Jim la segresta en un atac de gelosia, però Dick descobreix on la té amagada i es produeix una lluita entre els dos homes. Jim és rescatat de l'aigua per Mary, amb qui més tard es casarà, deixant a Dick i Sydney lliures per casar-se.

## Repartiment

* Carmel Myers (Sydney Parmelee)
* Rodolfo Valentino (Dick Bradley)
* Lydia Yeamans Titus (Mrs. Jones)
* ZaSu Pitts (Mary)
* Alfred Allen (capità Parmelee)
* Fred Kelsey (Jim)
* Harold Goodwin (Timmy)

## Referències

* ↑ «“A Society Sensation”». Moving Picture World, 12-10-1918, pàg. 278.
* ↑ McElravy, Robert C. «“A Society Sensation”. Bluebird subject features Carmel Myers in story of constrasts». Moving Picture World, 12-10-1918, pàg. 273.
* ↑ «List of current film release dates». Moving Picture World, 26-10-1918, pàg. 554.
* ↑ «A Society Sensation» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 2 novembre 2020].
# A Southern Soldier’s Sacrifice

A Southern Soldier's Sacrifice és una pel·lícula muda de la Vitagraph dirigida per William J. Humphrey i protagonitzada per ell mateix, James Young i Rose Tapley. La pel·lícula, d'una bobina, es va estrenar l'1 de novembre de 1911.

## Argument

Harry i Dick Linden són dos germans que estan enamorats de la mateixa dona, Virginia Farnum. Un dia ella dona a Dick una rosa vermella que vol dir “t’estimo” i una branca de romaní a Harry que significa “et recordo”. Això encoratja els dos germans a seduir la noia però poc després esclata la Guerra Civil dels Estats Units. Harry s'enllista amb els confederats mentre que Dick ho fa amb els de la Unió. Dick, disfressat d'afroamericà es enviat a espiar l'exèrcit enemic i penetra en el campament o es troba el seu germà fent la guàrdia. Dick és capturat i reclòs a la caseta de guàrdia. Harry el reconeix, tot i que el seu germà no ho fa, i el commina a intercanviar-se la roba per tal que pugui escapar-se. Més tard Harry és condemnat a mort per traïdoria. Mentre es troba a casa seva a Virginia, Dick llegeix als diaris la mort del seu germà. En aquell moment descobreix que va ser el seu germà que el va alliberar i el seu dolor no té límit. Virginia consola Dick i la pel·lícula augura un final feliç.

## Repartiment

* William J. Humphrey (Harry Linden)
* Rose Tapley (Virginia Farnum)
* James Young (Dick Linden)
* Alec B. Francis
* Anne Schaefer

## Referències

* ↑ «A Southern Soldier's Sacrifice (1911)» (en anglès). IMDb. [Consulta: 16 gener 2021].
* ↑ «Calendar of licensed releases». The Moving Picture World 10, 4, 28-10-1911, pàg. 300.
* ↑ «A Southern Soldier's Sacrifice». The Moving Picture World 10, 4, 28-10-1911, pàg. 316.