OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Micromagnètica

La micromagnètica és un camp de la física que s'ocupa de la predicció de comportaments magnètics a escales de longitud submicromètriques. Les escales de longitud considerades són prou grans com per ignorar l'estructura atòmica del material (l'aproximació del continu), però prou petites per resoldre estructures magnètiques com ara parets de domini o vòrtexs.
La micromagnètica pot tractar els equilibris estàtics, minimitzant l'energia magnètica i el comportament dinàmic, resolent l'equació dinàmica depenent del temps.
El micromagnetisme com a camp (és a dir, que s'ocupa específicament del comportament dels materials ferromagnètics a escales de longitud submicromètriques) es va introduir el 1963 quan William Fuller Brown Jr. va publicar un article sobre estructures de parets de dominis antiparal·lels. Fins fa relativament fa poc, la micromagnètica computacional ha estat prohibitivament cara en termes de potència computacional, però els problemes més petits ara es poden resoldre en un ordinador d'escriptori modern.
El propòsit de la micromagnètica estàtica és resoldre la distribució espacial de la magnetització M a l'equilibri. En la majoria dels casos, com que la temperatura és molt inferior a la temperatura de Curie del material considerat, el mòdul |M| de la magnetització s'assumeix que és a tot arreu igual a la magnetització de saturació M$_s$. El problema consisteix llavors a trobar l'orientació espacial de la magnetització, que ve donada pel vector de direcció de la magnetització m = M/M$_s$, també anomenat magnetització reduïda.
La interacció de la micromagnètica amb la mecànica també és d'interès en el context d'aplicacions industrials que tracten la ressonància magnetoacústica com en altaveus hipersounds, transductors magnetostrictius d'alta freqüència, etc. Les simulacions FEM tenint en compte l'efecte de la magnetostricció en la micromagnètica són importants. Aquestes simulacions utilitzen models descrits anteriorment dins d'un marc d'elements finits.

## Referències

* ↑ «Micromagnetics - an overview | ScienceDirect Topics» (en anglès). https://www.sciencedirect.com.+[Consulta: 1r maig 2023].
* ↑ Abert, Claas «Micromagnetics and spintronics: models and numerical methods» (en anglès). The European Physical Journal B, 92, 6, 10-06-2019, pàg. 120. DOI: 10.1140/epjb/e2019-90599-6. ISSN: 1434-6036.
* ↑ Friedman, Avner. Micromagnetics (en anglès). New York, NY: Springer, 1992, p. 182–192. DOI 10.1007/978-1-4615-7405-7_17. ISBN 978-1-4615-7405-7.
* ↑ Thiaville, André «Micromagnetic study of Bloch-point-mediated vortex core reversal». Physical Review B, vol. 67, 9, 01-03-2003, pàg. 094410. Bibcode: 2003PhRvB..67i4410T. DOI: 10.1103/PhysRevB.67.094410.
* ↑ Döring, W. «Point Singularities in Micromagnetism». Journal of Applied Physics, vol. 39, 2, 1968, pàg. 1006–1007. Bibcode: 1968JAP....39.1006D. DOI: 10.1063/1.1656144.
* ↑ «Computational Micromagnetics» (en anglès). NIST.
* ↑ Miehe, Christian; Ethiraj, Gautam Computer Methods in Applied Mechanics and Engineering, 245–246, 15-10-2011, pàg. 331–347. Bibcode: 2012CMAME.245..331M. DOI: 10.1016/j.cma.2012.03.021.
# Tung

L'arbre tung (Vernicia fordii) és un arbre caducifoli conreat dins la família Euphorbiaceae originari de la Xina.

## Descripció

Arbre de fins a 10 metres d'alçada, de fulles alternes en forma de cor, flors acampanulades i fruit en drupa i llenyós amb diverses llavors oleaginoses dins.

## Usos

Es conrea a la Xina i altres països asiàtics, l'Argentina, el Paraguai i els Estats Units.
Tradicionalment se'n feia un oli (oli de Tung) per les llànties i més modernament es fa servir per a vernís i pintures. La fusta pot servir per a mobles i altres objectes.
# Religió civil

La religió civil són els valors religiosos implícits d'una nació, expressats a través de rituals públics, símbols (com la bandera nacional) i cerimònies en dies sagrats i en llocs sagrats (com monuments, camps de batalla, o cementiris nacionals). Encara que sigui diferent de la religió de les Esglésies, els oficiants i les cerimònies de l'Església de vegades s'incorporen a la pràctica de la religió civil. Països descrits com a posseïdors de religió civil inclouen França, Corea del Sud, l'antiga Unió Soviètica i els Estats Units.
És un terme originalment concebut pel filòsof francès Jean Jacques Rousseau i posteriorment desenvolupat pel sociòleg nord-americà Robert Bellah, el 1960, en referència a la religió transcendent i universal d'una nació.

## Referències

* ↑ Wimberley i Swatos, 1998.
* ↑ Baylac, M.-H.. Histoire 1ère (en francès). París: Bordas, 1997, p. 134. Quoted in Lindaman & Ward 2013, p. 148
* ↑ Tumarkin, 1983.
* ↑ «Oxford Research Encyclopedia of Religion». A: , 2018. DOI 10.1093/acrefore/9780199340378.013.441. ISBN 9780199340378.
* ↑ Fait, Stefano. «Civil Religion», 11-09-2001.
* ↑ Bruce i Yearley, 2006, p. 34.
* ↑ La diversitat religiosa en les comunitats obertes. Criteris de discerniment ( PDF.). Consell Assessor per a la Diversitat Religiosa. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 2013 [Consulta: 6 novembre 2015]. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine.
# Kuruda-male

Kuruda-male (o Kudu-male, Turó de l'Assemblea) és una muntanya del districte de Kolar al sud-est de Karnataka d'una altura de 1027 metres. Al peu de la muntanya hi ha diversos grans temples amb escultures atribuïdes a Jakanachari, però que haurien estat restaurades més tard, destacant les escultures de Someswara i de Ganesha, aquesta segona de notable grandària.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Nicuşor Eşanu

Nicuşor Eşanu (Bucarest, 12 de desembre de 1954) és un piragüista romanès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on fou quart en la prova del K-4 1.000 metres del programa de piragüisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova. Formà equip amb Mihai Zafiu, Vasile Dîba i Ion Geantă.
En el seu palmarès també destaquen sis medalles al Campionat del Món en aigües tranquil·les, una d'or, tres de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1975 i 1981.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Nicușor Eșanu». [Consulta: 4 setembre 2022].
* ↑ «Nicușor Eșanu - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Medal Winners – Olympic Games and World Championships (1936–2007)» p. 1–83. International Canoe Federation, 2008. Arxivat de l'original el 18 maig 2018.
# Iantinita

La iantinita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom del grec ianthinos, violeta.

## Característiques

La iantinita és un òxid de fórmula química U4+ 2(UO₂)₄O₆(OH)₄·9H₂O. És un mineral d'urani de radioactivitat alta, ja que conté gairebé un 81% d'òxid d'urani (UO₂). Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1922 a la mina Shinkolobwe, a la regió de Katanga, a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Ianthinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 abril 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 18 juliol 2017].
# Le Mesnil-Durand

Le Mesnil-Durand és un antic municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2018 tenia 195 habitants. Des del 1r de gener de 2016 es va integrar en el municipi nou de Livarot-Pays-d'Auge com a municipi delegat. En reunir vint-i-dos antics municipis, aquest municipi nou és el més gros de tots els municipis nous de França.

## Demografia

El 2007 la població era de 323 persones. Hi havia 118 famílies i 157 habitatges: 124 habitatges principals, 28 segones residències i 5 desocupats. 154 eren cases i 2 eren apartaments.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 225 persones, 165 eren actives i 60 eren inactives. Hi havia setze empreses, una empresa de fabricació industrial, i uns comerços i serveis de proximitat.
L'any 2000 hi havia 16 explotacions agrícoles que conreaven un total de 616 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Commune de Livarot-Pays-d'Auge (14371)». Insee. [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ «Livarot-Pays d'Auge reste la plus grosse commune nouvelle de France». Ouest France, 12-01-2017.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Vérbovka

«Vérbovka» té aquests significats:
* Vérbovka (Primórie), localitat del krai de Primórie, a Rússia
* Vérbovka (Rostov), localitat de l'óblast de Rostov, a Rússia
# Trau la llengua

Trau la llengua és un programa de televisió emés per Canal 9 entre 2011 i 2012, i per À Punt des de 2018. El programa, presentat per Pepa Cases i Xavi Castillo (anteriorment, per Eugeni Alemany), tracta sobre el valencià i el seu ús en diferents àmbits. Té un format semblant al programa de TV3 anomenat Caçadors de paraules, que té la mateixa temàtica. Trau la Llengua va ser produït per l'empresa madrilenya Vértice 360. i, des de 2018, per Homo Videns.
La primera temporada va constar de 26 capítols, amb un cost total de 225.000 euros, i va rebre una subvenció de 30.000 euros per part de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua. Tanmateix, en acabar esta primera temporada no estava prevista la renovació de l'espai, ja que RTVV no havia pagat a Vértice 360, que tampoc no va cobrar la subvenció de l'AVL en la data acordada, ja que la televisió no va remetre a l'ens normatiu la documentació pertinent per a realitzar el pagament.
Durant aquella temporada, Trau la llengua va ser un dels programes més vists a la cadena valenciana, junt a Guamipi, Senyor retor i el gran èxit de la cadena L'Alqueria Blanca. En una temporada on l'audiència de RTVV va tocar fons amb un 5,4% d'audiència mitjana, arribant a màxims del 6%, Trau la llengua va ser el segon programa més vist de la cadena, amb 373.000 espectadors i un 14% de quota de pantalla. Junt a l'Alqueria Blanca, amb un share del 18%, Canal 9 va arribar a ser líder d'audiència en la franja del diumenge per la nit, quan s'emetien els dos programes. Així, poc després d'acabar definitivament la primera temporada, s'hi va anunciar (i emetre) una segona.
D'altra banda, el 20 de desembre de 2017, Eugeni Alemany va anunciar a Al Ras, programa d'À Punt FM, que Trau la llengua tornaria a À Punt. Aquesta nova versió constà de 13 capítols inicials i el primer d'ells s'estrenà el 10 de juny del 2018, en horari de màxima audiència, com a part de la programació inicial d'À Punt. La tercera temporada de Trau la llengua s'emeté els diumenges a les 21:30.

## Referències

* 1 2 3 4 5 RTVV echa el cierre a «Trau la llengua» pese a ser el segundo espacio con más audiencia notícia a Levante-EMV del 18 de gener de 2012 (castellà)
* ↑ EU e Intersindical acusan a Jaraba de «deshacer» RTVV por retirar «Trau la llengua» notícia a Levante-EMV del 19 de gener de 2012 (castellà)
* 1 2 Canal 9 toca fondo con un 5,4% de audiencia, la más baja de su historia notícia a Levante-EMV del 26 de juliol de 2011 (castellà)
* ↑ ´El programa descubre palabras que no sabías´ Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. ­El reportero Eugeni Alemany vuelve a recorrer la C. Valenciana en busca de "palabras curiosas" - Entrevista a Eugeni Alemany a Levante-EMV del 2 d'octubre de 2012 (castellà)
* ↑ Molins, Pau «Torna "Trau la llengua" amb Eugeni Alemany». Tresdeu.com, 21-12-2017.
* ↑ «La televisió d'À Punt dona a conéixer la programació del primer dia d'emissions». À Punt Mèdia, 07-06-2018 [Consulta: 7 juny 2018].
* ↑ «Això sí, a partir de diumenge que ve, un nou capítol a partir de les 21:30.». Twitter, 11-06-2018 [Consulta: 12 juny 2018].
# Korkud

Abu l-Khayr Muhammad Korkud ibn Bayazid (Amasya, 1470 - Egrigöz, 1513) fou un príncep otomà fill gran de Baiazet II, sultà durant 17 dies. Fou poeta i músic (tocava diversos instruments) i va deixar diverses glosses escrites.
Educat a palau sota vigilància del seu avi Mehmet II, a la mort d'aquest el 1481 fou proclamat sultà pels geníssers i ho va ser durant 17 dies (3 de maig a 19 de maig de 1481) fins que el seu pare va arribar d'Amasya per assolir el poder. El seu pare el va enviar com a governador a Amasya i després a Sarukhan (1491). Va demanar el govern de Pèrgam en comptes de Manisa però el seu pare no va accedir i fou enviat a Tekeoğulları i Antalya (1502); poc després (maig de 1503) se li van donar les rendes el sandjak d'Hamid i del zeamet de Lazkiye (Latakia).
El seu pare i el gran visir Hadim Ali Pasha entre altres personalitats, preferien Ahmet (germà de Korkud) com a hereu. Korkud se'n va adonar i es va retirar a la costa d'Antalya (maig de 1508). El govern li va elevar les rendes (novembre de 1508) i li va donar autorització per anar a fer el pelegrinatge; va marxar llavors cap a Egipte amb 50 homes i 81 esclaus (maig de 1509) amb 5 vaixells, i va arribar a Damiata el dia 24 i després al Caire el dia 29, però no es va sentir ben acollit pel sultà mameluc tot i que algunes cartes diuen que el sultà es mostrava feliç de rebre'l. Al cap d'un mes va tornar a Istanbul amb la promesa de recuperar les seves funcions.
A la tornada fou atacat a la costa de Teke pels cavallers de Rodes i finalment el gener de 1511 va poder arribar a Antalya. Llavors es va posar malalt; aviat va saber que el seu germà Selim, revoltat, havia estat nomenat governador a Semèndria pel seu pare, i va deixar Antalya per anar a Sarukhan (març de 1511). La seva sortida sobtada de la província de Teke va provocar un aixecament xiïta dirigit per Shah Kuli, que va haver de ser reprimit pel gran visir Hadim Ali Pasha.
Korkud es va establir a Manisa (capital de Sarukhan) i va escriure a Selim per advertir-lo de no actuar precipitadament i al mateix temps intentava controlar els moviments del seu germà Ahmet que també ambicionada la successió. Els alts dignataris que sabien que Baiazet pretenia proclamar hereu Selim, van convidar a Korkud a anar a Istanbul, on va arribar d'incògnit; va intentar un cop d'estat amb suport dels geníssers, però aquests preferien a Selim. Aquest darrer va arribar a Istanbul el 19 d'abril de 1512 per anticipar-se a Ahmet i en abdicar el seu pare va pujar al tron (25 d'abril de 1512). Llavors va confiar el govern a Korkud que va demanar a més els sandjaks d'Aydın, Manisa i Tekeoğulları. Quan Korkud va ser a palau a Manisa, Selim, que el veia com una amenaça, es va dirigir allí i va assaltar el palau. Korkud va poder fugir disfressat però traït pel governador de Teke, Kasim Beg, fou agafat prop d'Antalya. En el camí que el portava a Bursa, a Egrigöz (al sud de Bursa i a l'oest de Kutahya), els homes de Sinan Beg (que era kapidji bashi) el van estrangular mentre dormia.

## Bibliografia

* J. Von Hammer, Histoire de l'Empire Ottoman, París 1839
# Riu Poddle

El Poddle (en irlandès: An Poitéal) és un riu de Dublín, la capital d'Irlanda. És un afluent del riu Liffey, al qual s'uneix en el centre de Dublín fins a la seva desembocadura a la badia de Dublín, al Mar d'Irlanda.

## Curs

El Poddle neix a l'àrea de Cookstown, al nord-oest de Tallaght (comtat de Dublín). Al seu inici corre en direcció Est a través de Tymon North (en aquest tram és conegut com a riu Tymon), per a continuació seguir direcció nord-est cap a Kimmage. A Kimmage el Poddle va rebre durant més de 700 anys un aportament d'aigua derivada des del riu Dodder fins a la seva interrupció per les autoritats de Dublín a finals del segle xx.
A partir d'aquí el Poddle es divideix en dos, amb un canal artificial dirigint-se a Dolphin's Barn per a posteriorment tornar a unir-se al curs natural del riu. Ja en el seu últim tram el Poddle és conduït sota terra a través d'una construcció amb volta de maó que corre per sota el castell de Dublín i la part Sud del centre de la ciutat fins a la seva desembocadura al Liffey. Encara que l'accés està restringit, aquest tram subterrani és accessible a peu.

## El nom de Dublín

Antigament va existir a la confluència dels rius Poddle i Liffey (més a l'Est de la seva localització actual) un toll amb aigües fosques; aquest va rebre el nom irlandès de dubh linn. El nom de la ciutat de Dublín és una anglificació de dubh linn.

## Vegeu també

* Rius d'Irlanda
# Bowling als Jocs Asiàtics de 2018

L'esdeveniment de bowling en els Jocs Asiàtics de 2018 es va disputar al Centre de Bitlles de Jakabaring, Palembang, Indonèsia del 22 al 27 d'agost.

## Medallistes
### Homes

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Trios | Japó Shusaku Asato Tomoyuki Sasaki Shogo Wada | Malàisia Muhammad Rafiq Ismail Ahmad Muaz Mohd Fishol Tan Chye Chern | Singapur Alex Chong Muhammad Jaris Goh Darren Ong |
| Equips de 6 | Corea del Sud Choi Bo-keum Hong Hae-sol Park Jong-woo Kim Jong-wook Koo Seong-hoi Kang Hee-won | Hong Kong Tse Chun Hin Lau Kwun Ho Wong Kwan Yuen Tseng Tak Hin Mak Cheuk Yin Wu Siu Hong | Xina Taipei Wu Ming-hao Chen Hsi-nan Hung Kun-yi Chen Ming-tang Lin Pai-feng Hsieh Chin-liang |
| Mestres | Muhammad Rafiq Ismail Malàisia | Park Jong-woo Corea del Sud | Koo Seong-hoi Corea del Sud |

### Dones

| Event | Or | Plata | Bronze |
| Trios | Malàisia Cheah Mei Lan Siti Safiyah Abdul Rahman Syaidatul Afifah Badrul Hamidi | Xina Taipei Chou Chia-chen Pan Yu-fen Tsai Hsin-yi | Singapur Bernice Lim Daphne Tan Joey Yeo |
| Equips de 6 | Corea del Sud Baek Seung-ja Han Byul Kim Hyun-mi Lee Na-young Lee Yeon-ji Ryu Seo-yeon | Malàisia Cheah Mei Lan Syaidatul Afifah Badrul Hamidi Natasha Roslan Jane Sin Siti Safiyah Abdul Rahman Shalin Zulkifli | Xina Taipei Chang Yu-hsuan Pan Yu-fen Chou Chia-chen Tsai Hsin-yi Huang Chiung-yao Wang Ya-ting |
| Mestres | Mirai Ishimoto Japó | Lee Yeon-ji Corea del Sud | Lee Na-young Corea del Sud |

## Medaller

| Posició | País | | | | Total |
| 1 | Corea del Sud | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 2 | Malàisia | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 3 | Japó | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4 | Xina Taipei | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 5 | Hong Kong | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6 | Singapur | 0 | 0 | 2 | 2 |
| total | total | 6 | 6 | 6 | 18 |

## Federacions participants

Un total de 166 atletes de 18 federacions van competir en karate als Jocs Asiàtics de 2018:
| Aràbia Saudita 6 Brunei 6 Corea del Sud 12 Filipines 12 Hong Kong 9 Índia 6 Indonèsia 12  Japó 12 Kazakhstan 5 | Macau 12 Malàisia 12 Mongòlia 12 Qatar 6 Singapur 12 Tailàndia 12 Vietnam 2 R.P. de la Xina 6 Xina Taipei 12 |

## Referències

* ↑ «Bowling Sports Technical Handbook». asiangames2018.id, 15-02-2018. Arxivat de l'original el 27 de juliol de 2018. [Consulta: 1r maig 2018].
* ↑ «Participating Countries» (en anglès). Internation Bowling Federation, 19-08-2018. [Consulta: 5 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Bowling als Jocs Asiàtics de 2018 (anglès)
* Llibre oficial de resultat – Bowling (anglès)
# Le Mesnil-Bacley

Le Mesnil-Bacley és un antic municipi francès situat al departament de Calvados i a la regió de Normandia. L'any 2018 tenia 195 habitants. Des del 1r de gener de 2016 es va integrar com municipi delegat en el municipi nou de Livarot-Pays-d'Auge que en reunir vint-i-dos antics municipis, és el més gros de tots els municipis nous.

## Demografia

El 2007 tenia 214 habitants. Hi havia 86 famílies. Hi havia 95 habitatges, 86 habitatges principals i 9 segones residències. Evolució de la població:

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 126 persones del les 84 eren actives i 42 eren inactives. Hi havia una empresa extractiva, una de construcció i una de serveis. L'any 2000 hi havia set explotacions agrícoles que conreaven un total de 285 hectàrees.

## Referències

* ↑ «Commune de Livarot-Pays-d'Auge (14371)». Insee. [Consulta: 10 gener 2022].
* ↑ «Livarot-Pays d'Auge reste la plus grosse commune nouvelle de France». Ouest France, 12-01-2017.
* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
# Molí de l'Alzina

El Molí de l'Alzina és una obra de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Molí de planta baixa i dos pisos. És orientada a migdia i el carener és perpendicular a la façana. A la part esquerre hi ha un cos annexa cobert a una sola vessant i que correspon al primer pis de l'edificació; a aquest cos s'hi uneix la cabanya. A migdia sobresurten uns balcons a nivell del primer pis. És construïda bàsicament amb pedra i recentment ha estat restaurada mantenint, però, l'antiga estructura.

## Història

Aquest molí pertany al patrimoni del mas les Planes i presenta una llinda amb inscripció: "VENUT A ARNALT DE PLANAS ES AL MAS PLANAS DE CABRERES PER RESTAÑEDA ES MOLI 1360 EN POSECIO BA PASA 1843 Y DIT PLANAS RESTABLI 1586 EST ANY LO RETIFICA 1858 A LLORENS ALSINA PAGES/ FRANCISCO PLANAS Y ALIBES".

## Referències

* 1 2 «Molí de l'Alzina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Myotis dasycneme

Myotis dasycneme és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Belarús, Bèlgica, Bulgària, la Xina, la República Txeca, Dinamarca, Estònia, Finlàndia, França, Alemanya, Hongria, el Kazakhstan, Letònia, Lituània, Luxemburg, Moldàvia, Montenegro, els Països Baixos, Polònia, Romania, Rússia, Sèrbia, Eslovàquia, Suècia i Ucraïna. Té una gran varietat d'hàbitats naturals i li agrada niar a edificis, com ara cases pairals abandonades i esglésies. Caça les seves preses al voltant de masses d'aigua. Està amenaçat per la pertorbació d'hàbitat.

## Referències

* ↑ Hutson, A. M., Aulagnier, S.; Nagy, Z. Myotis dasycneme. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 22 setembre 2013.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Korkinoïta

La korkinoïta és una espècie mineral no aprovada per la IMA. La classificació de Nickel-Strunz classifica el mineral com a sulfat. La korkinoïta és una substància d'origen antropogènic (escombreres de carbó que cremen). Les regles actuals de l'IMA no accepten substàncies d'aquestes característiques com a mineral. A més a més, és possible que tingui propietats molt similars a la thaumasita, com molts altres minerals quüestionables formats en escombreres de carbó. Es presenta formant agregats radials de cristalls prismàtics de 2 a 3 mm de llarg; aquests cristalls presenten estriació paral·lela a l'elongació. Va ser descrita per primer cop a Korkino, a la conca de carbó de Txelyabinsk; Urals (Rússia).

## Referències

* 1 2 «Korkinoïta» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].