OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paràmetres de Lamé

En elasticitat lineal, els paràmetres de Lamé són dues constants elàstiques que caracteritzen per complet el comportament elàstic d'un sòlid isòtrop per a petites deformacions, aquests dos paràmetres es designen com:
* λ, també conegut com a primer paràmetre de Lamé.
* μ, el mòdul d'elasticitat transversal o segon paràmetre del Lamé. També denotat G.
L'equació constitutiva d'un material elàstic lineal homogeni i isòtrop, anomenada llei de Hooke ve donada en 3D per l'expressió general:
    $\sigma =2\mu \epsilon +\lambda tr(\epsilon )I$
on σ és la tensió, ε el tensor de deformació, $\scriptstyle I$ la matriu identitat i $\scriptstyle \mathrm {tr} (\cdot )$ la funció traça.
El primer paràmetre λ no té una interpretació física directa o simple, però serveix per simplificar la matriu de rigidesa a la llei de Hooke. Els dos paràmetres junts constitueixen una parametrització del mòdul d'elasticitat per a medis isòtrops homogenis, i estan així relacionats amb els altres mòduls d'elasticitat.
Els paràmetres reben el seu nom en honor de Gabriel Lamé.

## Referències

* F. Kang, S. Zhong-Ci, Mathematical Theory of Elastic Structures, Springer New York, ISBN 0-387-51326-4, (1981)
* G. Mavko, T. Mukerji, J. Dvorkin, The Rock Physics Handbook, Cambridge University Press (paperback), ISBN 0-521-54344-4, (2003)
Fórmules de conversió :
| Els materials elàstics lineals homogenis isotròpics tenen les seves propietats elàstiques determinades inequívocament per una parella qualsevol dels mòduls d'entre els següents; per tant, donats dos mòduls d'entre els següents, qualsevol dels altres pot ser calculat d'acord amb aquestes fórmules. |||||||||||
| | $(\lambda ,\,G)$ | $(E,\,G)$ | $(K,\,\lambda )$ | $(K,\,G)$ | $(\lambda ,\,\nu )$ | $(G,\,\nu )$ | $(E,\,\nu )$ | $(K,\,\nu )$ | $(K,\,E)$ | $(M,\,G)$ |
| $K=\,$ | $\lambda +{\tfrac {2G}{3}}$ | ${\tfrac {EG}{3(3G-E)}}$ | | | ${\tfrac {\lambda (1+\nu )}{3\nu }}$ | ${\tfrac {2G(1+\nu )}{3(1-2\nu )}}$ | ${\tfrac {E}{3(1-2\nu )}}$ | | | $M-{\tfrac {4G}{3}}$ |
| $E=\,$ | ${\tfrac {G(3\lambda +2G)}{\lambda +G}}$ | | ${\tfrac {9K(K-\lambda )}{3K-\lambda }}$ | ${\tfrac {9KG}{3K+G}}$ | ${\tfrac {\lambda (1+\nu )(1-2\nu )}{\nu }}$ | $2G(1+\nu )\,$ | | $3K(1-2\nu )\,$ | | ${\tfrac {G(3M-4G)}{M-G}}$ |
| $\lambda =\,$ | | ${\tfrac {G(E-2G)}{3G-E}}$ | | $K-{\tfrac {2G}{3}}$ | | ${\tfrac {2G\nu }{1-2\nu }}$ | ${\tfrac {E\nu }{(1+\nu )(1-2\nu )}}$ | ${\tfrac {3K\nu }{1+\nu }}$ | ${\tfrac {3K(3K-E)}{9K-E}}$ | $M-2G\,$ |
| $G=\,$ | | | ${\tfrac {3(K-\lambda )}{2}}$ | | ${\tfrac {\lambda (1-2\nu )}{2\nu }}$ | | ${\tfrac {E}{2(1+\nu )}}$ | ${\tfrac {3K(1-2\nu )}{2(1+\nu )}}$ | ${\tfrac {3KE}{9K-E}}$ |
| $\nu =\,$ | ${\tfrac {\lambda }{2(\lambda +G)}}$ | ${\tfrac {E}{2G}}-1$ | ${\tfrac {\lambda }{3K-\lambda }}$ | ${\tfrac {3K-2G}{2(3K+G)}}$ | | | | | ${\tfrac {3K-E}{6K}}$ | ${\tfrac {M-2G}{2M-2G}}$ |
| $M=\,$ | $\lambda +2G\,$ | ${\tfrac {G(4G-E)}{3G-E}}$ | $3K-2\lambda \,$ | $K+{\tfrac {4G}{3}}$ | ${\tfrac {\lambda (1-\nu )}{\nu }}$ | ${\tfrac {2G(1-\nu )}{1-2\nu }}$ | ${\tfrac {E(1-\nu )}{(1+\nu )(1-2\nu )}}$ | ${\tfrac {3K(1-\nu )}{1+\nu }}$ | ${\tfrac {3K(3K+E)}{9K-E}}$ |
# Şeyda Burucu

Hafsa Şeyda Burucu (Serdivan, Sakarya, 24 de desembre de 1991) més coneguda com a Şeyda Burucu és una karateka turca, triple campiona d'Europa el 2012, en el campionat organitzat a Adeje, Tenerife, el 2013 a Budapest, i la Copa Europea Sub-21 a İzmir.

## Referències

* ↑ http://www.haberler.com/karate-1-premier-league-de-zirve-turkiye-nin-oldu-7664967-haberi/
* ↑ http://spor.playback.com.tr/Haber/seyda-burucu-avrupa-sampiyonu/17 Arxivat 2015-02-27 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Imatges de Şeyda Burucu
# Pas de Naurosa

El Pas de Naurosa (en francès: Seuil de Naurosa, també anomenat en occità Pas de Lauragués (en francès: seuil du Lauragais) és un coll de 189 m situat al sud-oest de França, a la frontera dels departaments de l'Alta Garona i de l'Aude, en una línia de separació de la divisòria d'aigües entre els mars Atlàntic i Mediterrani. Constitueix el punt més elevat del Canal del Migdia que permet unir els dos mars i alhora també separa el Massís Central dels Pirineus. Els municipis més propers són Avignonet-Lauragais i Labastide-d'Anjou.

## Història

Aquest coll és conegut des de l'antiguitat. Estrabó va anomenar aquest pas l'istme gàl·lic i la Via Aquitana, una via romana, unia Narbona i Carcassona hi passava.
En aquest punt es troba la pedra angular del projecte de construcció del Canal del Migdia projectat per Pierre-Paul Riquet, ja que es tracta del punt més elevat del canal. Aquest punt necessita una aportació continuada d'aigua per alimentar el canal. L'enginyer Riquet va idear la recollida d'aigua des de la Muntanya Negra i portar-la fins aquí. Va ser necessari construir el Llac de Sant Ferriòl al costat de Revel i la Rigole de la plaine que portava l'aigua des del llac fins al canal al Pas de Naurosa.
El 1825 els hereus de Riquet van erigir un obelisc al Pas de Naurosa per marcar el simbolisme del lloc i s'hi pot llegir: À Pierre-Paul Riquet, baron de Bonrepos, auteur du canal des Deux Mers en Languedoc (A Pierre-Paul Riquet, baró de Bonrepos, autor del canal dels dos mars al Llenguadoc).

## Galeria

* Obelisc de Riquet.
* Obelisc.
* Bassa de Naurosa.
* Bassa de Naurosa.
* Arribada de la rigole de la plaine.
* Canvi d'aigües.
* Una resclosa al costat del Pas de Naurosa.

## Notes i referències

* ↑ Michel Cotte, « Canal du Midi, merveille de l'Europe », édition Belin Herscher, 2003, ISBN 2-7011-2933-8, page 114

## Enllaços externs

* Seuil de Naurosa al web del Canal del Midi
* Fotografies i informació del Seuil de Naurosa Arxivat 2007-03-10 a Wayback Machine.
# Ievhèn Khatxeridi

Ievhèn Khatxeridi (Melitòpol, Unió Soviètica, 28 de juliol de 1987), és un futbolista ucraïnès amb ascendència grega. Juga com a defensa o lateral dret en el Dinamo de Kíev. Internacional amb la selecció de futbol d'Ucraïna, va disputar l'Eurocopa 2012.

## Clubs

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| SC Olkom Melitopol | Ucraïna | 2005 - 2006 | 25 | 1 |
| FC Volyn Lutsk | Ucraïna | 2006 - 2008 | 24 | 2 |
| FC Dinamo Kíev | Ucraïna | 2008 - | 61 | 1 |

## Referències

* ↑ http://www.fcdynamo.kiev.ua/en/team/dynamo/players/hacheridi/
# Istiblennius pox

Istiblennius pox és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud del Mar Roig fins al Golf Pèrsic i el Pakistan.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Carpenter, K.E., F. Krupp, D.A. Jones i U. Zajonz, 1997. FAO species identification field guide for fishery purposes. Living marine resources of Kuwait, eastern Saudi Arabia, Bahrain, Qatar, and the United Arab Emirates. FAO, Roma, Itàlia. 293 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Springer, V. G. i J. T. Williams, 1994: The Indo-Pacific blenniid fish genus Istiblennius reappraised: a revision of Istiblennius, Blenniella, and Paralticus, new genus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 565: i-iv + 1-193.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Collinsville (Oklahoma)

Collinsville és una ciutat dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 4.077 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Collinsville tenia 4.077 habitants, 1.550 habitatges, i 1.112 famílies. La densitat de població era de 265,5 habitants per km².
Dels 1.550 habitatges en un 35,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 24,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 29,8% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.209$ i la renda mediana per família de 41.275$. Els homes tenien una renda mediana de 29.670$ mentre que les dones 23.854$. La renda per capita de la població era de 17.699$. Entorn del 7,3% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Collinsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Collinsville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Bosquerola rosada

La bosquerola rosada (Cardellina versicolor) és un ocell de la família dels parúlids (Parulidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, boscos subtropicals i vegetació secundària, a les muntanyes del sud de Mèxic, al centre i est de Chiapas i oest de Guatemala.

## Referències

* ↑ «Bosquerola rosada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2022(català)
# Dreta Liberal Republicana

Dreta Republicana Liberal va ser un partit polític espanyol liderat per Niceto Alcalá-Zamora, que es va fusionar immediatament amb la incipient formació republicana de Miguel Maura immediatament abans del Pacte de Sant Sebastià, del que van formar part, i Alcalá Zamora fou elegit president del Govern Provisional de la República. Després de la proclamació de la República, va participar en les eleccions a Corts Constituents de 1931 dintre de les llistes de la Conjunció republicà-socialista obtenint 22 escons. L'agost de 1931 van canviar el seu nom pel de Partit Republicà Progressista. Durant la discussions constitucionals, els progressistes, juntament amb els radicals d'Alejandro Lerroux van abandonar la coalició republicà-socialista. Poc després, el gener de 1932, la seva ala dreta, liderada per Miguel Maura es va escindir, tretze dels diputats del PRP al Partit Republicà Conservador. El PRP va desaparèixer a l'inici de la Guerra Civil.

## Referències

* ↑ Julio Gil Pecharromán, La Segona República, ISBN 84-7679-128-3, pg. 42

## Enllaços externs

* (castellà) La proclamació de la Segona República Espanyola. 70 Aniversari Arxivat 2008-05-03 a Wayback Machine.
# Maddy Etcheban

Maddy Etcheban o Assassinat a Iparralde és un telefilm francès, fora de temporada d'Assassinats a.... Filmat al País Basc, sobretot a Biarritz, és dirigit per René Manzor i es va emetre el 2020. S'ha doblat i subtitulat al català central per a TV3 amb el nom original de Maddy Etcheban, i al valencià per a À Punt amb el títol d'Assassinat a Iparralde.

## Sinopsi

La Maddy Etcheban és una policia de Baiona que ha de cuidar sola un fill autista, en Clément, després de la mort del seu marit. Entre setmana, en Clément viu en un centre, però la directora avisa la Maddy que, quan el noi faci 20 anys, no li podrà mantenir la plaça. Com molts pares de fills amb discapacitats, la Maddy ha de buscar alternatives, però no vol haver d'ingressar en Clément en un psiquiàtric. Enmig de la investigació d'un assassinat de la xef d'un restaurant de la zona, la Maddy té la temptació d'utilitzar il·legalment la informació a què té accés com a policia per protegir el seu fill.

## Repartiment

* Cristiana Réali: Maddy Etcheban
* Arnaud Binard: Vincent Lartigue
* Lorie Pester: Clara Delaunay
* Annie Grégorio: Commissaire Florentin
* Gary Guénaire: Clément Etcheban
* Daniel Njo Lobé: Aurélien Daguerre
* Robin Causse: Marco le légiste
* François Feroleto: Richard Barenaga
* Jérémie Poppe: Nicolas Petit
* Anne-Charlotte Pontabry: Céline Barenaga
* Victor Meutelet: Tom Payet
* Maxime Bregowy: Erwan
* Sandrine Rigaux: Nadine Agoria
* Charley Fouquet: Christelle Lambert
* Éric Savin: Henri Loyd

## Referències

* ↑ «Silence, on tourne… un téléfilm au Pays Basque!». Que faire au pays basque, 01-09-2019..
* ↑ «Communiqué de presse - tournage Maddy Etcheban». France TV Pro, 01-10-2020..
* ↑ «Maddy Etcheban (France 3) Faut-il regarder le téléfilm avec Cristiana Reali et Lorie Pester ?», 25-01-2020. Arxivat 2023-03-16 a Wayback Machine..
* ↑ «Maddy Etcheban Téléfilm de René Manzor (France, 2019)», 22-01-2020.
* ↑ «Maddy Etcheban». Goita què fan, ara!. [Consulta: 7 abril 2024].
* ↑ «Assassinat a Iparralde». À Punt, 05-02-2022. [Consulta: 5 abril 2024].
# Diables de Badalona

Els Diables de Badalona és una colla de diables de la ciutat de Badalona creada el 1983 i que anualment s'encarrega dels actes relacionats amb el foc a les Festes de Maig, com són l'Acte Sacramental el 10 de maig, nit de Sant Anastasi, i dels correfocs.
La idea de crear una colla de diables a Badalona va sorgir el març de 1983 d'una sessió de debat entre diversos monitors de l'Associació coordinadora d'esplais de la ciutat, que parlaven de les tradicions i el folklore badalonins, com la Cremada del Dimoni, amb l'objectiu d'aportar color i un esperit lúdic a les festes, i donar una sortida als grups d'adolescents dels esplais.
Per aprendre la forma de funcionar i la litúrgia dels diables, es van assessorar per dur a terme la primera edició del correfoc amb els Diables de l'Arboç, del Penedès, que va explicar als badalonins els costums, elements tècnics i la seguretat, convertint-se per tant en els padrins de la colla de Badalona. La primera sortida de la colla va ser el 10 de maig de 1983 durant el correfoc que es feia prèviament a la Cremada del Dimoni. Finalment, amb els anys, el 1987 la regidoria de Cultura de l'Ajuntament de Badalona els va cedir l'organització del Correfoc de la ciutat i es va posar en marxa l'Acta Sacramental, una representació satírica de la lluita entre el bé i el mal, seguint la tradició d'altres colles de diables centenàries. L'any següent, neix la nit de Sant Anastasi tal com és avui dia, quelcom que va donar lluïment a la festivitat, d'aquesta forma totes les colles de cultura popular i tradicional de la ciutat poden lluir-se.
Al llarg dels anys, la colla ha col·laborat amb altres colles relacionades amb la tradició del foc a la ciutat, com Badalona Bèsties de Foc, Kapaoltis, Bufons del Foc, a més de les colles que habitualment són convidades als correfocs badalonins. A més, la colla ha crescut amb els anys, als 2000 es va crear la colla xica, que va fer la seva primera sortida el dia 11 de maig de 2002 en el tercer correfoc infantil de Badalona. Des d'ençà aleshores, els nens petits de la colla tenen el seu propi correfoc infantil a la plaça de la Vila, abans de la celebració del correfoc a càrrec dels adults de la colla.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Lladó, Albert «Arde Badalona». La Vanguardia, 11-05-2012.
* 1 2 3 Redacció «Els Diables de Badalona, la guspira que encén la ciutat». Vilaweb, 03-04-2003.
# Malsujeto

Malsujeto és un grup musical de rock urbà valencià, format a Bunyol (Foia de Bunyol) l'any 1994. Fins 2005 portava el nom Chorra n'Rock. Després d'algun canvi en la composició de la formació, el grup s'estabilitza vers 1998, quan els cinc components –Taberner, Edu, Berny, Javi i Enrique– decideixen posar en marxa un nou projecte musical. Componen cançons amb una lletra crítica i compromesa amb la societat. La cançó «Todo es el mismo color» s'ha convertit en l'himne de La Tomatina, la gran festa popular de llur poble d'origen. El videoclip de la cançó «Vientos Salvajes», tret de l'àlbum La Armonía del Caos (2018), filmat per Alfonso Calza, va guanyar el concurs Neox Discover.

## Discografia

* En peligro de extinción (2004), gravat, mesclat i masteritzat en La Casa de Iñaki per Iñaki «Uoho» Antón i Beñat Aguirre. Amb la col·laboració de Roberto Iniesta en «La canción del oso marino».
* Animal Salvaje (2005), gravat als estudis Soundluxe de Bunyol)
* Fuera de control (2008), gravat als estudis Soundluxe
* Paraíso infierno (2012), gravat als estudis Soundluxe per Berny. Mesclat i produït per Taber. Amb la col·laboració de Poncho K i Ástrid Crone.
* La Armonía del Caos (2018)

## Referències

* 1 2 3 «Des de Bunyol ens arriba el rock enèrgic de Malsujeto» (vídeo-entrevista). À Punt. Corporació Valenciana de Mitjans de Comunicació. [Consulta: 22 novembre 2020].
* 1 2 García, S. «Rock fuera de control» (en castellà). 20 minutos, 21-01-2010. [Consulta: 22 novembre 2020].
* 1 2 Salvador, Amadeo. «Malsujeto, el auténtico rock de Buñol» (en castellà). Ràdio València. Cadena Ser, 04-01-2019.
* ↑ Menéndez Florez, Javier. Extremoduro: De profundis. La historia autorizada (en castellà). Madrid: Penguin Random House, 2013, p. 237. ISBN 9788425351266.
* ↑ Pagola, Marcos. «Malsujeto» (en castellà). Rock in Spain, 28-02-2013. [Consulta: 22 novembre 2020].
# Dia de Sant David

El Dia de Sant David (En gal·lès Dydd Gŵyl Dewi Sant, en anglès Saint David's Day) és la festa de sant David de Gal·les, el sant patró de Gal·les, i se celebra l'1 de març. Arreu on hi ha comunitats gal·leses es commemora la diada, talment com ho fan els catalans pel Dia de Sant Jordi o els irlandesos pel Dia de Sant Patrici.
La data del primer de març es va triar per commemorar la mort de sant David, traspassat el mateix dia de l'any 589, i va ser declarada festa nacional gal·lesa en el decurs del segle xviii.
De forma excepcional, la festa mudà de dia l'any 2006, el 28 de febrer per l'Església catòlica i el 2 de març per l'Anglicana, ja que no se celebren festes de sants en Dimecres de Cendra, un dia de penitència).
Una enquesta del 2006 trobà que un 87 % dels gal·lesos volien que el Dia de Sant David fos festa laboral (bank holiday), i que un 65 % estaven disposats a renunciar-ne a una altra a canvi d'aquesta. El primer ministre britànic en aqueix moment, Tony Blair, va rebutjar una sol·licitud en aquest sentit.

## Tradicions

Les escoles organitzen concerts o eisteddfods per als alumnes, amb recitals i cant com a activitats principals. Antigament, els alumnes tenien mig dia de festa; encara que el costum està oficialment abolit, cada escola hi fa la seva.
Molts gal·lesos honoren la festa lluint a la solapa un o els dos símbols oficials: el narcís (un símbol gal·lès tradicional que floreix el març) o el porro (símbol personal de sant David). El vincle entre porros i narcisos es reforça amb el fet que ambdós tenen noms similars en gal·lès, cenhinen ('porro') i cenhinen Bedr ('narcís', literalment 'porro d'en Pere').
En aquesta data, les gal·leses acostumen a portar narcisos mentre els homes porten el símbol del porro. Per la seva part, les nenes acostumen a portar a escola el vestit típic, llarga faldilla de llana, brusa blanca, xal de llana i el barret gal·lès. Molts edificis pengen per l'ocasió la bandera de Sant David.

## Notes

* ↑ Notícia a la BBC (anglès)
* ↑ Notícia BBC (anglès)

## Enllaços externs

* Sant David — sant patró de Gal·les (anglès)
* Setmana de Cultura Gal·lesa i dia de Sant David a Nova York Arxivat 2021-01-26 a Wayback Machine. (anglès)
* Dia i desfilada de Sant David Arxivat 2017-03-04 a Wayback Machine. (gal·lès)(anglès)
* El Dia de Sant David, Fête de saint David de Galles, plana ortodoxa amb il·lustracions. (francès)
# Deidamia II de l'Epir

Deidamia (en grec antic: Δηϊδάμεια, llatí: Deidameia) fou una reina de l'Epir, filla del rei Pirros II.
Després de la mort del seu pare i l'assassinat del seu oncle Ptolemeu, era la darrera representant de la casa reial dels eàcides. Va marxar a Ambràcia, però va ser assetjada per la Lliga de l'Epir i es va haver de rendir amb una capitulació honorable. Els epirotes decidits a posar fi a la casa reial, van decidir la seva execució una vegada a les seves mans. Didàmia es va refugiar al temple d'Àrtemis però va ser assassinada al santuari mateix de la mà de Miló. La data exacta no es coneix, però no era llunyana al 233 aC, als inicis del regnat de Demetri Poliorcetes, segons els historiadors Poliè i Justí.

## Referències

* ↑ 2.Deidameia a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 950
# Diego O'Connor White

Diego O'Connor White (Benicarló, 13 de juliol de 1867 - ?) fou un advocat i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Era fill de Juan Eduardo O'Connor y White i de Maria Concepcion White y D'Ellisseche. Llicenciat en dret, milità en el Partit Conservador, en el sector afí a Antoni Maura i Montaner. Amb aquest partit fou elegit diputat pel districte de Vinaròs (província de Castelló) a les eleccions generals espanyoles de 1907. Es casà amb Elena de Córdova y Ballesteros.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Diego O'Connor a geneall.net
# Marguestau

Marguestau (en francès: Marguestau) és un municipi francès, situat al departament del Gers i a la regió d'Occitània.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 88 | 77 | 77 | 64 | 66 | 59 | 60 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Guy Remazeilles | |

## Referències

* ↑ «Toponímia occitana». Arxivat de l'original el 2009-12-26. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ Mapa del Gers amb els municipis en gascó
# Dilan Yeşilgöz-Zegerius

Dilan Yeşilgöz-Zegerius (Ankara, 18 de juny de 1977) és una política neerlandesa que ocupa el càrrec de líder del Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia des de 2023. També va exercir com a ministra de Justícia i Seguretat al quart gabinet de Mark Rutte des del 10 de gener de 2022. Yeşilgöz-Zegerius va exercir anteriorment com a membre de la Cambra de Representants del 2017 al 2021 i com a secretària d'Estat d'Afers Econòmics i Política Climàtica del 2021 al 2022.
Amb la renúncia de Mark Rutte després que caigués el seu govern, Dilan Yeşilgöz va anunciar la seva candidatura per convertir-se en la propera líder del VVD i el 14 d'agost es va convertir oficialment en el líder del VVD.

## Referències

* ↑ «Dutch Justice Minister Becomes New Leader of Rutte's VVD Party». Yahoo, 14-08-2023. Arxivat de l'original el 20 agost 2023. [Consulta: 14 agost 2023].
* ↑ «VVD draagt Dilan Yesilgöz voor als staatssecretaris van Economische Zaken» (en neerlandès), 25-05-2021. Arxivat de l'original el 25 maig 2021. [Consulta: 25 maig 2021].
* ↑ «Yesilgöz-Zegerius confirmed as VVD leader» (en anglès). ALDE, 27-09-2023. [Consulta: 1r juny 2024].
# Dilacinia

Dilacinia és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Dilacinia badialis, que es va descriure de Pèrsia.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 5 abril 2019].