OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rouhia

Rouhia (àrab: الروحية, ar-Rūḥiyya) és una ciutat de Tunísia al sud de la governació de Siliana, situada uns 55 km al sud-oest de Siliana. La ciutat té uns 5.000 habitants i és capçalera d'una delegació (que forma la part sud de la governació) amb 29.850 habitants al cens del 2004. La ciutat es troba flanquejada a l'est pel Djebel Barbrou i a l'oest pel Djebel El Ouest.

## Economia

L'economia de la regió és agrícola amb predomini dels cereals i llegums.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 24 58 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en deu sectors o imades:
* El Hababsa Nord (24 58 51)
* El Hababsa Sud (24 58 52)
* El Jamilet (24 58 53)
* Es-Semiret Nord (24 58 54)
* Es-Semirat Sud (24 58 55)
* El Messahla (24 58 56)
* El Haria (24 58 57)
* Er-Rouhia (24 58 58)
* El Hamaïma (24 58 59)
* Bou-Ajila (24 58 60)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 24 17).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 73-77. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 145. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Can Pastor (Rupià)

Can Pastor és una obra de Rupià (Baix Empordà) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una de les cases que hi ha adossades a la muralla juntament amb can Nató, can Valls i can Carbó.
Es tracta d'una reconstrucció de finals del segle XVII-XVIII d'un antic casal-palau amb pati central, d'estructura semblant al que encara està intacte a can Nató. En les reconstruccions posteriors s'anà consolidant un casal entre mitgeres de quatre crugies en forma d'ala. La galeria posterior de tres pisos és de la mateixa època que la de la casa veïna anomenada ca l'Abadal.
L'estructura de la planta és del segle xv segueix uns esquemes nobiliaris semblants als de la casa de la Cúria tal com es veu en el portal adovellat i alguns pilars del pati.
Entre els segles xvii i xviii es produeix la consolidació a tres crugies i la galeria de tres pisos de la façana posterior.
L'eixida que dona a la plaça és del segle xix.
A la planta baixa destaca la volta del segle xvii feta de pedruscall, sota la qual s'entreveuen restes d'elements del segle xv. També és una part important de l'immoble l'amplia sala coberta amb una lleugera volta de canó de tres trams i llunetes del segle xvii, contemporània a la de can Pagès d'Ultramort. La galeria de tres pisos permet articular les quatre crugies a través d'un passadís.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Pastor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 maig 2020].
# Víctorio Unamuno Ibarzabal

Víctorio Unamuno Ibarzabal (Bergara, 1909 - Durango, 1988) fou un futbolista basc. La seva posició era de davanter, jugant a l'Athletic Club i el Betis. Guanyà tres lligues espanyoles dues amb l'Athletic (1929/30, 1930/31) i una amb el Betis (1934/35); i quatre Copes del Rei amb l'Athletic (1930, 1931, 1932 i 1933). Rebé el trofeu Pichichi de la temporada 1939/40 (quan militava a l'Athletic.
Unamuno debutà a Primera Divisió amb l'Athletic Club de Bilbao el 10 de febrer de 1929 en el partit Reial Societat 1 - 1 Athletic Club, en la qual era la primera jornada de la primera edició de la Lliga, amb el qual es pot dir que Unamuno formà part del primer onze titular de l'Athletic a Primera Divisió. Amb l'Athletic Club guanyà dos Lligues i quatre Copes del Rei.
Posteriorment, l'any 1933, fitxà pel Reial Betis, equip en el qual jugà tres temporades i amb el qual aconseguí guanyar una Lliga espanyola, l'únic que fins avui dia ha aconseguit l'entitat andalusa.
L'any 1936 comença la Guerra Civil Espanyola, amb el qual se suspenen les competicions futbolístiques durant el conflicte armat. Posteriorment, l'any 1939, Unamuno retorna a la disciplina de l'Athletic Club on hi jugarà fins a la seva retirada l'any 1942, aconseguint un Trofeu Pichichi com a màxim golejador al marcar 20 gols a la temporada 1939/40.
En total, Unamuno jugà 144 partits a Primera Divisió entre l'Athletic i el Betis marcant un total de 101 gols. Això no obstant, mai no fou seleccionat per la selecció espanyola.

## Enllaços externs

* Unamuno a www.lfp.es
# Verge de la cadira

La Verge de la cadira (Madonna della Seggiola) és una pintura de l'artista renaixentista italià Raffaello Sanzio que data de 1513-1514. És una pintura a l'oli sobre taula, de forma rodona (tondo), amb unes dimensions de 71 cm de diàmetre. Tot i que hi ha documentació sobre la seva arribada al seu emplaçament actual, el Palau Pitti, encara es desconeix a qui va encarregar el quadre. La propietat del quadre és de la família Mèdici des del segle XVI.
Representa Maria abraçant el nen Jesús assegut en una cadira mentre el jove Joan Baptista el mira devotament. La Madonna della Seggiola és una de les més importants de les Madonnas de Rafael. La pintura també mostra l'ús de Rafael de la forma tondo i el seu enfocament naturalista per representar la Mare de Déu.

## Referències

* ↑ Olson, Roberta J. M.. The Florentine Tondo. New York: Oxford University Press, 2000, p. 216–217. ISBN 0-19-817425-X.
* ↑ Oppe, A. P.. Raphael. New York, New York: Praeger Publishers, Inc., 1970, p. 108, 109.
# Quercus coccinea

Quercus coccinea o roure escarlata americà és una espècie de roure que pertany a la família de les fagàcies oriünd del centre i est d'Amèrica del Nord. El roure escarlata americà pot confondre amb el roure palustre americà, el roure blanc americà, o ocasionalment, el roure pirinenc americà. El roure palustre americà, però, és identificat correctament com a Quercus palustris. Al roure escarlata americà els pits entre els lòbuls tenen forma de "C" en comparació amb el roure palustre americà (Q. palustris), que té pits en forma de "U" i els fruits són més petits, d'1,2 cm només i globulars en lloc de aovades.

## Descripció

És un arbre caducifoli de mida mitjana a gran, ja que creix fins a 20-30 m d'alt amb una capçada oberta i arrodonida. Les fulles són d'un verd brillant, 7-17 cm de llarg i 8-13 cm d'ample, lobulades, amb set lòbuls, i profunds pits entre els lòbuls. Cada lòbul té 3-7 dents. La fulla no té pèl, a diferència del seu parent el roure palustre americà.
* Escorça
* Fulles a la primavera.

## Distribució i hàbitat

El roure escarlata americà és originari de l'Est dels Estats Units, des de la part meridional de Maine cap a l'oest d'Oklahoma, i cap al sud fins a la part meridional d'Alabama. És també originària de l'extrem sud d'Ontario, Canadà. Prefereix els sòls secs, arenosos, normalment àcids.

## Taxonomia

Quercus coccinea va ser descrita per Otto von Münchhausen i publicat a Der Hausvater 5(1): 254, l'any 1770.

### Etimologia

Quercus: nom genèric del llatí que designava igualment al roure i a l'alzina.
coccinea: epítet llatí que significa "de color escarlata".

### Sinonímia

* Quercus acuta Raf.
* Quercus palustris Regel ex-A.DC.
* Quercus rubra var. coccinea (Münchh.) Aiton

## Usos

El roure escarlata americà sovint es planta com un arbre ornamental, popular a la tardor pel seu brillant vermell. La fusta, generalment, es ven com a roure pirinenc vermell americà, però és d'inferior qualitat, una mica més dèbil i no és un arbre tan gran.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ «University of Connecticut Plant Database: Quercus coccinea». Arxivat de l'original el 2010-06-30. [Consulta: 19 març 2013].
* ↑ «Quercus coccinea». Tropicos.org.. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ A Epítets Botànicos
* ↑ «Quercus coccinea». PlantList. [Consulta: 29 abril 2021].
* ↑ «Quercus coccinea». World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 29 abril 2021].

## Enllaços externs

* Flora de Nord-amèrica: Quercus coccinea
* USFS Silvic Manual: Quercus coccinea
# Literatura angolesa

La literatura angolesa té els seus orígens a mitjans del segle xix. La diversitat de la cultura d'Angola es reflecteix en la diversitat de la seva literatura, que tradicionalment ha estat combativa i satírica, però el projecte d'una ficció que va conferir a l'home africà l'estat de sobirania sorgeix al voltant de 1950 generant el moviment Novos Intelectuais de Angola.
Com que Angola era una colònia de Portugal, es tracta d'un país lusòfon. La majoria dels autors escriuen en portuguès, encara que hi ha moltes tribus diferents i el portuguès no és la llengua principal de tots els angolesos. El 2006 Luandino Vieira fou guardonat amb el Premi Luís de Camões, tot i que el va rebutjar i el premi en metàl·lic de $128,000USD per "raons personals i íntimes."
Agostinho Neto, el primer president d'Angola, era un reconegut poeta. Cremilda de Lima és una de les escriptores angoleses per a nens més coneguda.

## Escriptors

* Hermenegildo Pascoal (1995)
* Adriano Botelho de Vasconcelos (1955)
* Agostinho Neto (1922—1979)
* Ana Paula Ribeiro Tavares (1955)
* António Jacinto (1924—1991)
* Arlindo Barbeitos (1940)
* Henrique Abranches (1932—2002)
* Isabel Ferreira (1958)
* João Melo (1955)
* José Eduardo Agualusa (1960)
* José Luandino Vieira (1935)
* Kardo Bestilo (1976)
* Luís Filipe Guimarães da Mota Veiga (1948—1998)
* Ondjaki o Ndalu de Almeida (1977)
* Paulo de Carvalho (1960)
* Pepetela o Artur Carlos Maurício Pestana dos Santos (1941)
* Ribeiro Tenguna (1979)
* Uanhenga Xitu (1924-2014)
* Víctor Kajibanga (1964)
* Viriato Clemente da Cruz (1928—1973)

## Referències

* ↑ Ana Paula Ribeiro Tavares: Cinquenta anos de literatura angolana, 24 de setembre de 2009
* ↑ «Angolan author Vieira refuses Portugal's top literature award». Arxivat de l'original el 2006-07-07. [Consulta: 27 setembre 2007].
* ↑ «Angolan writer turns down Portuguese-language literature prize». Arxivat de l'original el 30 agost 2007. [Consulta: 27 setembre 2007].
* ↑ «Angola (country)». MSN Encarta. Arxivat de l'original el 2009-11-02. [Consulta: 27 setembre 2007].
* ↑ Alexandre Lourenço. «Escritora Cremilda de Lima preocupada com o percurso da literatura infantil em Angola» (en portuguese). Novo Jornal, 29-09-2016. [Consulta: 28 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Viagem ao universo africano - Angola e Moçambique: Experiência colonial e territórios literários
* Primórdios da literatura angolana Arxivat 2009-09-24 a Wayback Machine.
* Site oficial da União dos Escritores Angolanos
# Salsinha

Salsinha (en francès Salsigne) és un municipi del departament de l'Aude a la regió francesa d'Occitània.
# Can Patet

Can Patet és una casa del municipi de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa entre mitgeres. Consta de planta baixa i dos pisos. La coberta és a dues vessants. La façana és de pedra i està recoberta per un arrebossat de guix i pintada de blanc. El portal d'entrada és de pedra amb arc de mig punt adovellat. Hi ha també finestres quadrades de pedra.
El fet que a aquesta casa sigui coneguda com a Can Patet és degut al fet que l'antic propietari era el senyor Patet. A la façana, al costat de la finestra, hi ha una inscripció que diu: "1800". Segons els actuals propietaris molt probablement es tracta de l'any en què es van fer obres de reedificació i conservació de béns.

## Referències

* 1 2 «Can Patet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Bison

«Bison» té aquests significats:
* Bisó, gènere d'ungulats que pertanyen a la família dels bòvids.
* Muntanyes Bison, muntanyes al nord dels districtes d'East Godavari i West Godavari a Andhra Pradesh, Índia.
* GNU bison, analitzador sintàctic del Projecte GNU
# Olympique Marocain de Rabat

L'Olympique Marocain de Rabat fou un club de futbol marroquí de la ciutat de Rabat.
El club va ser fundat l'any 1919 i desaparegué el 1956.

## Palmarès

* Lliga marroquina de futbol:
** 1921, 1923, 1924, 1930, 1936, 1937
* Campionat de l'Àfrica del Nord francesa de futbol:
** 1938

## Referències

* ↑ «Morocco - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# George Schetky

George Schetky (Edimburg, 1 de juny de 1776 - Filadèlfia, 11 de desembre de 1831) fou un compositor, violoncel·lista i editor de música escocès-estatunidenc.
Era fill del violoncel·lista i compositor alemany Johann Georg Christoph Schetky que va marxar a Filadèlfia el 1787, on el seu oncle, el compositor Alexander Reinagle, va tenir un paper important en la vida musical. Va exercir allà com a violoncel·lista i va treballar com a professor, compositor i director d'orquestra. Des de 1803, va publicar The Musical Journal for the Piano Forte amb Benjamin Carr, la primera revista musical que es va publicar als Estats Units. Del 1806 al 1811 va ser soci de Carr a l'editorial musical Carr & Schetky. A més, també va exercir de forma independent com a editor.
Des del 1809 Schetky fou membre dels amateurs de la música, predecessor de la Societat de Fons Musicals de Filadèlfia, de la qual fou cofundador el 1820. Per protestar contra la guerra britànica-americana, va anar a Escòcia el 1812, on es va casar amb una cosina, filla del també músic Joseph Reinagle i, d'on va tornar als Estats Units el 1817. Només algunes de les seves composicions han sobreviscut, incloent sis cançons i algunes danses i obres de piano.

## Fonts

* Bertil H. Van Boer: "Diccionari històric de la música del període clàssic", Scarecrow Press, 2012, ISBN 9780810871830, pp. 505-506.
* Diccionari biogràfic de músics de Baker - Schetky, Johann Georg Christoph
* Universitat de Pennsilvània - Biblioteca - Col·lecció Keffer de partitures - Compositors de Filadèlfia i editors de música: George Schetky (1776-1831)
* George Schetky a la base de dades de Find a Grave (anglès)
# Leptideïnis

Leptideini és una tribu de lepidòpters ropalòcers de la subfamília Dismorphiinae i la família Pieridae.

## Gèneres

* Leptidea Billberg 1820

## Espècies de la península Ibèrica i Balears

* Leptidea sinapis (Linnaeus, 1758)
* Leptidea reali Reissinger, 1989

## Galeria

* Leptidea sinapis
* Leptidea sinapis
* Còpula de Leptidea sinapis
* Leptidea juvernica

## Referències

* ↑ «Fauna Europaea» (en anglès). Arxivat de l'original el 3 de juny 2016. [Consulta: 16 abril 2016].
* ↑ «Biodiversidad Virtual» (en castellà). [Consulta: 16 abril 2016].

## Enllaços externs

* UK Butterfliesː Leptideini (en)
# Gran Premi P-Nívó

El Gran Premi P-Nívó era una competició ciclista d'un sol dia que es disputava a Hongria. Creada el 2007, va durar fins al 2009, i va formar part del calendari de l'UCI Europa Tour.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2007 | Nebojša Jovanović | Rida Cador | Marek Čanecký |
| 2008 | Gergely Ivanics | Domenico Loria | Ivan Stević |
| 2009 | Uroš Silar | István Cziráki | Andrej Omulec |

## Referències

* ↑ «G.P P-Nivo (Hon) - Cat. 1.2». [Consulta: 30 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a museociclismo.it
# Crisip (deixeble d'Erasístrat)

Crisip (Chrysippus) fou un escriptor grec deixeble d'Erisístrat, segons Diògenes Laerci. Va viure al segle iii aC. Smith atribueix l'autoria, encara que amb reserves, l'autoria de l'obra "De Brassica" (sobre les cols), esmentada per Plini i Valerià.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867, p. [Chrysippus 3.] Vol. 1 Pàg. 701 (Vol. I) [Consulta: 27 desembre 2009].
# Polit menut

El polit menut (Numenius minutus) és una espècie d'ocell de la família dels escolopàcids (Scolopacidae) que habita la tundra i zones amb alguns arbres del nord de Sibèria. Passa l'hivern a zones humides d'Austràlia.

## Referències

* ↑ Polit menut a CERCATERM Rev. 05/03/2012
# Bisoprolol

El bisoprolol és un blocador beta que s'utilitza pel tractament de diverses malalties del cor. Aquestes inclouen taquiarrítmies, tensió arterial alta, angina de pit i insuficiència cardíaca. Es pren per via oral.
Els efectes secundaris comuns inclouen mal de cap, sensació de cansament, diarrea i inflor a les cames. Els efectes secundaris més greus inclouen l'empitjorament de l'asma, dificultat de notar el sucre en sang baix i empitjorament de la insuficiència cardíaca. No es recomana l'ús durant l'embaràs. El bisoprolol és un blocador beta del tipus β$_1$ selectiu. Es creu que la variació dels efectes del bisoprolol pot ser deguda a diferents genotips dels receptors adrenèrgics.
El bisoprolol es troba a la Llista de medicaments essencials de l'Organització Mundial de la Salut, en la categoria de medicaments genèrics. El bisoprolol, a Espanya, està comercialitzat com a EFG, Emconcor i Euradal.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Bisoprolol Fumarate». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 21 December 2016. [Consulta: 8 December 2016].
* ↑ «Bisoprolol 2.5mg/5mg/10mg film coated tablet - Summary of Product Characteristics (SPC) - (eMC)». medicines.org.uk, 18-02-2014. Arxivat de l'original el 20 December 2016. [Consulta: 14 December 2016].
* ↑ «Bisoprolol - FDA prescribing information, side effects and uses». drugs.com. Arxivat de l'original el 21 December 2016. [Consulta: 14 December 2016].
* ↑ «Bisoprolol (Zebeta) Use During Pregnancy». drugs.com. Arxivat de l'original el 21 December 2016. [Consulta: 14 December 2016].
* ↑ Zaugg M, Bestmann L, Wacker J, et al. «Adrenergic receptor genotype but not perioperative bisoprolol therapy may determine cardiovascular outcome in at-risk patients undergoing surgery with spinal block: the Swiss Beta Blocker in Spinal Anesthesia (BBSA) study: a double-blinded, placebo-controlled, multicenter trial with 1-year follow-up». Anesthesiology, 107, 1, 2007, pàg. 33-44. DOI: 10.1097/01.anes.0000267530.62344.a4. PMID: 17585213.
* ↑ World Health Organization model list of essential medicines: 21st list 2019. Geneva: World Health Organization, 2019. WHO/MVP/EMP/IAU/2019.06. License: CC BY-NC-SA 3.0 IGO.
* ↑ «Drugs@FDA: FDA Approved Drug Products». Arxivat de l'original el 2015-02-25. [Consulta: 13 novembre 2013].
* ↑ «Centro de Información online de Medicamentos de la AEMPS - CIMA». Madrid: AEMPS. Ministerio de Sanidad, Servicios Sociales e Igualdad, 2024.
# Briologia

La briologia és la branca de la botànica ocupada amb l'estudi científic dels briòfits (molses, hepàtiques i els antocerotes). El nom briologia deriva del grec: bryon, una molsa). Els briòfits van ser estudiats en detall a partir del segle xviii. El botànic alemany Johann Jacob Dillenius (1687–1747) va ser professor a Oxford i el 1717 va escriure l'obra "Reproduction of the ferns and mosses." L'inici de la briologia realment va començar amb l'obra de Johannes Hedwig, que va aclarir el sistema reproductiu de les molses (1792, Fundamentum historiae naturalist muscorum) i en va fer la taxonomia. Als països catalans destaca la figura de Creu Casas. Els briòfits són bioindicadors, de la seqüenciació de l'ADN. Algunes espècies de molses són plantes carnívores. Centres importants de l'estudi de la briologia són la Universitat de Bonn, la de Hèlsinki i el New York Botanical Garden.

## Referències

* ↑ «Bryology at the New York Botanical Garden». New York Botanical Garden. Arxivat de l'original el 22 de febrer 2004. [Consulta: 24 desembre 2011].

## Bibliografia

* Meylania, Zeitschrift für Bryologie und Lichenologie
* Limprichtia, Zeitschrift der Bryologischen Arbeitsgemeinschaft Deutschlands

## Enllaços externs

* Bryologie at the University of Bonn (alemany)
* A Short History of Bryology Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (alemany)
* International Association of Bryologists
* American Bryological and Lichenological Society
* British Bryological Society
# Prey

«Prey» té aquests significats:
* Toponímia:
** Prey, municipi al departament de l'Eure (regió de Normandia, Estat francès)
** Prey, municipi al departament dels Vosges (regió del Gran Est, Estat francès)
* Biografies:
** Claude Prey (1925 – 1998), compositor francès d'obres líriques
** Hermann Prey, (1929 - 1998), baríton alemany especialitzat en el lieder
* Art:
** Prey, pel·lícula de 1977 dirigida per Norman J. Warren
** Prey, pel·lícula del 2022 dirigida per Dan Trachtenberg
** Prey, videojoc desenvolupat per Bethesda Softworks el 2017
# Gossipol

El gossipol (en anglès i altres idiomes:Gossypol) C$_{30}$H$_{30}$O₈ és un polifenol derivat del cotoner (gènere Gossypium). El gossipol és un aldehid polifenòlic que permeabilitza les cèl·lules i actua com inhibidor enzimàtic per a diversos enzims deshidrogenases. És un pigment groc. En l'oli de llavors de cotó i els turtós que en resulten el gossipol s'ha d'extreure, ja que és tòxic.
Entre altres coses s'ha assajat com anticonceptiu oral masculí a la Xina. A més d'aquestes propietats en té d'antimalària i s'investiguen les anticanceroses.

## Propietats biològiques

Té propietats proapoptòtiques, probablement per la regulació de les proteïnes Bax i Bcl2. També inhibeix reversiblement la calcineurina i la transforma en calmodulina. Inhibeix la replicació del virus HIV-1. És un inhibidor efectiu de la proteïna-cinasa D. També causa baixos nivells de potassi.

## Referències

* ↑ About Gossypol at Bioscreening.net
* ↑ D, Wu; Reidenberg, MM. «Effect of potassium deficiency and gossypol on urinary N-acetyl-beta-glucosaminidase excretion in the rat» (en anglès). Contraception, 5, 48, 01-11-1993, pàg. 513-6.
# Crisip de Bitínia

Crisip (en llatí Chrysippus, en grec antic Χρύσιππος) era un metge grec seguidor d'Asclepíades, que si era Asclepíades de Bitínia hauria viscut al segle i aC. Celi Aurelià menciona a Crisip en diversos passatges de la seva obra De Morbis Chronicis, però no és segur que sempre es refereixi a aquest Crisip de Bitínia. No confondre amb Crisip de Cilícia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/716?page=root;rgn=pages;size=100;view=image;q1=ChrysippusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 701. ]
# Politico

Politico és un setmanari especialitat en política que disposa d'una edició a Washington i des del 2015 amb una edició a Brussel·les. Va ser fundat per John Harris, actual redactor en cap. El seu editor en cap és Matt Kaminski.

## Redaccions

* Estats Units: En Matt Kaminski fou nomenat editor en cap en 2018 en substitució de John Harris.
* Europa: Per a la seva versió europea compta amb corresponsals provinents del Washington Post i The Economist. El desembre de 2014 es va fer pública una col·laboració amb Axel Springer SE, editora del diari alemany Bild per publicar Politico Europe basat a Brussel·les, que va iniciar la seva publicació en abril de 2015, de la que és editor en cap des de 2019 Stephen Brown en substitució del fundador John Harris.

## Cultura popular

* El setmanari és citat freqüentment en sèries com House of Cards.

## Referències

* ↑ Roush, Chris. «Politico names global editor to explore new coverage areas, new publications» (en anglès). Talking Biz News, 24-08-2018. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «About Us» (en anglès). Politico. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «POLITICO Europe names Stephen Brown Editor in Chief» (en anglès). Axel Springer, 19-09-2019. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ HERRERA, Esther, Político aterra al cor de la Unió Europea, Diari Ara, 24 de març de 2015. pàgina 44

## Bibliografia

* Jaffe, Harry "The Son Also Rises". Washingtonian. (anglès)