OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# László Jeney

László Jeney (Cluj-Napoca, Romania 1923 - Budapest, Hongria 2006) fou un jugador de waterpolo hongarès que destacà entre les dècades del 1940 i del 1950.

## Biografia

Va néixer el 30 de maig de 1923 a la ciutat de Cluj-Napoca, que en aquell moment formava part del Regne de Romania. Va morir el 24 d'abril de 2006 a la seva residència de la ciutat de Budapest.

## Carrera esportiva

Va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1948 celebrats a Londres (Regne Unit), on aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova masculina de waterpolo. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1952 realitzats a Hèlsinki (Finlàndia) aconseguí guanyar la medalla d'or, metall que repetiria en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1956 realitzats a Melbourne (Austràlia). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), i ja amb 37 anys, aconseguí guanyar la medalla de bronze.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – László Jeney». [Consulta: 14 febrer 2024].
* ↑ Pyramid, A. W. E. «Magyar Olimpiai Bizottság» (en hongarès). [Consulta: 14 febrer 2024].
* ↑ Kozák, Péter. Ki kicsoda a magyar sportéletben: sportolók, edzők, sportvezetők, sportújságírók, sportorvosok, sportszakemberek (en hongarès). Szekszard: Babits, 1994, p. 33. ISBN 978-963-495-007-3.

## Enllaços externs

* (anglès) www.waterpololegends.com - fotografia de László Jeney
# Can Ferrer

«Can Ferrer» té aquests significats:
* Can Ferrer (Amer), casa a la Selva
* Can Ferrer (Begues), casa al Baix Llobregat
* Can Ferrer (Sant Miquel Sesperxes), masia de Sant Martí de Centelles (Osona)
* Can Ferrer (Tossa de Mar), casa a la Selva
* Can Ferrer del Coll, casa de Piera (Anoia)
* Can Ferrer del Mas, edifici de Sant Sadurní d'Anoia (Alt Penedés)
* Can Ferrer del Puig, masia de Blanes (Selva)
* Can Ferrer Fàbrega, casa de Camallera (Alt Empordà)
* Can Ferrer Pagès (Saus, Camallera i Llampaies), casa de Camallera (Alt Empordà)
* Can Ferrer Pagès, casa de Vilopriu (Baix Empordà)
* Can Ferrer Pi, casa de Vilanova i la Geltrú (Garraf)
* Can Ferrer Sastre, masia de Sant Andreu de Llavaneres (Maresme)
# Mas d'en Fum

Mas d'en Fum és una obra de Riudecols (Baix Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una antiga gran masia de la qual la gent diu que és una de les més velles del terme. Avui en dia, el que havia estat un gran conjunt d'edificis (obra de pedra i argamassa) resta enrrunat. Només ha estat refet un costat de l'antic conjunt, fent una caseta dins l'àmbit antic. Encara es poden veure restes de portes d'arc rodó i bastides amb rajoles. Una mica apartats del mas hi ha un pou cobert i una mena de forn, potser de carbó.

## Història

Fou una gran masia, probablement originada els segles XVII o XVIII, posteriorment abandonada i en ruïnes. La finca ocupa una extensió de 15 ha, 46 a, 80 a.

## Referències

* 1 2 «Mas d'en Fum». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2018].
# Rudolf Molleker

Rudolf Molleker (Sievierodonetsk, Ucraïna, 26 d'octubre de 2000) és un tennista professional alemany d'origen ucraïnès.
És descendent de russoalemanys, i la seva família es va traslladar a Oranienburg, a Brandenburg (Alemanya), quan tenia tres anys. Va entrenar en l'acadèmia de Patrick Mouratoglou de Sophia Antipolis (França) des de 2018.

## Referències

* ↑ «Rudi Molleker (16) erfüllt sich in Wimbledon seinen Kindheitstraum» (en alemany). B.Z..
* ↑ Reich, Anja. «Tennistalent Rudolf Molleker aus Oranienburg: Ist das der neue Boris Becker?» (en alemany). Berliner Zeitung. Arxivat de l'original el 2016-08-08. [Consulta: 31 agost 2019].

## Enllaços externs

* Rudolf Molleker - Lloc web oficial
* Rudolf Molleker a l'ATP (anglès)
* Rudolf Molleker al web de la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Perdiu boscana pitdaurada

La perdiu boscana pitdaurada(Arborophila brunneopectus) és una espècie d'ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae) que habita la selva de l'oest de la Xina, Myanmar, Tailàndia, Laos i nord i centre del Vietnam.

## Referències

* ↑ «Perdiu boscana pitdaurada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 octubre 2024(català)
# Walhalla (Dakota del Nord)

Walhalla és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 1.057 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walhalla tenia 1.057 habitants, 452 habitatges, i 271 famílies. La densitat de població era de 388,7 hab./km².
Dels 452 habitatges en un 25,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,8% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 40% no eren unitats familiars. En el 36,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 21,9% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 23,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.875 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.095 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 16.894 $. Entorn del 9,7% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walhalla». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walhalla». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sharuna

Sharuna és una ciutat d'Egipte situada prop del lloc on fou la ciutat egípcia d'Hutnesut, identificada amb la grecoromana Alabastronòpolis, i que fou capital del nomós XVIII de l'Alt Egipte. Té unes restes d'un temple dedicat a Horus-Dunanwy, probablement d'època ptolemaica.
# Can Ferrarons

Can Ferrarons, o Can Ferrerons, és una obra del municipi de Santa Eulàlia de Ronçana (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta quasi quadrada amb teulada a doble vessant amb teules àrabs. La casa consta només de dues crugies. Hi ha un gran portal dovellat amb una inscripció a la clau de la volta. Aquest està situat asimètric a la façana. Hi ha dues finestres emmarcades amb grans carreus rectangulars. La porta dona a una sala d'entrada. A l'esquerra de la casa hi ha un antic porxo i a llevant les quadres. L'eixida i l'era es van reformar modernament, l'era es va ampliar traient la pallissa, les corts i el dipòsit.

## Història

La història de Can Ferrerons té uns orígens imprecisos. A la porta hi ha una inscripció que ens informa que la casa la va edificar Josep Farrarons l'any 1694, però existeixen referències més antigues en la documentació que conserva la família. Els més antics daten de 1642. Aquest Josep Farrarons és l'únic baró del qual es té constància escrita.

## Referències

* 1 2 3 «Can Ferrarons». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Marina (filla d'Arcadi)

Marina va ser una princesa, filla de l'emperador romà d'Orient Arcadi (r. 383-408) i de la seva esposa, l'emperadriu Èlia Eudòxia (r. 395-408). Era germana d'Arcàdia, Flaccil·la, Pulquèria i Teodosi II el Jove (r. 408-450). Hauria nascut el 10 (segons el Chronicon Paschale) o 11 de febrer (segons el Comte Marcel·lí) de l'any 403.
Hèrmies Sozomen, Teodor Anagnostes, Teòfanes el Confessor i Suides mencionen que va seguir l'exemple de la seva germana Pulquèria en no voler casar-se i dedicar la seva vida a les devocions religioses. El Chronicon Paschale diu que va construir un palau a la capital imperial de Constantinoble, informació que també dona la Crònica de Teòfanes. Segons el Chronicon Paschale, Marcel·lí Comes, Teodor, i Joan de Nikiu, Marina va morir el 3 d'agost del 449.

## Referències

* ↑ Martindale, J. R. (et al.). The prosopography of the later Roman Empire. Vol. 2. A. D. 395 - 527. Cambridge: Cambridge University Press, 1980, p. 723. ISBN 9780521201599.
# Lactat de sodi

El lactat de sodi és una sal sòdica de l'àcid làctic produïda naturalment mitjançant la fermentació de sucres procedents de la dacsa o de la remolatxa. Posseeix una molècula amb la fórmula: NaC₃H₅O₃. Es produeix també artificialment mitjançant fermentació de substàncies ensucrades. En la indústria alimentària té el Codi E E 325. Té diversos usos, com a antioxidant, com a estabilitzador d'altres antioxidants (sinèrgics d'antioxidant) i com prevenció de la pèrdua d'aigua de diversos aliments processats.
El cos humà sintetitza aquest compost de manera natural. Té algunes propietats quelants que permet de capturar ions de ferro.

## Usos

En la indústria alimentària, s'empra en l'alaboració de formatges, productes de rebosteria, gelats, gelatines, caramels, margarina. En la indústria càrnia com a conservant i per evitar la proliferació de bacteris en la carn de pollastre.
Es fa servir també per a produir diversos fàrmacs que tracten els efectes de la deshidratació (per la diarrea, els vòmits, etc.). També s'usa en el tractament de les arrítmies del cor. En la indústria de cosmètics fa d'humectant.

## Referències

* 1 2 Silberberg, Barrie. The Autism and ADHD Diet: A Step-by-Step Guide to Hope and Healing by Living Gluten Free and Casein Free (GFCF) and Other Interventions. Sourcebooks, Inc., 2009, p. 119. ISBN 1-4022-1845-1.
* ↑ Gary A. Thibodeau, Kevin T. Patton, Karen Howard, (2007), Estructura y función del cuerpo humano, Elsevier España, pág. 375
* ↑ Trevor, Anthony; Bertram Katzung, Susan Masters. Katzung & Trevor's Pharmacology Examination and Board Review. 8e. Go Dairy Free, 2008, p. 126. ISBN 0071488693.
# Blanqueta de Limós

La Blanqueta de Limós —blanqueta de Llimós, o blanquette de Limoux en francès— és un vi escumós originari de l'Aude, amb Appellation d'origine contrôlée (AOC) per decret des del 18 de febrer de 1938, esdevenint en el primer vi creat a la vinya del Llenguadoc i un dels primers AOC de França. Hi han dues varietats: la «blanqueta de Limós brute» i la «blanqueta de Limós mètode ancestral», i és considerat l'escumós més antic del món.
Com el seu nom indica, aquest escumós es produeix a la zona de Limós, a Occitània. De fet, se n'atribueix la seva creació a l'abadia propera de Sant Hilari.
La Blanqueta es produeix a partir del raïm propi de la zona: la varietat blanca mausac (en francès: mauzac), que ha de ser utilitzat com a mínim en un 90%. Aquest percentatge mínim es combina amb un toc de chardonnay i de chenin blanc. El nom de Blanqueta ve del color blanquinós propi del dessota de les fulles del raïm mausac.
Titus Livius ja va elogiar a l'antiga Roma els vins blancs de l'Aude i concretament els de Limós, malgrat no eren encara efervescents; de fet, l'historiador romà els va definir com a «vins de la llum», blancs, fins i afruitats. Des de llavors diversos escrits certifiquen de la fabricació i l'exportació d'ampolles de vi blanc procedents de la regió, i al llarg de l'edat mitjana, s'observa que de vegades alguns vins es tornaven espontàniament efervescents. Aquest fenomen va ser constatat pels monjos benedictins de l'abadia de Sant Hilari l'any 1531 a partir de la transformació del vi blanc tradicional de la regió, fet que faria de la Blanqueta de Limós el vi escumós més antic del món.

## Referències

* ↑ Fàbrega, 2003, p. 276.
* ↑ «El desprestigi del cava». Diari de Girona. [Consulta: 20 febrer 2019].
* 1 2 «De la grande découverte historique au statut d'Appellation». Site officiel de L'A.O.C de Limoux. Arxivat de l'original el 6 de març 2007. [Consulta: 20 febrer 2019].
* ↑ «La Blanquette de Limoux» (en francès). Aude Pays Cathare. [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ «Blanquette de Limoux». Vino.com. [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ DD.AA., 2007, p. 123.
* ↑ DD.AA., 1995, p. 43.
* ↑ Poncelis Brambila, Pedro. «Los vinos espumosos del mundo». Etnoteca. The Billionaire. Arxivat de l'original el 9 de març 2008. [Consulta: 20 febrer 2019].

## Bibliografia

* Fàbrega, Jaume. La Cuina del país dels càtars : cultura i plats d'Occitània, de Gascunya a Provença. Cossetània, 2003. ISBN 9788496035805.
* DD.AA.. Le vin en Languedoc et en Roussillon : de la tradition aux mondialisations, XVIe-XXIe siècle. Trabucaire, 2007. ISBN 978-2849740576.
* DD.AA. «Pierres blanches des métiers de la Vigne et du vin». Revue des oenologues et des techniques vitivinicoles et oenologicques, 21, 1995. ISSN: 0760-9868.
# Wargnies

Wargnies és un municipi francès situat al departament del Somme i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 87 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Wargnies era de 87 persones. Hi havia 31 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 4 parelles sense fills, 19 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 33 habitatges, 30 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 2 estaven desocupats. Tots els 33 habitatges eren cases. Tots els 30 habitatges principals que hi havia estaven ocupats pels seus propietaris; 2 tenien tres cambres, 9 en tenien quatre i 20 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 17 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Wargnies el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 4 | 55 a 59 | 8 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 4 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 8 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 52 persones, 40 eren actives i 12 eren inactives. Les 40 persones actives estaven ocupades(22 homes i 18 dones).. De les 12 persones inactives 4 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 2 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Wargnies a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Wargnies a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Servei exterior

El Servei exterior és el conjunt de funcionaris, agregats, empleats i tècnics que han estat nomenats per un govern perquè prestin els seus serveis en les missions diplomàtiques i consulars que un estat sobirà te a l'estranger i a les delegacions davant d'organismes internacionals.
# Ambitle

Ambitle és una illa volcànica de 87 km$^2$. Juntament amb Babase és una de les dues illes que formen les illes Feni de l'arxipèlag Bismarck. L'illa es troba a la província de Nova Irlanda de Papua Nova Guinea, a l'est de Nova Irlanda.
És un estratovolcà que s'eleva fins als 450 msnm. La darrera vegada que va entrar en erupció, segons la la datació per radiocarboni, va ser al voltant de l'any 350 aC. La seva caldera, de 3 quilòmetres d'amplada, conté aigües termals, piscines de fang i fumaroles al costat occidental. A l'oest de l'illa hi ha fumaroles hidrotermals.

## Referències

* ↑ «Feni Islands» (en anglès). oceandots.com. Arxivat de l'original el 2010-12-23. [Consulta: 4 maig 2024].
* ↑ «Global Volcanism Program | Ambitle» (en anglès). [Consulta: 4 maig 2024].
* ↑ Pichler, Thomas; Dix, George R. «Hydrothermal venting within a coral reef ecosystem, Ambitle Island, Papua New Guinea» (en anglès). Geology, 24, 5, 1996, pàg. 435. DOI: 10.1130/0091-7613(1996)024<0435:HVWACR>2.3.CO;2. ISSN: 0091-7613.
# Premi de Poesia Parc Taulí

El Premi de Poesia Parc Taulí fou un premi literari que la Corporació Sanitària Parc Taulí va convocar entre 1998 i 2014 per premiar cada any una selecció de poemes en català. L'obra seleccionada l'editava Pagès Editors. El juny de 2015 la Corporació Sanitària Parc Taulí va deixar de convocar el certamen literari.

## Guanyadors

* 1998 - Tres nadales i tres romanços, d'Albert Jané
* 1999 - Aire i matèries, de Joan Carles González Pujalte
* 2000 - Als foradats catúfols, de Pau Bielsa Mialet
* 2001 - Àlbum de noses, de Josep Gerona Fumàs
* 2002 - Stabat, de Víctor Sunyol
* 2003 - Els escalfadors, de Marc Masdeu Escuder
* 2004 - Vidre fumat, de Josep Maria Sala-Valldaura
* 2005 - El contorn de l'ombra, de Carles Camps i Mundó
* 2006 - El cant del Salvador, de Ricard Ripoll i Villanueva
* 2007 - L'usdefruit, d'Eduard Ramírez Comeig
* 2008 - Cants de Balafí, de Joan Antoni Cerrato
* 2009 - Vestigis, de Rosina Ballester Figueras
* 2010 - L'ombra queixalada, de Roc Casagran
* 2011 - HomesQue, de Jacint Sala Codony
* 2012 - Si no et tinc, de Joan-Elies Adell
* 2013 - Nord, de Manuel Bellver i Bayo
* 2014 - Blaus, de Klaus Ebner

## Referències

* ↑ «Premi de Poesia Parc Taulí. Història del premi». Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 25 d’abril 2014. [Consulta: 24 abril 2014].
* ↑ Tejero, Silvia. «Premi Parc Taulí» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2018-10-13. [Consulta: 12 octubre 2018].
* ↑ «Premi de Poesia Parc Taulí. Guanyadors». Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 25 d’abril 2014. [Consulta: 24 abril 2014].
# Lleó de les cavernes de Beríngia

El lleó de les cavernes de Beríngia (Panthera leo vereshchagini) és un lleó extint que visqué a Iacútia (Rússia), Alaska (EUA) i el Territori del Yukon (Canadà) durant el Plistocè. L'anàlisi de cranis i maxil·lars inferiors d'aquest lleó demostren que és una subespècie diferent dels altres lleons prehistòrics. Es diferencia del lleó de les cavernes europeu (Panthera leo spelaea) per la seva mida més gran i del lleó de les cavernes nord-americà (Panthera leo atrox) per la seva mida més petita i les proporcions cranials.

## Referències

* ↑ Burger, Joachim et al. «Molecular phylogeny of the extinct cave lion Panthera leo spelaea» (PDF). Molecular Phylogenetics and Evolution, 30, 3, Març 2004, pàg. 841–849. Arxivat de l'original el 2011-08-09. DOI: 10.1016/j.ympev.2003.07.020. PMID: 15012963 [Consulta: 20 setembre 2007].
* ↑ Barixnikov, G.F., Boeskorov, G., 2001. The Pleistocene cave lion, Panthera spelaea (Carnivora, Felidae) from Yakutia, Russia. Cranium 18, 7–24.
# Marina (Croàcia)

Marina és un poble de Croàcia del comtat de Split-Dalmàcia. El 2011 tenia 4.595 habitants, el 97,6% dels quals eren croats. Comunica amb l'Autopista de l'Adriàtica (D8).

## Referències

* ↑ «Population by Ethnicity, by Towns/Municipalities, 2011 Census: County of Split-Dalmatia» (en anglès). Census of Population, Households and Dwellings 2011. Oficina d'Estadística de Croàcia. 2012.
Viccionari
# Lactitol

El Lactitol és un polialcohol (alcohol provinent d'un sucre) que es fa servir en aliments com edulcorant baix en calories, té aproximadament el 40% de la dolçor del sucre sacarosa. En medicina també s'usa com laxant. El lactitol el produeixen dos fabricants, Danisco i Purac Biochem.

## Aplicacions

L'alta estabilitat del lactitol fa que sigui un producte molt usat en forneria. També s'usa en caramels sense sucre, galetes, xocolata i gelats. El lactitol també promou la salut del colon dels intestins com un prebiòtic. A causa de la seva poca absorció, el lacttol només té 2,4 Calories (9 kilojoules) per gram, comparat amb les 4 Calories (17 kJ) per gram dels carbohidrats típics (com la sacarosa).
El lactitol és un excipient en alguns medicaments com Adderall.
El lactitol és un laxant per evitar l'estrenyiment.

## Referències

* ↑ Adderall, drugs.com
* ↑ FASS.se (the Swedish Medicines Information Engine). Revised 2003-02-12.
Viccionari
# Brookshire

Brookshire és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 3.450 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brookshire tenia 3.450 habitants, 1.138 habitatges, i 823 famílies. La densitat de població era de 379,5 habitants/km².
Dels 1.138 habitatges en un 40,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,5% hi vivien parelles casades, en un 21,2% dones solteres, i en un 27,6% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,4% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 17,3% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.461 $ i la renda mediana per família de 32.017 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.032 $ mentre que les dones 18.674 $. La renda per capita de la població era de 12.235 $. Aproximadament el 14,5% de les famílies i el 18,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brookshire». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brookshire». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Warhol (cràter)

Warhol és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 91 km de diàmetre. Porta el nom del pintor estatunidenc Andy Warhol (1928-1987), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 2012.

## Referències

* ↑ «Warhol». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 12 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Servei públic

El servei públic o servici públic es pot definir com a la reconducció d'un sector d'activitats socioeconòmiques en l'òrbita del poder públic o sector públic. El concepte varia entre formes de govern i entre estats. En alguns casos es pot tractar d'un monopoli artificial del govern o poden estar lligats a monopolis i empreses privades.
Són oferts per determinades entitats (generalment l'estat), i satisfan primordialment les necessitats de la comunitat o societat a on aquests es duen a terme. Els serveis públics sovint comporten una finalitat de benefici social. Poden incloure sistemes de transport, de sanitat, educació, aigua potable, electricitat, neteja d'espais públics, atenció ciutadana, cura de la gent gran, cura del medi ambient, habitatge, etc.

## Referències

* ↑ «"Servici públic" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 23 juny 2018].

## Vegeu també

* Prestació de serveis públics a Espanya
* Gestió dels serveis públics a Espanya
* Estat del benestar