OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anacroneuria buenoi

Anacroneuria buenoi és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Mèxic.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stark & Kondratieff, 2004. Monographs of the Western North American Naturalist 2:14.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Perlidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):149.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 8 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)
# Ambialet

Ambialet és un municipi occità del País d'Albi, en el Llenguadoc, de la regió d'Occitània, departament del Tarn, districte d'Albí i cantó de Vilafranca de l'Albigés. La seva població actual és d'uns 500 habitants.

## Demografia

Creació del municipi del Fraisse en 1937.
Evolució demogràfica :
| 1821 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2019 |
| 3427 | 483 | 470 | 444 | 405 | 386 | 381 | 439 | 467 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 2001-2008 | Jacques Garrier |
| 2008-2020 | Jean-Pierre Lefloch |
| 2020- | Florence Durand |

## Història

Poblada pels gals, Ambialet fou ocupada pels romans vers el 56 aC.
A l'època feudal el pagus va quedar en mans del vescomte d'Albi, Ató I el Vell (918-937), que va agafar el títol de vescomte d'Ambialet i hi va edificar una fortalesa que fou una de les principals del vescomtat d'Albi als segles x i xi. El vescomtat d'Albi va esdevenir un gran estat feudal pels encertats enllaços matrimonials de la dinastia dels Trencavell, i va abraçar també Besiers, Nimes, Rasès i Carcassona i d'altres pagus, i fou feudatària dels comtes de Barcelona.
El 1209 Ambialet i quasi tots els dominis del vescomte d'Albi van caure en mans de Simó de Montfort. Ramon Trencavell III va recuperar els dominis el 1224 però els va perdre el 1227 i pel tractat de París (o París-Meaux) del 1229 Ambialet va ser cedit en feu a Felip de Montfort, nebot de Simó de Montfort juntament amb Castres. Aquestos feus van passar a Alfons de Poitiers a la mort del qual van passar a la corona francesa el 1271.
A final del segle xiv el vescomtat fou donat en feu a la família de Castelpers. El castell fou ocupat pels hugonots el 1563 i 1568. El 1762 els Castelpers van vendre el feu al baró de Lormet que el va perdre a la revolució del 1789.
A l'entorn del 1900 es va construir un túnel i una via fèrria que van treure la zona del seu aïllament, després d'un segle de pèrdua de població.

## Monuments i llocs d'interès

* Ambialet le bas, seu del vescomtat
* Església de Sant Gil, del segle xiv, abandonada el 1853 i restaurada a partir de 1996
* Església de la Mare de Déu de la Pregària (segle xi)
* Església de la Mare de Déu de la Capella (segle xv)
* Mirador de Sant Rafel
* Castell
* Soterrani d'Oubieges, descobert el 1959 i d'origen medieval
# Alois Jedliczka

Alois Jedliczka (Kukleny, 14 de desembre de 1821 - Poltava, 1894) va ser un compositor ucraïnès i professor de música d'origen txec. El pare d'Ernst Jedliczka.

## Biografia

Nascut a la República Txeca. Va estudiar al Conservatori de Praga, sent estudiant de Dionysus Weber i Giovanni Battista Gordijani. El 1842 es va graduar al Conservatori de Praga i va arribar a Ucraïna. El 1845 va treballar com a professor de música a la finca dels magnats Rodzyankiv a la regió de Poltava. A Rodzyankiv va treballar el seu germà - Wentslav.
El 1848 Alois va ensenyar piano al Gymnasium masculí i a l'Institut de Noies Nobles; entre els seus alumnes hi havia la futura cantant d'òpera Alexandra Santagano. La base de l'activitat creativa va ser la col·lecció i processament de cançons populars ucraïneses. El resultat de l'enorme treball del compositor en aquesta direcció es considera la col·lecció de "100 petites cançons populars russes" (en 2 parts; editorials: M.I. Bernard (1861) i P. I. Jurgenson (1862)), que conté molts exemples valuosos de creativitat de cançó popular ucraïnesa. "Llits de flors d'Ucraïna" sobre els temes de les cançons favorites d'Ucraïna és un intent de l'autor de presentar la creativitat de la cançó popular ucraïnesa al piano. Potser, no és casualitat que A. Jedlychka anomeni la seva obra, perquè, com va assenyalar el famós musicòleg M. Gordiychuk, "les cançons populars...són flors". Va escriure la música a la famosa cançó "Hey I had a horse" (en paraules de Jacob Shovliv). A. Jedlychka és l'autor de la fantasia "Memòries de Poltava", va fer un editorial de música d'Opanas Markovich a "Natalka Poltavka" d'I. Kotlyarevsky.
Va morir a Poltava. Era pare del pianista ucraïnès-alemany Ernst Jedliczka (24 de maig (5 de juny) 1855, Poltava — 3 d'agost de 1904, Berlín).

## Font

* Aquest dia de la història[ enllaç no disponible a partir de juny de2019]
* Enciclopèdia Muzykalna: en 6 t. / Ed. I. V. Keldish. — M.: Mussols. 1000000000000000000: Mussols. compositor, 1973-1982.
* Bilousko O.A., Myroshnychenko V.I. Nova història de la regió de Poltava. El final del XVIII és a principis del segle xx. — Poltava: Oryana, 2003.

## Bibliografia

* Edlichka, Alois Vyacheslavovich/Diccionari enciclopèdic de Brockhaus i Ephron: en 86 toms (82 toms i 4 addicionals). Sant Petersburg,1890-1907.

## Referències

* ↑ Base de dades de l'Autoritat Nacional Txeca
* ↑ NUKAT—2002.
# Alois Jirásek

Alois Jirásek (pronunciació en txec: [ˈalojs ˈjɪraːsɛk]) (Hronov, Regne de Bohèmia, 23 d'agost de 1851 - Praga, 12 de març de 1930) fou un escriptor txec, autor de novel·les històriques i d'obres de teatre. Jirásek va ser professor de secundària fins al seu retir el 1909. Va escriure una sèrie de novel·les històriques imbuïdes de fe en el seu país i en el progrés cap a la llibertat i la justícia. Va ser nominat per al Premi Nobel de Literatura el 1918, 1919, 1921 i 1930.

## Referències

* ↑ Josef B. Michl, Laureatus Laureata, ARCA JiMfa, Třebíč, 1995, str. 372-382
# Alfredo Zitarrosa

Alfredo Zitarrosa (Montevideo, 10 de març de 1936 - ibídem, 17 de gener de 1989) fou un cantant, compositor, poeta, escriptor i periodista uruguaià, considerat una de les figures més destacades de la música popular del seu país i d'Amèrica Llatina.

## Biografia

Fill de Jesusa Blanca Nieve Iribarne (Blanca), que amb 19 anys el va donar a llum a l'Hospital Pereira Rossell de Montevideo, és anotat com Alfredo Iribarne.
Al cap de poc de néixer, en circumstàncies especials, la seva mare el «va donar a criar» al matrimoni format per Carlos Durán, home de diversos oficis, i Doraisella Carbajal, que en aquell moment era empleada al Consell de l'Infant. Va passar a ser Alfredo Pocho Durán, i va viure amb ells en diversos barris d'aquesta ciutat. Després, entre 1944 i finals de 1947, es van traslladar al poble de Santiago Vázquez, amb freqüents visites a l'entorn rural prop de Trinidad, capital del departament de Flores, d'on era oriünda la seva mare adoptiva. S'ha assenyalat que aquesta experiència infantil el va marcar per sempre, i que es nota en el seu repertori la inclusió majoritària de ritmes i cançons d'origen camperol, fonamentalment milongues.

## Cançons destacades

Entre les seves cançons més conegudes destaquen:
* Milonga para una niña.
* Doña Soledad.
* Adagio en mi país.
* Milonga más triste.

## Referències

* ↑ (castellà) Lloc web oficial de la Fundació Zitarrosa, Biografia Arxivat 2007-12-19 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Alfredo Zitarrosa. Biografía, publicat a La República, el 17 de gener de 1998, per Eduardo Erro (castellà)
* Discografia i cançons d'Alfredo Zitarrosa (castellà)
# Gonzalo Julián Martín

Gonzalo Julián Martín (València, 1841 - 1902) fou un advocat, periodista i polític valencià. Estudià dret a la Universitat de València i es llicencià a la Universitat Central de Madrid. Col·laborà al Diario Mercantil de Valencia i participà en la revolució de 1868, després de la qual fou jutge del districte del Mar de 1870 a 1872. De 1872 a 1874 fou secretari de la Diputació de València en substitució de Fèlix Pizcueta i Gallel, milità en el Partit Demòcrata-Radical i fundà el diari El Mercantil Valenciano, amb el que es posà de part de la Primera República Espanyola. Després del cop d'estat del general Pavía va renunciar al càrrec.
Durant la restauració borbònica va defensar les tesis republicanes des del seu diari i criticà el règim restauracionista, encara que de manera moderada. De 1879 a 1885 fou regidor de l'ajuntament de València, i juntament amb Vicent Dualde i Furió fou diputat a les Corts pel districte de València a les eleccions generals espanyoles de 1893. No es presentà a la reelecció i continuà la seva tasca com a periodista.

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
# Gogol (cràter)

Gogol és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 79 km de diàmetre. Porta el nom del dramaturg rus Nikolai Gogol (1809-1852), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1985.

## Referències

* ↑ «Gogol». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Gogo brevibarbis

Gogo brevibarbis és una espècie de peix de la família dels ancàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius de la costa oriental de Madagascar.

## Referències

* ↑ «Gogo brevibarbis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Taylor, W.R., 1986. Ariidae. p. 153-159. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISBN, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H.H. i J.S. Sparks, 2005. Revision of the endemic Malagasy catfish family Anchariidae (Teleostei: Siluriformes), with descriptions of a new genus and three new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters 16(4): 303-323.
* Sparks, J.S. i M.L.J. Stiassny, 2003. Introduction to the freshwater fishes. p. 849-863. A: S.M. Goodman i J.P. Benstead (eds.) The natural history of Madagascar. The University of Chicago Press, Chicago i Londres. 1709 p.
* Stiassny, M.L.J. i N. Raminosoa, 1994: The fishes of the inland waters of Madagascar. p.133-148. A: G.G. Teugels, J.-F. Guégan i J.-J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool. 275:177 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gramàtica de la llengua catalana

La Gramàtica de la llengua catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (GIEC) és la gramàtica oficial de l'Institut, continuadora de la normativa gramatical que va establir Pompeu Fabra, si bé més completa i actualitzada. Es tracta de la primera gramàtica institucional de l'IEC i té caràcter normatiu. Fou ratificada pel Ple de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC) el 29 de setembre de 2016 i publicada el novembre. En el mateix Ple, la Secció Filològica va presentar la Proposta d'Ortografia de la llengua catalana, ratificada pel Ple de l'IEC el 24 d'octubre.
Va estar disponible a les llibreries el 23 de novembre del 2016, amb la previsió d'editar una Gramàtica essencial de la llengua catalana cap a finals del 2017. Sense introduir-hi canvis substancials, sinó matisos i més flexibilitat, amplia i detalla la gramàtica de Fabra per donar resposta a qüestions que aquest no va plantejar o que va apuntar molt esquemàticament. Al mateix temps, incorpora les solucions avalades per la tradició i el prestigi social que encara no tenien el reconeixement per part de la norma. Presenta la norma partint de la descripció gramatical i atenent al marc geogràfic ―els parlars― i social ―és a dir, els diferents registres―, així com, més esporàdicament, a la dimensió oral i escrita. També presenta d'una manera neutra els fets generals que són vàlids en tots els territoris del domini lingüístic català i en tots els registres.
Combina el caràcter descriptiu i prescriptiu, però indicant únicament quines opcions són preferibles dins determinats usos lingüístics, reconeixent la vivacitat i permanent canvi del sistema lingüístic. Amplia especialment l'apartat de sintaxi per incloure-hi les darreres aportacions de la recerca.

## Notes

* ↑ L'acrònim GIEC ja figura en el primer paràgraf del pròleg de l'obra.

## Referències

* ↑ IEC, 2016, p. IX.
* ↑ «Novetats: 'Gramàtica de la llengua catalana' i 'Ortografia catalana'». Generalitat de Catalunya, 23 gener 2017 (actualització). Arxivat de l'original el 23 de febrer 2017. [Consulta: 25 juny 2017].
* ↑ «23/11/2016 L'IEC publica la Gramàtica de la llengua catalana, la gramàtica normativa del segle XXI». IEC, 23-11-2016. [Consulta: 25 juny 2017].
* «Dossier amb més informació sobre la Gramàtica de la llengua catalana». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 25 juny 2017].

## Vegeu també

* DIEC

## Bibliografia

* IEC. Gramàtica de la llengua catalana. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2016. ISBN 978-84-9965-316-7.

## Enllaços externs

* Gramàtica essencial de la llengua catalana - versió reduïda i adaptada per a la consulta en línia de la "Gramàtica de la llengua catalana"
# Golden Gate Yacht Club

El Golden Gate Yacht Club (GGYC) és un club nàutic de San Francisco, Estats Units, que es va fundar l'any 1939.

## Històric

La primera casa club es va construir en una barcassa al port esportiu de San Francisco. El famós terratrèmol de Loma Prieta de l'any 1989 va gaire bé destruir la seu i els socis van aprofitar per a reconstruir-la.
Actualment el GGYC es troba al passeig marítim, a la vora est del St. Francis Yacht Club i a la banda nord de Marina Green. El més conegut dels socis actuals és Larry Ellison, fundador de la multinacional Oracle.
El Club va competir en la Copa Louis Vuitton a l'any 2007, representat per l'equip BMW Oracle Racing, que va ser eliminat a les semifinals, mentre que a la següent edició la va guanyar i així va poder desafiar a l'equip Alinghi (SNG), a qui finalment va guanyar per 0-2.
En l'edició 34a del 2013, aquest cop ja amb les tecnologies del foiling (volar sobre l'aigua), van tornar a guanyar, conservant així la copa per darrera volta, ja que la van perdre contra el Royal New Zealand Yacht Squadron a l'edició 35a del 2017.

## Enllaços externs

* Lloc web del GGYC: http://ggyc.com/
# Golden Girl

«Golden Girl» té aquests significats:
* Cinema i televisió:
** Golden Girl (pel·lícula), dirigida per Lloyd Bacon i interpretada per Mitzi Gaynor
** Goldengirl, pel·lícula dirigida per Joseph Sargent i interpretada per Susan Anton
** The Golden Girls, sèrie de televisió estatunidenca des de 1985 fins al 1992
* Esports:
** Golden Girl (futbol), premi a la millor futbolista jove que juga a Europa
# Mari Trini

María Trinidad Pérez-Miravete Mille (Caravaca de la Cruz, 12 de juliol de 1947 - Múrcia, 7 d'abril de 2009) va ser una cantant espanyola coneguda artísticament com a Mari Trini.
Als 7 anys contrau una malaltia que la tindrà al llit fins als 14. És durant aquesta època que, per combatre la soledat, aprèn a tocar la guitarra i compon els seus primers temes, com ara la cançó Mañana. Temps després viatjà a Londres i posteriorment a París, on acabà establint-se i enregistrà els seus primers discos amb la companyia RCA.
El 1968 torna a Espanya. A l'any següent, ja a Hispavox, enregistrà un treball homònim però no serà fins Amores, el seu següent disc, que li arribà la fama. Tot i haver estat apartada bastants anys de l'escena musical per causa d'una depressió i una posterior operació quirúrgica, va estar treballant fins al darrer moment component temes nous.
Va viure un temps a la localitat de Sant Pol de Mar (Maresme). Al final de la seva vida va traslladar-se a Espinardo (Múrcia). Morí a l'hospital de Morales Meseguer de Múrcia, després d'una llarga malaltia i quan preparava un espectacle que serviria de comiat del món artístic i escrivia un llibre de poesia que pensava editar.

## Discografia

* Mari Trini (1969)
* Amores (1970)
* Escúchame (1971)
* Ventanas (1973)
* L'automme (1973)
* ¿Quién? (1974)
* Mari Trini canta en francés (1975)
* Transparencias (1975)
* Como el rocío (1976)
* El tiempo y yo (1977)
* Sólo para ti (1978)
* A mi aire (1979)
* Oraciones de amor (1981)
* Una estrella en mi jardín (1982)
* Diario de una mujer (1984)
* En vivo (1985)
* Quién me venderá (1986)
* En tu piel (1987)
* Espejismos (1990)
* Sin barreras (1995)
* Alas de cristal (1996)

## Referències

* ↑ El Periódico, 8 d'abril de 2009 - Mor Mari Trini, una de les veus més populars dels anys 70 i 80
* ↑ «Fallece la cantante Mari Trini» (en castellà). Cadena SER, 07-04-2009. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ «Mor als 61 anys la cantant Mari Trini». El Punt Avui, 07-04-2009 [Consulta: 14 novembre 2016].
* ↑ La Vanguardia - 16 febrer 2007
* ↑ Diari de Girona, 7 d'abril de 2009

## Enllaços externs

* La pàgina de Mari Trini Arxivat 2009-04-29 a Wayback Machine.
* Mari Trini a imdb
# Klioni (Saràtov)

* Per a altres significats, vegeu «Klioni».
Klioni (en rus: Клёны) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 60 habitants. Pertany al districte municipal de Volsk.

## Referències

* ↑ «Регионы России → Саратовская обл. → Вольский р-н → Александровка с.». Arxivat de l'original el 2015-04-05.
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2018-03-24.
# Geomètrids

Els geomètrids (Geometridae) són una família de lepidòpters ditrisis de la superfamília dels geometroïdeus (Geometroidea). Inclou 23.000 espècies. El nom de "Geometridae" deriva del grec γεωμέτρης ("geòmetra, mesurador de terres"). Això fa referència al sistema de locomoció de les larves o erugues, que tenen un cos diferent al d'altres erugues i es mouen d'una manera característica, alçant la part mitjana del cos, donant la impressió que mesuren el camí.
Un membre molt conegut n'és Biston betularia, el qual ha estat subjecte de nombrosos estudis de genètica de poblacions ja que es un exemple clàssic de selecció natural darwiniana. Moltes espècies són plagues per a l'agricultura. Les erugues típicament s'alimenten de fulles, algunes ho fan de líquens, flors o pol·len. En el gènere Eupithecia de les Hawaii, fins i tot són carnívores. Els adults solen tenir l'abdomen prim i les ales amples. Algunes espècies mostren una excepcional cripsi sobre troncs. La majoria tenen una mida mitjana, d'uns 3 cm d'envergadura alar, i algunes mostren activitat diürna.

## Referències

* ↑ Robin McLeod, John and Jane Balaban, Beatriz Moisset & Chuck Entz. «Family Geometridae - Geometrid Moths». BugGuide, 27-04-2009.
* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.

## Bibliografia

* Hausmann, A. (2001): The geometrid moths of Europe. Apollo Books.
* Minet, J. & Scoble, M. J. (1999): The Drepanoid / Geometroid Assemblage. In: N. P. Kristensen (ed.): Handbuch der Zoologie. Eine Naturgeschichte der Stämme des Tierreiches / Handbook of Zoology. A Natural History of the phyla of the Animal Kingdom (Vol. 4: Arthropoda: Insecta. Part 35: Lepidoptera, Moths and Butterflies vol. 1: Evolution, Systematics, and Biogeography): Chapter 17. Walter de Gruyter, Berlin & New York.
* Scoble, M. J. (ed.) (1999): Geometrid Moths of the World: A Catalogue. CSIRO Publishing, ISBN 0-643-06304-8.

## Enllaços externs

* Anacamptodes pergracilis, cypress looper on the University of Florida / Institute of Food and Agricultural Sciences Featured Creatures website.
* Geometridae species in Portugal.
# Meriwether Lewis

Meriwether Lewis (18 d'agost del 1774 a Charlottesville i mort l'11 d'octubre del 1809 a Hohenwald) fou un explorador, soldat i funcionari estatunidenc, cèlebre pel seu rol com a líder del Corps of Discovery, la missió del qual era explorar el territori adquirit per la compra de Louisiana.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)