OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Strawberry (Arizona)

Strawberry és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 1.028 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Strawberry tenia 1.028 habitants, 491 habitatges, i 354 famílies La densitat de població era de 39 habitants/km².
Dels 491 habitatges en un 14,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,6% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 24,4% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,44.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 13,4% tenia menys de 18 anys, un 2,9% entre 18 i 24, un 17,1% entre 25 i 44, un 40,6% de 45 a 60 i un 26% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.739 $ i la renda mediana per família de 42.279 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.125 $ mentre que les dones 26.389 $. La renda per capita de la població era de 21.609 $. Aproximadament el 6,9% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Strawberry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Strawberry». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Stravinsky (cràter)

Stravinsky és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 129 km de diàmetre. Porta el nom del compositor rus Igor Stravinsky (1882-1971), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.
Superposa la vora del cràter Vyasa, molt més antic.

## Referències

* ↑ «Stravinsky». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 14-10-2016. [Consulta: 31 maig 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Everybody's Golf: World Tour

Minna no Golf 5 (lit. "Everybody's Golf 5") és un videojoc de golf desenvolupat per Clap Hanz/SCEI i publicat per Sony Computer Entertainment per la PlayStation 3. És part de la saga Hot Shots Golf i es va llençar en 2008, a prop de l'aniversari del primer videojoc de Hot Shots Golf a la Playstation 1.
Es va fer un demo disponible al Playstation Network japonès al maig del 2007.

## Referències

* ↑ «Everybody's Golf: World Tour» (en castellà). Meristation, 09-06-2011. [Consulta: 31 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial (SCE) Arxivat 2010-05-23 a Wayback Machine. (japonès)
* El videojoc a Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine. IGN (anglès)
# Subxarxa

Una subxarxa és una subdivisió lògica d'una xarxa d'IP.$^{:1,16}$ Consisteix a dividir la xarxa en diferents subxarxes per agilitzar-ne l'administració i millorar-ne la seguretat.

## Referències

* ↑ Jeffrey Mogul; Jon Postel (August 1985). Internet Standard Subnetting Procedure. IETF. doi:10.17487/RFC0950
# Stride piano

L'stride piano és un estil pianístic de jazz, que es va desenvolupar en els anys 1920, i que també sol denominar-se "Harlem stride", "stride" o "estil Harlem", a causa que el seu lloc de gènesi i desenvolupament va ser el barri de Harlem (Nova York).

## Evolució

Procedeix d'una evolució del ragtime i de l'estil jig piano. Segons alguns autors, el seu nom deriva dels salts (strides) que donava la mà esquerra en tocar, que alternava notes potents en els temps febles, amb acords en els temps forts.
Aquest tipus de ritme va passar de moda en els anys quaranta, a conseqüència de l'abús que es va produir en el revival dixieland, encara que pianistes tan allunyats del jazz tradicional com Thelonious Monk (1917-1982) van utilitzar formes clarament impostades com a variants personalitzades de l'estil.

## Pianistes

Els principals representants d'aquest estil pianístico van ser James P. Johnson (1891-1955), Art Tatum (1909-1956), Fats Waller (1904-1943) i Luckey Roberts (1887-1968), encara que altres pianistes com Duke Ellington (1899-1974) o Earl Hines (1903-1983) van utilitzar el tipus de figures de baix d'aquest estil com a forma de tensionar la interpretació dels temes.

## Referències

* ↑ Peter Clayton y Peter Gammond: Guía alfabética de los nombres, los lugares y la gente del jazz (pág. 271).
# Strife

Strife és un grup estatunidenc de punk hardcore format el 1991 a Thousand Oaks.

## Història

El seu primer LP, One Truth, va ser publicat el 1994 amb Victory Records. El seu segon àlbum, In This Defiance, de 1997, inclou la participació com a convidats de Chino Moreno de Deftones, Dino Cazares de Fear Factory i Igor Cavalera de Sepultura.
El grup es va dissoldre dos anys més tard a causa de diferències creatives i esgotament. Posteriorment, Victory Records va publicar Truth Through Defiance, una recopilació de temes en directe i material inèdit.
L'any 2000 Strife va tornar als escenaris fent diversos concerts per a causes solidàries. L'any següent va publicar Angermeans. Sense ser un àlbum straight edge, va ser considerat per la banda com una continuació més madura i centrada d'In This Defiance.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* One Truth (1994, Victory)
* In This Defiance (1997, Victory)
* Angermeans (2002, Victory)
* Witness A Rebirth (2012, 6131 Records)

### Àlbums en directe

* Live At The Troubadour (2017, War)

### EP

* My Fire Burns On 7" (1992, New Age)
* Strife 7" (1992, Indecision)
* Grey 7" (1995, Victory)
* Demo Days 7" (2012, Indecision)
* Carry The Torch 7" (2012, 6131, The Hundreds)
* Incision 12" (2015, War)

## Referències

* ↑ «Strife | Biography & History» (en anglès americà). AllMusic.
* ↑ de Vos, André. «Die Musiker von "Strife" lassen es im Werk II ordentlich krachen» (en alemany). [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ Billboard (en anglès). Nielsen Business Media, Inc., 1997, p. 18.
* ↑ «Strife | Album Discography» (en anglès americà). AllMusic.
* ↑ Ramirez, Carlos. «Interview: Strife Vocalist Rick Rodney Looks Back at the Band’s ‘In This Defiance’ Album» (en anglès), 20-08-2018. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «Strife – Witness A Rebirth» (en anglès). Alternative Press, 02-11-2012. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ Ramirez, Carlos. «Strife: The Story Behind the Making of Their 'Witness a Rebirth' Album» (en anglès), 12-04-2023. [Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «Strife: Watch ‘Live at The Troubadour’ from 2005 for Free» (en anglès). [Consulta: 30 abril 2023].
# Steel Pulse

Steel Pulse és un grup anglès de roots reggae de Birmingham que es va formar a la Handsworth Wood Boys School el 1975. Va ser el primer grup no jamaicà a guanyar el premi Grammy al millor àlbum de reggae, per l'àlbum Babylon the Bandit (1986).

## Discografia

| Àlbums d'estudi Handsworth Revolution (1978) Tribute to the Martyrs (1979) Caught You (1980) True Democracy (1982) Earth Crisis (1984) Babylon the Bandit (1986) State of Emergency (1988) Victims (1991) Vex (1994) Rage and Fury (1997) African Holocaust (2004) Mass Manipulation (2019) Àlbums en directe Rastafari Centennial - Live in Paris (Elysee Montmartre) (1992) Living Legacy (1998) Àlbums compilatoris Reggae Greats (1984) Smash Hits (1993) Rastanthology (1996) Sound System: The Island Anthology (1997) Ultimate Collection (2000) 20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Steel Pulse (2004) Rastanthology II: The Sequel (2006) Love This Reggae Music: 1975–2015 (2016) Aparició en recopilatoris Short Circuit: Live at the Electric Circus (1977) (one track – Makka Splaff) Hope & Anchor Front Row Festival (1978) (one track - Sound Check) Urgh! A Music War (1981) | Filmografia Live from the Archives (1992) Introspective (2005) Senzills "Kibudu Mansatta Abuku" (1976) "Nyah Luv" (1977) "Ku Klux Klan" (1978) "Prodigal Son" (1978) "Prediction" (1978) "Sound System" (1979) "Reggae Fever" (1980) "Don't Give In" (1980) "Ravers" (1982) "Your House" (1982) "Steppin' Out" (1984) "Reaching Out" (1988) "Save Black Music" (1986) "Taxi Driver" (1993) "Bootstraps" (1994) "Brown Eyed Girl" (1996) "Global Warning" (2004) "No More Weapons" (2004) "Door of No Return" (2007) "Put Your Hoodies On [4 Trayvon]" (2014) "Stop You Coming and Come" (2018) "Cry Cry Blood" (2019) |

## Referències

* ↑ «Historia de Steel Pulse» (en castellà). Arxivat de l'original el 2022-08-22. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ The Rolling Stone encyclopedia of rock & roll. Rev. and updated. New York: Fireside, 2005. ISBN 0743292014. OCLC 271565137.
* ↑ Irigoyen, Pedro. «Steel Pulse: 'Babylon es un estado mental'» (en castellà), 31-10-2014. [Consulta: 22 agost 2022].
* ↑ Bloom, Madison. «Steel Pulse Announce First New Album in 15 years, Share New Song: Listen». Pitchfork, 22-03-2019. [Consulta: 24 març 2019].
# Estadi de Sekondi-Takoradi

L'Estadi de Sekondi-Takoradi, també anomenat Estadi Essipong, és un estadi esportiu de la ciutat de Sekondi-Takoradi, a Ghana.
És la seu del club Sekondi Hasaacas FC i Sekondi Eleven Wise FC. Té una capacitat per a of 20.000 espectadors. Va ser inaugurat el 2008 i el mateix any fou seu de la Copa d'Àfrica de 2008.
El seu aspecte és molt similar al de l'estadi de Tamale.

## Galeria

* Vista exterior de l'estadi.
* Vista interior de l'estadi.
* Nigèria vs Costa d'Ivori el 2008.

## Referències

* ↑ «Sekondi-Takoradi Stadium (Sekondi Sports Stadium)». stadiumdb.com.
* ↑ «African Nations Cup 2008» (en anglès). The Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 27 febrer 2018].
# Sorita de Llitera

Sorita de Llitera és un despoblat situat a 700 msnm al nord del terme municipal de Baells, al vessant de la serra de Sant Quilis, a la comarca de la Llitera, actualment dins de la província d'Osca.
Aquesta població apareix esmentada en un document de 1356, pel qual s'explica que el rei Pere el Cerimoniós va vendre a Blas Fernández de Heredia «l'imperi i tota la jurisdicció sobre el castell de Sorita i parròquies». Actualment és un lloc despoblat al qual s'accedeix per una pista que neix a Baells. El castell està emplaçat sobre el cingle que domina la població. S'aprecien a simple vista les restes del recinte emmurallat consistents en un cub circular, construït amb carreus, encara que és necessari un estudi arqueològic per conèixer en profunditat aquest enclavament.

## Patrimoni

* Castell de Sorita
* Església parroquial de Sant Pere, segles xvii i XVIII.
* Ermita de Sant Urbà, de paredat, segle xviii.
* Monestir de Jesús de l'Hort de Getsemaní, també anomenat Convent o Quinta de Getsemaní (en ruïnes).
* Molt a prop d'aquesta localitat hi ha un poblat de l'edat de bronze inicial.

## Referències

* ↑ «Gran Enciclopedia Aragonesa Online» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-07-24. [Consulta: 24 juliol 2020].
* ↑ «Sorita de Llitera | enciclopèdia.cat». [Consulta: 24 juliol 2020].
* ↑ «Gran Enciclopedia Aragonesa Online» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-07-24. [Consulta: 24 juliol 2020].
# Syngnathus floridae

Syngnathus floridae és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical que viu fins als 22 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Bermuda i Chesapeake Bay (Estats Units) fins a Panamà, incloent-hi el nord del Golf de Mèxic, les Bahames i l'oest del Carib.

## Referències

* 1 2 3 «Syngnathus floridae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Robins, C.R. i G.C. Ray, 1986. A field guide to Atlantic coast fishes of North America. Houghton Mifflin Company, Boston, Estats Units. 354 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Smith, C.L., 1997. National Audubon Society field guide to tropical marine fishes of the Caribbean, the Gulf of Mexico, Florida, the Bahamas, and Bermuda. Alfred A. Knopf, Inc., Nova York, Estats Units. 720 p.
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Acero, A.P., 1985. Zoogeographical implications of the distribution of selected families of Caribbean coral reef fishes. Proc. of the Fifth International Coral Reef Congress, Tahití, Vol. 5.
* ↑ Böhlke, J.E. i C.C.G. Chaplin, 1993. Fishes of the Bahamas and adjacent tropical waters. 2a edició. University of Texas Press, Austin.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington i Londres. 253p.
* ↑ Martin, F.D. i J.W. Patus, 1984. An annotated key to the Teleost fishes of Puerto Rico. Compendio Enciclopédico de los Recursos Nat. 5:1-191.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* ↑ Vega-Cendejas, M.E., 2004. Ictiofauna de la reserva de la biosfera Celestún, Yucatán: una contribución al conocimiento de su biodiversidad. Universidad Nacional Autónoma de México. Anales del Instituto de Biología, Serie Zoología 75:193-206.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Strammer max

Strammer Max és un nom tradicional alemany que s'aplica a diversos sandvitxs a Alemanya.

## Etimologia

El terme Strammer Max (literalment "Max erecte") es va originar a la dècada de 1920 a la parla informal de Saxònia, on originàriament es referia a l'erecció masculina "Max" sovint fa referència al penis i aquest terme va ser adoptat a Berlín suposant que aquest tipus d'aliments eren una mena d'afrodisíac.

## Plat original

L'original Strammer Max és una llesca de pa, de vegades fregit amb mantega, cobert amb pernil i un ou ferrat. També és possible substituir el pernil per un tros de vedella rostida i aleshores s'anomena, Strammer Otto. De vegades es fan servir també el formatge i el tomàquet.

## Variacions

Fora de la regió de Berlín, aquest terme es fa servir per altres plats.
* A Baviera, un Strammer Max normalment és una llesca de Leberkäse acompanyada d'ou ferrat i amanida de patata.
* Als Països Baixos, el plat equivalent es diu uitsmijter

## Referències

* ↑ Engelbrecht, Karin. «Uitsmijter (Dutch Fried Egg & Ham Breakfast)». About.com. Arxivat de l'original el 12 d’octubre 2011. [Consulta: 14 maig 2014].
* Heinz Küpper, Illustriertes Lexikon der deutschen Umgangssprache (Stuttgart 1982), Vol. 5
* Wörterbuch der obersächsischen Mundarten (Leipzig 1994), Vol. 3

## Enllaços externs

* Strammer Max Arxivat 2015-11-21 a Wayback Machine. entry in the Duden dictionary
* A traditional recipe
# Strakhovita

La strakhovita és un mineral de la classe dels silicats. Rep el nom per Nikolai Mikhailovich Strakhov (Николая Михайловича Страхова) (2 d'abril de 1900 - 13 de juliol de 1978), petròleg, geòleg i geoquímic, considerat un dels fundadors de la litologia moderna.

## Característiques

La strakhovita és un silicat de fórmula química NaBa₃Mn$^{2+}$₂Mn$^{3+}$₂Si₆O$_{19}$(OH)₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1993, i la primera publicació data del 1994. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la strakhovita pertany a «09.CF: Ciclosilicats amb enllaços senzills de 4 [Si₄O₁₂]$_{8-}$, amb anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: ashburtonita, kainosita-(Y), clinofosinaïta, fosinaïta-(Ce) i cerchiaraïta-(Mn).

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir d'exemplar trobats a les àrees de Dzhavodi i Zaoblachnyi, dos indrets diferents dins el dipòsit de manganès d'Ir-Nimi, situat a la serralada Taikan (Krai de Khabàrovsk, Rússia). També ha estat descrita a la mina Shimoharai, a la ciutat de Saiki (Oita, Japó). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Strakhovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 gener 2020].
# Sumatra PDF

El SumatraPDF és un visor de documents PDF lliure per a Windows. L'última versió és la 3.4.6. Ha sigut publicada sota llicència GPLv2. Permet de triar la llengua de la interfície entre una gran varietat d'idiomes.
Es diferencia d'altres visors, com el d'Adobe pel fet que ocupa menys espai i consumeix molts menys recursos.
El seu autor és Krzysztof Kowalczyk, si bé ha rebut ajut d'altres persones per la traducció.

## Referències

* ↑ Sumatra PDF viewer: free, fast, tiny, and open source Arxivat 2009-02-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Sumatra PDF viewer - translators Arxivat 2007-10-11 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* PDF
* Programari lliure

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de SumatraPDF (anglès)
* {Versió portable en PortableApps.com (anglès)
# Stistaïta

La stistaïta és un mineral de la classe dels sulfurs. El nom reflecteix la seva composició química stibium (nom llatí per a l'antimoni) i stanum (nom llatí per a l'estany). Va ser aprovat per la IMA l'any 1969.

## Característiques

La stistaïta és un sulfur de fórmula química SnSb. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. Pot presentar impureses de coure. Segons la classificació de Nickel-Strunz, la stistaïta pertany a «02.AA: Aliatges de metal·loides amb Cu, Ag, Au» juntament amb els següents minerals: domeykita-β, domeykita, koutekita, novakita, cuprostibina, kutinaïta, al·largent, discrasita, maldonita i algodonita. Segons la classificació de Dana es troba al grup 1.3.1.5.

## Formació i jaciments

Sol trobar-se concentrat en dipòsits de tipus placer. La seva localitat tipus es troba a l'Uzbekistan. A part de a la seva localitat tipus ha estat descrit al dipòsit de Kubaka (Sibèria) i al massís de Kovdor (Península de Kola).

## Referències

* 1 2 3 4 «Stistaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].

## Bibliografia

* American Mineralogist (1971): 56: 358.
* Neues Jahrbuch für Mineralogie, Monatshefte (1981): 3: 120.
* Noren, Lasse; Withers, Ray L.; Schmid, Siegbert; Brink, Frank J.; Ting, Valeska (2006): Old friends in a new light: "SnSb" revisited. Journal of Solid State Chemistry 179, 404-412.
* Lidin, S.; Christensen, J.; Jansson, K.; Fredrickson, D.; Withers, R.; Noren, L.; Schmid, S. (2009: Incommensurate stistaite--Order made to order. Inorganic Chemistry 48, 5497-5503.
# Estudi de cohorts prospectiu

Un estudi de cohorts prospectiu o estudi prospectiu de cohorts és un estudi de cohorts longitudinal en que se segueix al llarg del temps un grup d'individus similars (cohorts) que difereixen respecte a determinats factors estudiats, per determinar com afecten aquests factors en les taxes d'un determinat resultat. Per exemple, es podria seguir una cohort de conductors de camions de mitja edat que varien en termes d'hàbits de fumar, per provar la hipòtesi que la taxa d'incidència als 20 anys del càncer de pulmó serà més alta entre els fumadors forts, seguits pels fumadors moderats, i finalment pels no fumadors.
L'estudi prospectiu és important per a la investigació sobre l'etiologia de les malalties i trastorns. La característica distintiva d'un estudi de cohort prospectiu és que, en el moment en què els investigadors comencen a reclutar individus i recopilar informació d'exposició de referència, cap dels subjectes ha desenvolupat cap dels resultats d'interès. Després de recollir informació bàsica, els subjectes en un estudi de cohorts prospectiu se segueixen "longitudinalment", és a dir, durant un període, generalment durant anys, per determinar si i quan els individus emmalalteixen i si hi ha canvis en el seu estat d'exposició. D'aquesta manera, els investigadors eventualment poden utilitzar les dades per respondre a moltes preguntes sobre les associacions entre "factors de risc" i els resultats de malalties. Per exemple, es podria identificar fumadors i no fumadors a la línia de base i comparar la seva incidència posterior de desenvolupar malalties del cor. Alternativament, es podrien agrupar individus basats en el seu índex de massa corporal (IMC) i comparar el seu risc de desenvolupar malalties del cor o càncer. Els estudis prospectius de cohorts solen ser més importants en la jerarquia de proves que els estudis de cohorts retrospectius i poden ser més cars que un estudi de casos i controls.
Un dels avantatges dels estudis prospectius de cohorts és que poden ajudar a determinar els factors de risc per contraure una nova malaltia perquè són una observació longitudinal al llarg del temps i la recopilació de resultats es realitza a intervals de temps regulars, de manera que es minimitza l'error de recuperació de dades.

## Referències

* ↑ «Definition of prospective cohort study - NCI Dictionary of Cancer Terms».
* ↑ LaMorte, Wayne. «Prospective and Retrospective Cohort Studies». Boston University College of Public Health. [Consulta: Nov 25, 2013].
* ↑ .http://content.karger.com/ProdukteDB/produkte.asp?Aktion=ShowFulltext&ArtikelNr=235241&ProduktNr=228539
* ↑ «Genes, environment and the value of prospective cohort studies». Nat. Rev. Genet., 7, 10, 01-10-2006, pàg. 812–20. DOI: 10.1038/nrg1919. PMID: 16983377.
* ↑ http://www.answers.com/topic/cohort-study
* ↑ Porta M (editor). A dictionary of epidemiology. 5th. edition. Nova York: Oxford University Press, 2008. Edited by Miquel Porta «Archived copy». Arxivat de l'original el 2011-06-04. [Consulta: 21 abril 2011].