OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chaulieu

Chaulieu és un municipi francès situat al departament de la Manche i a la regió de Normandia. L'any 2017 tenia 295 habitants. Hi naix el riu Vire.

## Demografia

El 2007 tenia 280 habitants, 150 habitatges, dels quals 109 eren habitatge principal, 28 eren segones residències i 13 estaven desocupats. Hi havia 108 famílies.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 159 persones, 119 eren actives.Hi havia una empresa de fabricació, cinc d'empreses de construcció, tres empreses de comerç i reparació d'automòbils, una empresa d'hostatgeria i restauració, una empresa de serveis.
L'any 2000 hi havia 36 explotacions agrícoles que conreaven un total de 598 hectàrees.

## Referències

* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
# Claremore

Claremore és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2007 tenia 17.200 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Claremore tenia 15.873 habitants, 6.283 habitatges, i 4.165 famílies. La densitat de població era de 509,4 habitants per km².
Dels 6.283 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 12,4% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.547$ i la renda mediana per família de 45.810$. Els homes tenien una renda mediana de 36.227$ mentre que les dones 21.742$. La renda per capita de la població era de 17.853$. Entorn del 8,9% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Claremore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Claremore». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Le Voyage imaginaire

Le voyage imaginaire és una pel·lícula muda de comèdia francesa de 1926 dirigida per René Clair i protagonitzada per Dolly Davis, Jean Börlin i Albert Préjean.

## Sinopsi

Un empleat del banc enamorat d'una mecanògrafa s'adorm i té somnis estranys.

## Repartiment

* Dolly Davis - Lucie - una mecanògrafa
* Jean Börlin - Jean
* Albert Préjean - Albert
* Jim Gérald - Auguste
* Paul Ollivier - Director de banc
* Maurice Schutz - La bruixa
* Yvonne Legeay - La fada dolenta
* Marguerite Madys - Urgel - la fada bona
* Marise Maia
* Bronja Perlmutter
* Jane Pierson
* Louis Pré Fils

## Referències

* ↑ Oscherwitz & Higgins p.355
* ↑ «Le Voyage imaginaire (René Clair, 1925) - La Cinémathèque française». cinematheque.fr..

## Bibliografia

* Dayna Oscherwitz & MaryEllen Higgins. The A to Z of French Cinema. Scarecrow Press, 2009.

## Enllaços externs

* Le Voyage imaginaire a YouTube
# Pedro Duque

Pedro Francisco Duque Duque (Madrid, 14 de març de 1963) és un polític i enginyer aeronàutic, conegut principalment per haver estat el primer astronauta de nacionalitat espanyola. Entre 2018 i 2021 fou ministre de Ciència, Innovació i Universitats del Govern d'Espanya.

## Biografia

Es va llicenciar l'any 1986 a l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Aeronàutics de la Universitat Politècnica de Madrid amb matrícula d'honor, encara que fou el segon de la seva promoció. Aquest mateix any va començar a treballar en el grup empresarial espanyol GMV, on va ser destinat al Centre Europeu d'Operacions Espacials (ESOC), situat a la ciutat alemanya de Darmstadt, per realitzar treballs en el marc de l'Agència Espacial Europea (ESA).
Després de la moció de censura contra Mariano Rajoy de 2018, per la qual Pedro Sánchez esdevingué president, Pedro Duque acceptà exercir el càrrec de ministre de Ciència, Innovació i Universitats.

## Vida a l'espai

L'any 1992 va ser seleccionat en un dels concursos que ha realitzat aquesta agència per a buscar persones que poguessin desenvolupar la feina d'astronauta. Posteriorment va entrenar-se a la Ciutat de les Estrelles de Moscou (Rússia) i als Estats Units. La seva primera missió espacial va ser la STS-95 del transbordador espacial Discovery, entre octubre i novembre de 1998, de nou dies de durada, durant la qual va supervisar el mòdul experimental de l'ESA. L'octubre de l'any 2003 Duque va participar en un altre viatge espacial, en el qual va ser llançat a l'espai amb la nau russa Soiuz, realitzant la tasca d'enginyer de vol i visitant l'Estació Espacial Internacional durant deu dies per a la realització de la Missió Cervantes.
El 1995 fou guardonat amb l'Ordre de l'Amistat, concedida pel president de Rússia Borís Ieltsin; el 1999 amb la Gran Creu al Mèrit Aeronàutic, concedida per Joan Carles I d'Espanya; i el mateix any amb el Premi Príncep d'Astúries de Cooperació Internacional, juntament amb els astronautes John Glenn, Chiaki Mukai i Valeri Poliakov per l'exploració pacífica de l'espai.
Des de novembre de 2004 a setembre de 2006 va treballar en l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Aeronàutics de la Universitat Politècnica de Madrid. Des d'octubre de 2006 a setembre de 2011 va dirigir l'empresa Deimos Imaging a Valladolid. Actualment i des d'octubre de 2012 treballa de nou com a astronauta a l'Agència Espacial Europea.

## Referències

* 1 2 3 «El astronauta que pensaba que ser ministro era una broma». El País, 06-06-2018 [Consulta: 11 juny 2018].
* ↑ «L'astronauta Pedro Duque, nou ministre de Ciència, Innovació i Universitats». Levante-EMV.

## Enllaços externs

* Biografia de Pedro Duque a l'ESA (castellà)
* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries de Cooperació Internacional 1999 Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine. (castellà)
# Pere Oller (canonge)

* Pel que fa a l'escultor actiu entre 1395 i 1442, vegeu Pere Oller.
Pere Oller (Tarragona, segle xiv - Tarragona, 1449) va ser un eclesiàstic canonge de la Seu de Tarragona.
Josep Maria Recasens diu que durant el segle xv es va acabar l'hegemonia de la noblesa al Capítol tarragoní, en benefici de la burgesia. I efectivament, Pere Oller va ser un clar exponent de la nova situació. Fill de comerciants, era doctor en Dret i sacerdot, i va accedir al càrrec de vicari general de l'arxidiòcesi tarragonina cap al 1415. El 1420 era regent de la Cambreria, tot i que hi havia un cambrer, Ramon de Barbastre, que exercia el senyoriu de Reus. Va succeir a Ramon de Barbastre el 1424 com a titular de la Cambreria. El títol de Cambrer comportava el domini senyorial de la vila de Reus, ja que la mitra tarragonina tenia els drets de la castlania, la residència al Castell del Cambrer i la totalitat de la senyoria i els delmes pel que fa al terme parroquial. En ser d'origen tarragoní, aquest Cambrer trencava la llarga llista de Cambrers forans, i la cambreria tornava a estar lligada a la vida capitular de la Catedral de Tarragona. Recasens afegeix que la democratització del capítol va portar a la disminució de la bel·licositat dels segles anteriors, tot i que van subsistir les faccions internes.
Pere Oller era la primera autoritat del capítol tarragoní, ja que el 1412 va desaparèixer, per una butlla dita de la "Temporalitat", el càrrec de Paborde. El Cambrer, va passar a ser la primera dignitat. Va exercir el seu càrrec de vicari general, i també el de la cambreria, fins a la seva mort, el 22 de juliol de 1449. Com a Cambrer el va substituir el mestre Joan Pere.

## Referències

* ↑ Recasens Comes, Josep M. La Ciutat de Tarragona. Barcelona: Barcino, 1975, p. Vol. II p. 95.
* ↑ Gort, Ezequiel. Els senyors feudals de Reus. Reus: Carrutxa, 1989, p. 63.
# Armades de l'Índia

Les armades de l'Índia (en portuguès armades da Índia ) eren una flotes organitzades per la corona portuguesa i enviades anualment a l'Índia, sobretot a Goa. Aquestes armades seguien l'anomenada Carreira da Índia seguint la ruta marítima al voltant del cap de Bona Esperança, oberta per Vasco de Gama entre 1497 i 1499. Entre 1497 i 1650 van partir 1033 flotes des Lisboa cap a la carrera de l'Índia (Ruta del cap, Ruta de les espècies).

## Referències

* ↑ Guinyot, P.J.A. (1999) "Ascensão i Declínio da Carreira da Índia", Basc da Gamma i a Índia, Lisboa: Fundação Calouste Gulbenkian , 1999, vol. II, pag 7-39.

## Vegeu també

* Carrera de l'Índia
* Torna-viatge
* Flota d'Índies (o flota de la plata)
* Galió de Manila

## Enllaços externs

* RAMOS, Fábio P .. os problemas enfrentados no cotidiano das navegações portuguesas da carreira da índia: fator de abandono gradual da rota das especiarias
# Brooks (Oregon)

Brooks és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 410 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brooks tenia 410 habitants, 152 habitatges, i 112 famílies. La densitat de població era de 310,4 habitants per km².
Dels 152 habitatges en un 30,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 9,3% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 16,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.938 $ i la renda mediana per família de 26.318 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.375 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 12.008 $. Aproximadament el 12,1% de les famílies i el 10,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brooks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brooks». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Parisiana

El Parisiana era una sala d'espectacles situat als grans bulevards de París.

## Història

La Parisiana és un cafè teatre que va ser construït segons els plànols de l'arquitecte Édouard Jandelle-Ramier durant la Belle Époque. La sala de concerts estava situada al número 27, boulevard Poissonnière. Inaugurat el 1894, els germans Isola es van fer càrrec de la gestió, el 1897. El "Cafè teatre" Parisiana empre estarà ple de nombrosos espectacles i concerts.
El 1908, el van vendre al seu inquilí que va veure tancat el seu establiment per la Prefectura del Sena el 1910, per motius de treball de seguretat no realitzats. Després es va transformar en una sala per al cinematògraf, Le Parisiana Cinéma. Va ser sobrenomenat el rei dels cinemes, per aquestes 1500 butaques. Tanmateix, la sala s'utilitzava habitualment com a sala d'espectacles. Així la compositora i música Carmen Brouard hi tocarà diverses vegades.
El 1937, el cinema Parisiana es va transformar de nou en una sala de concerts, però l'obra es va allargar fins a la Segona Guerra Mundial i la sala va quedar com a cinema.
El 1957, la Parisiana va ser comprada pel Gaumont, la va modernitzar i es va convertir en el "Richelieu-Gaumont" amb 1.800 seients. Posteriorment, el cinema va créixer amb la creació de cinc sales. Malgrat aquestes transformacions, el cinema va tancar definitivament el 1987.

## Ballarines al Parisiana

Fotografies de Charles Ogereau (1868-1908) i Alphonse Liébert (1826-1913).
* Clitxé Charles Ogereau
* Clitxé Charles Ogereau
* Clitxé Alphonse Liébert
* Clitxé Charles Ogereau
* Clitxé Charles Ogereau
* Clitxé Charles Ogereau

## Referències

* ↑ Le Parisiana
* ↑ Ouverture du Parisiana en 1894
* ↑ Souvenirs des frères Isola
* ↑ Le Cinéma Le Parisiana/Gaumont-Richelieu
* ↑ Café-concerts et Music-hall de Paris

## Enllaços externs

* «Le Parisiana et le boulevard Poissonnière dans les années 1900».
# Hemimastodon crepusculi

Hemimastodon crepusculi és una espècie de proboscidi extint que visqué durant el Miocè superior al subcontinent indi. Se n'han trobat fòssils (dues terceres molars superiors) a l'est del Pakistan. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Hemimastodon i de la família dels hemimastodòntids (Hemimastodontidae). Podria ser el tàxon germà o el morfotip ancestral dels elefantoïdeus.

## Referències

* ↑ Tassy, 1990, p. 241.

## Bibliografia

* Tassy, P. «The "Proboscidean Datum Event:" How Many Proboscideans and How Many Events?». A: Lindsay E. H.; Fahlbusch, V.; Mein, P. European Neogene Mammal Chronology (en anglès). Springer Science+Business Media, 1990, p. 237-252. DOI 10.1007/978-1-4899-2513-8_16. ISBN 9781489925138.
Gèneres de proboscidis :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Mammalia
Superordre: Afrotheria
Clade: Tethytheria :
# Perclorat

Els perclorats són sals derivades de l'àcid perclòric (HClO₄). La notació química per l'ió perclorat és ClO₄$^-$. L'ió té una massa molecular de 99,45 uma. Un perclorat (compost) és un compost que conté aquest grup, amb el clor en estat d'oxidació +7. Es produeixen de manera natural i a través de la fabricació. S'han utilitzat com a medicament durant més de 50 anys per tractar els trastorns de la glàndula tiroide. Són molt utilitzades en la indústria pirotècnica, i el perclorat d'amoni és també un component de coets de combustible sòlid. Perclorat de liti, que es descompon per donar oxigen de manera exotèrmica, s'utilitza en generadors d'oxigen químics en les naus espacials, submarins i en altres situacions «esotèriques» on es necessita una reserva fiable, o el subministrament d'oxigen suplementari. La majoria de les sals de perclorat són solubles en aigua.

## Referències

* ↑ «Perclorat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Draft Toxicological Profile for Perchlorates, Agency for Toxic Substances and Disease Registry, U.S. DEPARTMENT OF HEALTH AND HUMAN SERVICES, Septembre de 2005. PDF
# Percleveïta-(Ce)

La percleveïta-(Ce) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom de Per Theodor Cleve (1840-1905), professor de química a la Universitat d'Uppsala, a Suècia i descobridor dels elements Holmi i Tuli

## Característiques

La percleveïta-(Ce) és un silicat de fórmula química Ce₂Si₂O₇. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2002. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la percleveïta-(Ce) pertany a «09.BC: Estructures de sorosilicats (dímers), grups Si₂O₇, sense anions no tetraèdrics; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: gittinsita, keiviïta-(Y), keiviïta-(Yb), thortveitita, itrialita-(Y), keldyshita, khibinskita, parakeldyshita, rankinita, barisilita, edgarbaileyita i kristiansenita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les mines de Bastnäs, a Riddarhyttan, Skinnskatteberg, al comtat de Västmanland, Suècia. També ha estat descrita al mont Ulyn Khuren, al massís Khaldzan Buragtag, a Mongòlia, així com a West Pierrepont, al comtat de St. Lawrence, a l'estat de Nova York, als Estats Units. No ha estat descrita en cap altres indret del planeta.

## Referències

* ↑ «Percleveite-(Ce)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 octubre 2017].
* ↑ «The New IMA List of Minerals – A Work in Progress – Updated: May 2017» (en anglès). International Mineralogical Association. Arxivat de l'original el 10 d’agost 2019. [Consulta: 30 octubre 2017].
# Notació descriptiva

La notació descriptiva és un sistema de notació d'escacs que es fa servir per transcriure les jugades, de manera que puguin ser reproduïdes amb tota precisió posteriorment. És un sistema que està en extinció, ja que actualment està sent substituït per la notació algebraica.
Es basa en una estructura fixa; cada columna té el nom de la peça que hi inicia la partida (TD, CD, AD, D, R, AR, CR, TR), i cada fila es numera a partir d'on està situat cada jugador, començant per la fila 1 i fins a la fila 8, amb dues numeracions diferents, una per blanques i una altra per les negres. La forma d'anotar la jugada és, en primer lloc la inicial del nom de la peça que es mou, i posteriorment la casella on va, primer la fila i després la columna. Si hi ha possibilitat de confusió s'ha d'indicar a més a més del nom de la peça una dada que permeti evitar la confusió, normalment s'afegeix el cantó del tauler on és (CR2R en lloc de C2R, CD2D en lloc de C2D), tot i que també es pot fer amb el número de la fila on és (C(1)2R en lloc de C2R); igualment passa amb la casella de destinació (A5C en lloc d'A5CR). Si es captura una peça, s'ha d'indicar un signe "x" entre la peça capturant i la casella de destí.
Inicials de les peces:
* P Peó
* C Cavall
* A Alfil
* T Torre
* D Dama o Reina
* R Rei
En anglès s'indiquen per les inicials P, N, B, R, Q i K respectivament.
S'ha d'indicar el nombre de la jugada, i si es fa escac (amb un signe +) o escac i mat (++). Quan un peó corona, cal indicar al final de la jugada un signe = i la peça resultant (P8C=D).
Quan en els llibres es comenta una partida, s'acostumen a afegir signes, d'interrogació (?) si la jugada és dolenta o dos (??) si és un error greu, i signes d'exclamació (!) quan la jugada és bona, o dos (!!) quan és una jugada excepcional. També es poden combinar els dos signes, si es fa (!?) significa una jugada interessant, si es fa al revés (?!) jugada dubtosa, indica que sense arribar a ser dolenta, no és una bona opció en la majoria dels casos.
L'enroc curt se simbolitza O-O o bé 0-0, i l'enroc llarg O-O-O o bé 0-0-0. La captura al pas es fa amb el signe de captura (x) i la casella on arriba el peó que captura.
Exemples de partides en notació descriptiva:
1. P4R P4R 2. C3AR C3AD 3. A4A C3A 4. C5C?! C2R?? 5. AxP++
1. P4CR? P4R 2. P3AR?? D5T++ (Anomenat mat del boig)
1. P4R P4R 2. A4A C3AD 3. D5T?! C3AR?? 4. DxPA++ (Anomenat mat del pastor o del lleó)

## Vegeu també

* Notació algebraica
# Perclorat de sodi

El perclorat de sodi és un compost inorgànic, una sal, format per anions perclorat ${\ce {ClO4-}}$i cations sodi ${\ce {Na+}}$, la qual fórmula química és ${\ce {NaClO4}}$.

## Propietats

El perclorat de sodi es presenta com un sòlid cristal·lí blanc. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic amb una densitat de 2,52 g/cm³. És soluble en aigua i molt soluble en aigua calenta, a 25 °C la solubilitat és de 209,6 g/100 g d'aigua. És deliqüescent i forma l'hidrat ${\ce {NaClO4*H2O}}$. El seu índex de refracció val 1,4606-1,4731. A 480 °C descompon en clorur de sodi i dioxigen:
${\ce {NaClO4(s) -> NaCl(s) + 2 O2(g)}}$
No és combustible, però accelerarà la crema de materials combustibles. Si hi ha una gran quantitat en un incendi o si el material combustible es divideix finament, pot produir-se una explosió. L'exposició prolongada al foc o a la calor pot provocar una explosió. S'utilitza en anàlisi químic i en explosius.

## Obtenció

Malgrat es pot trobar perclorat de sodi a la naturalesa, per exemple al desert d'Atacama mesclat amb dipòsits de nitrats, la seva concentració és baixa i no permet el seu aprofitament industrial. Per la qual cosa s'han patentat diversos processos per a la producció de perclorats. En general, el perclorat de sodi es fabrica electrolíticament mitjançant l'oxidació del clorat de sodi ${\ce {NaClO3}}$. La semireacció és:
${\ce {ClO3- + H2O -> ClO4- + 2H+ + 2e-}}$

## Usos

El perclorat de sodi és un potent oxidant que s'utilitza en la producció d'àcid perclòric i altres perclorats (perclorat d'amoni, perclorat de potassi…) i en química analítica i cromatografia. També s'empra en la composició d'alguns tipus d'explosius.

## Referències

* 1 2 PubChem. «Sodium perchlorate» (en anglès). [Consulta: 9 octubre 2019].
* ↑ Marvin, George G.; Woolaver, Lawrence B. «Thermal Decomposition of Perchlorates» (en anglès). Industrial & Engineering Chemistry Analytical Edition, 17, 8, 01-08-1945, pàg. 474–476. DOI: 10.1021/i560144a004. ISSN: 0096-4484.
* 1 2 Trumpolt, Clayton W.; Crain, Michael; Cullison, Geoffrey D.; Flanagan, Susan J. P.; Siegel, Lenny «Perchlorate: Sources, uses, and occurrences in the environment». Remediation Journal, 16, 1, 2005, pàg. 65–89. DOI: 10.1002/rem.20071. ISSN: 1051-5658.
# Gabriel Company Bauzá

Gabriel Company Bauzá (Sant Joan, 1963), polític i empresari agrícola. Membre del Partit Popular de les Illes Balears. L'any 2011 és nomenat Conseller d'Agricultura, Medi Ambient i Territori del Govern de les Illes Balears.

## Biografia

Diplomat en Ciències Empresarials per la Universitat de les Illes Balears (UIB). Des de 2003 fins al setembre de 2011 fou president d'Asaja-Balears i formà part del comitè executiu d'ASAJA nacional.
Ha estat el responsable del Servei de Gestió Tècnica Econòmica d'Herbacis, dependent de la Conselleria d'Agricultura, a través del qual es va engegar i es va coordinar tota la tramitació d'ajudes per a cultius herbacis de la PAC.
També ha estat coordinador durant els tres primers anys de funcionament de l'empresa PLANDISA, única empresa a Balears que es dedica a la producció d'alfals deshidratat, que compta amb la participació del Govern de les Illes Balears a través de l'empresa pública SEMILLA.
Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de les Illes Balears de 2015. Tanmateix, la derrota del govern popular va suposar la seva sortida com a conseller d'agricultura.
El 26 de març de 2017 fou escollit el 7è President del Partit Popular de les Illes Balears càrrec que ostentà fins al 24 de juliol de 2021 on Margalida Prohens Rigo el succeí.

## Referències

* ↑ Biel Company, conseller de Agricultura, Medio Ambiente y Territorio, 16 de juny de 2011
* ↑ Tomàs Cortès, elegido presidente de Asaja por unanimidad
* ↑ Company s'acomiada "d'uns anys durs" per carta, i en castellà, arabalears.cat, 15 de juny de 2015
* ↑ Biel Company, nuevo presidente del PP balear (castellà)
# Simeó Gramàtic

Simeó Gramàtic (en llatí Symeon o Simeon Grammaticus, en grec Συμεών) fou un escriptor romà d'Orient de data desconeguda.
Aquest escriptor apareix formant part del Catalogus Bioliothecae Caesaraeae com a Simeonis Grammatici Etymologicon, arranjat en orde alfabètic; aquesta obra mai no ha estat publicada. En dona una referència Fabricius.

## Referències

* ↑ 7.Symeon Grammaticus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 950