OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Andrei Teteriuk

Andrei Teteriuk (en rus: Андрей Тетерюк) (Almati, 4 de maig de 1969) va ser un ciclista kazakh que va competir també amb la Unió Soviètica. Del seu palmarès destaca el campionat nacional en ruta i una medalla d'or als Jocs Asiàtics.
Un cop retirat s'ha dedicat a la direcció de diferents equips.

## Palmarès

* 1987
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cuba
* 1988
** Campió de la Unió Soviètica en contrarellotge
** Campió de la Unió Soviètica en curses per etapes
* 1989
** 1r al Girobio
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovàquia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Cuba
* 1991
** 1r al Duo Normand amb Viatxeslav Djavanian
* 1992
** 1r a la Milà-Vignola
** Vencedor d'una etapa al Kellogg's Tour
* 1993
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Llombarda
* 1996
** 1r al Giro del Friül
* 1997
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné
* 1999
** Campió del Kazakhstan en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Llombarda
* 2000
** 1r a la Volta a Galícia i vencedor d'una etapa
* 2001
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi del Midi Libre
* 2002
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en ruta
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi Mosqueteiros-Rota do Marquês
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Ciclista Llombarda

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1993. 83è de la classificació general
* 1994. 78è de la classificació general
* 1995. 24è de la classificació general
* 1996. 13è de la classificació general
* 1999. 22è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1992. Abandona
* 1993. 104è de la classificació general
* 1998. Abandona
* 1999. 50è de la classificació general
* 2000. 43è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1997. No surt (12a etapa)
* 1998. 20è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Good Hope

«Good Hope» té aquests significats:
* Good Hope (Alabama), població dels Estats Units a l'estat d'Alabama.
* Good Hope (Geòrgia), població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia.
* Good Hope (Illinois), població dels Estats Units a l'estat d'Illinois.
* HMS Good Hope (1901), creuer cuirassat de la Royal Navy.
# Andreu Guerao Mayoral

Andreu Guerao Mayoral, (nascut el 17 de juliol de 1983 a Barcelona), és un exfutbolista català que jugava com a migcampista. Format al planter del FC Barcelona, va jugar entre d'altres equips amb el Racing de Santander i amb l'FC Dinamo Tbilisi de Geòrgia.

## Referències

* ↑ Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «El Racing ficha a Andreu Guerao, mediocentro del Lechia Gdansk» (en castellà). Marca, 01-02-2013. [Consulta: 29 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Andreu (90minut.pl)
# Anatoli

«Anatoli» té aquests significats:
* Anatoli (llengua)
* Biografies:
** Anatoli de Beirut (governador) (segle IV dC), magistrat i jurista romà
** Anatoli de Beirut (segle VI dC), jurista romà
** Anatoli de Constantinoble, patriarca de Constantinoble (449)
** Anatoli de Laodicea, bisbe de Laodicea (270), venerat com a sant per diverses confessions cristianes
* Animals:
** Anatoli (cavall), raça de poni originària de Turquia
# Grapa (desambiguació)

«Grapa» té aquests significats:
* Objectes: Grapa, gafa metàl·lica
* Anatomia: Grapa (anatomia), part de la pota d'alguns animals
* Tecnologia: Grapa mordassa, tècnica de fixació de dues peces de fusta
* Biografia: Grapa, nom amb què es coneixia Gustau Vila i Berguedà (1894–1955), dibuixant i empresari català
Viccionari
# Grapa

* Per a altres significats, vegeu «Grapa (desambiguació)».
Una grapa o gafa metal·lica és una tija de ferro o altre metall que els seus dos extrems doblegats i punxeguts es claven per a unir i subjectar papers, taules o altres coses.
Les grapes s'han emprat al llarg de la història per a enllaçar els carreus d'una fàbrica i sent de ferro en construccions econòmiques i de bronze en la resta. En les antigues construccions de l'època romana, es van fer algunes de fusta en forma de doble cua d'oreneta però les més emprades foren les de bronze i el desig d'apoderar-se d'aquest metall ha contribuït notablement a la destrucció dels monuments antics. Escollien el bronze perquè, a més de ser més durador, no es rovella com el ferro augmentant de volum i fent saltar les pedres.

## Vegeu també

* Engrapadora

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.270. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 30 novembre 2014].
Viccionari
# Graomys griseoflavus

Graomys griseoflavus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids de Sud-amèrica: l'Argentina, Bolívia, el Brasil i el Paraguai.

## Referències

* ↑ Pardiñas, U.; D'Elía, G.; Jayat, J. P.; Teta, P. Graomys griseoflavus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el .
# VfL Gummersbach

El VfL Gummersbach és un club d'handbol de la localitat alemanya de Gummersbach. És un dels equips amb més títols a nivell internacional, destacant-ne especialment les 5 Copes d'Europa.
Actualment el VfL Gummersbach competeix a la 1a Divisió de la Bundesliga alemanya, competició que ha guanyat en 12 ocasions.

## Palmarès

* 5 Copes d'Europa: 1967, 1970, 1971, 1974 i 1983.
* 3 Recopes d'Europa: 1978, 1979 i 2010.
* 2 Copa EHF: 1982 i 2009.
* 2 Supercopes d'Europa: 1979 i 1983.
* 12 Lligues alemanyes: 1966, 1967, 1969, 1973, 1974, 1975, 1976, 1982, 1983, 1985, 1988 i 1991.
* 5 Copes alemanyes: 1978, 1979, 1982, 1983 i 1985.

## Referències

* ↑ «Sieger Europapokal der Landesmeister / EHF Champions League Männer» (en alemany). [Consulta: 9 juny 2014].

## Enllaços externs

* VfL Gummersbach - Lloc web oficial (alemany)
# William Martínez

William Martínez (Pueblo Victoria, 13 de gener de 1928 - 28 de desembre de 1997) fou un futbolista uruguaià de la dècada de 1950.
Fou 54 cops internacional amb la selecció de l'Uruguai amb la qual participà a tres Mundials.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Rampla Juniors i CA Peñarol, com a principals clubs.

## Referències

* ↑ rsssf: Uruguay record international footballers
* ↑ rsssf: Copa América 1956
* ↑ rsssf: Copa América 1953
* ↑ rsssf: Copa América 1955
* ↑ rsssf: Copa América 1959 (Arg)
* ↑ World Cup Champions Squads 1930 - 2002
* ↑ A primeira grande zebra do Mundial (castellà)
* ↑ William Martínez a National-Football-Teams.com (anglès)
# Andrí Kobolev

Andrí Volodímirovitx Kobolev (en ucraïnès, Андрій Володи́мирович Коболєв; Kíev, 16 d'agost de 1978) és un empresari ucraïnès, director executiu de la companyia energètica estatal Naftogaz.
Kobolev va néixer a Kíev. L'any 2000 es va graduar per l'Institut de Relacions Internacionals de la Universitat Nacional Taràs Xevtxenko de Kíev amb un màster en relacions econòmiques internacionals. Va començar la seva carrera professional a l'empresa PricewaterhouseCoopers (1999-2002). Hi va treballar com a consultor de gestió i com a responsable de projectes de gestió estratègica i de reorganització corporativa. Abans del seu nomenament com a director general de Naftogaz, Kobolev va ser un assessor del grup de banca i inversió privada AYA Capital. Va treballar per Naftogaz entre 2002 i 2010, on va iniciar la seva trajectòria com a especialista en el departament d'economia i política de preus. Entre 2006 i 2007 va ocupar el càrrec de director del Departament de Finances Corporatives i Política de Preus i de 2008 a 2010 va ser assessor del president. En aquests càrrecs va participar en nombroses negociacions amb la russa Gazprom. Entre 2004 i 2010, va coordinar el procés de recaptació de deutes de bancs internacionals per dos milions de dòlars i va ser el responsable de la reestructuració de deute extern l'any 2009.
Andrí Kobolev va ser nomenat executiu en cap de Naftogaz després de la revolució ucraïnesa de 2014. Immediatament després d'obtenir el càrrec, va ser haver d'enfrontar els reptes de les negociacions amb Gazprom (que volia augmentar el preu del gas a Ucraïna un 80% com a resposta a la revolució), el fet que empreses del país es neguessin a pagar els seus deutes, i que Rússia intentés evitar que Ucraïna importés gas d'Europa.
Es considera que el paper de Kobolev l'octubre de 2014 va ser clau per acceptar un acord gasístic provisional entre Ucraïna, Rússia i la Comissió Europea. Kobolev va subratllar, però, que aquest era una mesura provisional i que dinamitzar l'eficiència energètica del país i diversificar les fonts de subministrament eren imperatius estratègics.

## Referències

* ↑ http://fortune.com/40-under-40/andriy-kobolyev-4/
* ↑ http://www.cnbc.com/id/101553956
* ↑ http://www.ft.com/intl/cms/s/0/7baf1bf6-3764-11e4-8472-00144feabdc0.html
* ↑ http://www.eeas.europa.eu/delegations/ukraine/press_corner/all_news/news/2014/2014_10_31_01_en.htm Arxivat 2016-06-28 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.naftogaz-europe.com/article/en/AndriyKobolyevinterview Arxivat 2014-11-29 a Wayback Machine.
# Guillem d'Eskilsø

Guillem d'Eskil, d'Æbelholt, de París o Guillem del Paràclit (París, 1105 - 1202) va ésser un canonge regular francès, reformador d'alguns priorats augustinians de Dinamarca. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Biografia

Guillem va néixer a París, el si d'una família noble. Va educar-se amb el seu oncle Hug, abat de Saint-Germain-des-Prés. Va ésser ordenat sotsdiaca i va ésser canonge secular de l'abadia de Sainte-Geneviève-du-Mont, també a París. La seva vida exemplar va causar enveja entre els altres col·legues, que van intentar desacreditar-lo perquè no fos ordenat diaca. Arran d'aquesta difamació, el bisbe de París no va voler ordenar-lo, però va fer-ho el bisbe de Senlis, a qui el va recomanar el seu oncle.
En 1148, per manament del papa Eugeni III, els canonges seculars de Sainte-Geneviève van ésser reemplaçats per canonges regulars de l'abadia de Saint-Victor de París. Guillem va tornar-hi llavors i va entrar a la comunitat de canonges regulars de Sainte-Geneviève, arribant a ésser-ne sots-prior. Va demostrar gran zel per la vida religiosa i va oposar-se al nomenament d'un prior que havia obtingut el càrrec de manera irregular. Això va fer que fos castigat per l'abat Garí, tot i que l'acció fou finalment aprovada pel papa Alexandre III.
En 1161, Absaló, bisbe de Roskilde (Dinamarca), va enviar a París el prebost de la catedral per demanar als canonges regulars que l'ajudessin en la reforma del monestir de Sant Tomàs d'Eskilsø. El 1165, Guillem va ésser enviat a Dinamarca amb tres companys i fou nomenat abat d'Eskilsø. Malgrat la situació de pobresa i l'oposició de part de la comunitat, va reformar el monestir i, en 1178, el va traslladar a Sjælland, a Æbelholt, lloc anomenat del Paràclit.
Absaló, llavors arquebisbe de Lund, li va encarregar missions diplomàtiques, com quan Felip August de França volgué repudiar la seva esposa Ingeburga (1175-1236), filla de Valdemar I de Dinamarca.
Va morir el diumenge de Pasqua de 1203. Aviat s'atribuïren miracles a la seva intercessió.

## Veneració

En 1218 l'arquebisbe Anders Sunesen de Lund va nomenar una comissió local per a investigar aquests fets. L'informe, enviat a Roma, va portar a la canonització del canonge, que va tenir lloc el gener de 1224, fent-la Honori III. El cos del sant va ser portat a una nova església edificada a l'abadia d'Æbelholt en 1238.

## Enllaços externs

* Vie de Saint Guillaume de Paris Arxivat 2008-06-29 a Wayback Machine.
# Guillem d'Orange

Guillem d'Orange és el nom dels següents personatges:
* Guillem d'Orange o Guillem I de Tolosa (768 - 812), duc d'Aquitània (781 - 806), comte de Tolosa
* Guillem I d'Orange-Nassau dit «el Taciturn» (castell de Dillenburg, Nassau, 1533 - Delft, 1584), governador d'Holanda, Zelanda, Utrecht (1559) i Frísia (1581), primogènit i successor del comte Guillem de Nassau-Dillenburg-Katzenellnbogen
* Guillem III d'Orange-Nassau (1650 - 1702), príncep sobirà d'Orange per naixement i rei d'Anglaterra i Escòcia
* Guillem IV d'Orange (Leeuwarden, Països Baixos, 1711 - La Haia, 1751)
* Guillem d'Orange o Guillem I dels Països Baixos (L'Haia, 1772 - Berlín, 1843), príncep dels Països Baixos (1813 -15), rei dels Països Baixos (1815-40)
* Guillem d'Orange o Guillem II dels Països Baixos (L'Haia, 1792 - Tilburg, 1849), rei dels Països Baixos (1840-49)
* Joan Guillem d'Orange-Nassau (Dessau, Alemanya, 1687 - Dordrecht, 1711), duc de Nassau-Dietz i de Katzenbogen (1696-1711) i príncep d'Orange
# Willow

«Willow» té aquests significats:
* Toponímia:
** Willow (Alaska), localitat estatunidenca d'Alaska
** Willow (Oklahoma), localitat estatunidenca d'Oklahoma
** Willow City, localitat estatunidenca de Dakota del Nord
** Willow Hill, localitat estatunidenca d'Illinois
** Willow Lake, localitat estatunidenca de Dakota del Sud
** Willow Oak, localitat estatunidenca de Florida
** Willow Park, localitat estatunidenca de Texas
** Willow River, localitat estatunidenca de Minnesota
** Willow Valley, localitat estatunidenca d'Arizona
* Cinema: Willow (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca dirigida per Ron Howard (1988)
# Willow (Alaska)

Willow és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 1.658 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Willow tenia 1.658 habitants, 654 habitatges, i 438 famílies La densitat de població era de 0,9 habitants/km².
Dels 654 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 5,5% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 29,2% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.906 $ i la renda mediana per família de 41.944 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.188 $ mentre que les dones 29.792 $. La renda per capita de la població era de 22.323 $. Aproximadament el 15,3% de les famílies i el 22,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Willow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Willow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Willow City

Willow City és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 221 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Willow City tenia 221 habitants, 100 habitatges, i 62 famílies. La densitat de població era de 189,6 hab./km².
Dels 100 habitatges en un 27% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54% hi vivien parelles casades, en un 4% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 19,5% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 30,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.313 $ i la renda mediana per família de 34.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.250 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era d'11.909 $. Entorn del 6,7% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Willow City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Willow City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Griesheim-sur-Souffel

Griesheim-sur-Souffel (en alsacià Griese) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 1.154 habitants.
Forma part del cantó de Bouxwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes del Kochersberg.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 279 | 285 | 479 | 1.101 | 1.122 | 1.154 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001 | René Wunenburger | |
# Alouatta nigerrima

Alouatta nigerrima és una espècie d'aluata (un tipus de mico del Nou Món) endèmic del centre-sud de l'Amazones, al Brasil. Abans del 2001, la majoria d'autors el consideraven una subespècie (o una variant taxonòmicament insignificant) de l'aluata de mans vermelles, tot i que aquesta distinció ja s'havia suggerit molt abans. Com ho suggereix el seu nom específic (que vol dir 'negríssima'), sol ser completament de color negre.

## Referències

* ↑ Boubli, J.-P.; Di Fiore, A.; Rylands, A. B.; Mittermeier, R. A. Alouatta nigerrima. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 03-01-2009.
* ↑ Groves, C. (2001). Primate Taxonomy. Smithsonian Institution Press. ISBN 1-56098-872-X
* ↑ da Cruz Lima, E. (1945). Mammals of Amazônia. Vol. 1. Contribuições do Museu Paraense Emílio Goeldi de História Natural e Etnografia.
* ↑ Gregorin, R. (2006). (portuguès) Taxonomia e variação geográfica das espécies do gênero Alouatta Lacépède (Primates, Atelidae) no Brasil. Rev. Bras. Zool. 23(1).
# Gumersind Sanmartí i Prat

Gumersind Sanmartí i Prat fou un comerciant i membre de la Junta de Govern Republicana Provisional de Manresa, del 14 d'abril de 1931 i regidor i tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Manresa. Va ser membre d'Esquerra Republicana de Catalunya i del Comitè Revolucionari de Milícies Antifeixistes de Manresa. Membre de la maçoneria, va ser un dels fundadors del Triangle Rubricatus a Manresa. Exiliat, va morir a Andorra als 82 anys.
El 2 de febrer de 1935, en un local de la Muralla Sant Francesc, va fundar el «Triangle Rubricatus» juntament amb Joan Torras Morera i Lluís Mas Pons, un lògia maçònica que es va formar sota els auspicis de la Gran Lògia de Catalunya que formava part de la Federació de la Gran Lògia Espanyola. Segons l'informe policial, sobre el desmantellament del Triangle Rubicatus pel Tribunal Especial de Repressió de la Maçoneria i del Comunisme recuperat recentment des dels Papers de Salamanca, era un «subjecte perillós» per ésser membre d'ERC i sobretot fundador d'una lògia. Va ser processat en rebel·lia. La seva esposa, Laura Enrich i Font (Barcelona, 17 de febrer de 1900), en absència de Sanmartí, igualment va passar davant el consell de guerra i va ser posada en llibertat el 24 de maig de 1939.

## Referències

* ↑ Aloy, Joaquim; Pere, Gasol. «Altres polítics destacats». Joves i Republicans. La República a Manresa (1931-1936). [Consulta: 3 gener 2016].
* ↑ «La Guerra Civil (1936-1939-». A: La Clínica Sant Josep. Un Compromís amb Manresa (1929-2011). volum 16 de Publicacions de l'Arxiu Històric de les Ciències de la Salut. Arxiu Històric de les Ciències de la Salut, 2011, p. 75. ISBN 9788461544523.
* ↑ «Sanmartí i Prat, Gumersind». La República a Manresa en un clic (1931-1936).
* ↑ Aloy, J; Gasol, P.; Basana, J. Els nostres papers a Salamanca. Zenobita edicions, 2007, p. 239. ISBN 978-84-935150-4-1 [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ «Dos manresans en el record. Francesc Senyal i Ferrer. Gumersind Sanmartí i Prat». Xaloc, volum XIII, núm 81, gener-febrer 1976, pàg. 20.
* ↑ Jordi, Bonvehí i Castanyer. «Els maçons de la Muralla Sant Francesc: El Triangle Rubricatus, Gemursind Sanmartí i una campanya de boicot», 20-09-2015. [Consulta: 3 gener 2016].
* ↑ «Cens de manresans privats de llibertat. Noms i xifres de la repressió franquista (1939-1975)». Associació Memòria i Història de Manresa, 01-01-2012. [Consulta: 3 gener 2016].
# Wola

Wola és un districte de Varsòvia, antigament el poble de Wielka Wola, incorporat a la capital el 1916. Zona industrial des de començaments del segle xix, està canviant lentament cap a un districte d'oficines i residencial. A Wola hi ha diversos museus iconté part del districte empresarial de la ciutat.

## Història

Esmentat per primera vegada al segle xiv, Wola és famós per haver estat el lloc on la noblesa polonesa es va reunir per elegir el rei entre 1573 i 1764. El districte de Wola es va fer famós per la defensa de l'exèrcit polonès de Varsòvia el 1794 durant la insurrecció de Kościuszko i el 1831 durant la revolta de novembre, quan Józef Sowiński i Józef Bem van defensar la ciutat contra les forces tsaristes.
El 1944 Wola va ser l'escenari de la massacre de milers de civils polonesos durant l'aixecament de Varsòvia (agost-octubre de 1944). Al voltant del 8 d'agost, Wola va ser l'escenari de la massacre de Wola a Polònia, on van morir de 40.000 a 50.000 civils. La zona estava ocupada per combatents polonesos pertanyents al sub-districte III de Wola (d'Armia Krajowa.

## Barris

Wola es divideix en els barris (osiedle) de Czyste, Koło, Mirów, Młynów, Nowolipki, Odolany, Powązki i Ulrychów, que en molts casos corresponen a pobles o assentaments antics.

## Referències

* ↑ Adolf Pawiński, Polska XVI wieku pod względem geograficzno-statystycznym. T. 5: Mazowsze, Warszawa 1895, s. 269-270.
* ↑ Volya // Voyennaya entsiklopediya : [v 18 t.] / pod red. V. F. Novitskogo … [i dr.]. — SPb. ; [M.] : Tip. t-va I. D. Sytina, 1911—1915
* ↑ «Dzielnica Wola» (en polonès). [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ Zielinski, Jarosław.. Atlas dawnej architektury ulic i placów Warszawy : śródmieście historyczne. Warszawa: Bibl. Tow. Opieki nad Zabytkami, 1996. ISBN 8390662914.