OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Musaranya de Zàmbia septentrional

La musaranya de Zàmbia septentrional (Crocidura ansellorum) és una espècie de musaranya endèmica de Zàmbia. Les seves principals amenaces són la destrucció de l'hàbitat a causa de l'expansió agrícola, la tala d'arbres i els incendis forestals. Fou anomenada en honor del mastòleg britànic William Frank Harding Ansell i el seu fill P. D. H. Ansell.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ «Crocidura ansellorum (Ansell's shrew)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 8 de gener 2014. [Consulta: 14 d’abril 2010].
* ↑ Kennerley, R. (2016). "Crocidura ansellorum (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 14. ISBN 978-0801893049.

## Bibliografia

* Corbet, G.B. i Hill, J.E., 1991. A World List of Mammalian Species. Tercera edició. Natural History Museum Publications & Oxford University Press, Londres i Oxford: v-viii, 1-243
* Cotterill, F. P. D., 2002. Notes on mammal collections and biodiversity conservation in the Ikelenge Pedicle, Mwinilunga District, northwest Zambia. Biodiversity Foundation for Africa Occasional Publications in Biodiversity 10: 1-20.
* Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* Hutterer, R. i Dippenaar, N. J., 1987. Crocidura ansellorum, emended species name for a recently described African shrew. Bonner Zoologische Beiträge 38: 269.
* Hutterer, R. i Dippenaar, N. J., 1987. A new species of Crocidura (Wagler, 1832) (Soricidae) from Zambia. Bonner Zoologische Beiträge 38: 1-7.
* Hutterer, R., 1993. Order Insectivora. A: Wilson, D.E. i Reeder, D.M. (editors) Mammal Species of the World. Segona edició. Smithsonian Institution Press, Washington DC i Londres: 69-130.
* Hutterer, R., 2005. Order Soricomorpha. A: D. E. Wilson i D. M. Reeder (editors), Mammal Species of the World, p. 220-311. Johns Hopkins University Press, Baltimore, Maryland (Estats Units).
* Nicoll, M. E. i Rathbun, G. B., 1990. African Insectivora and elephant-shrews: An action plan for their conservation. IUCN/SSC Insectivore, Tree-Shrew and Elephant-Shrew Specialist Group. UICN, Gland, Suïssa.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Musaranya de l'Iran

La musaranya de l'Iran (Crocidura susiana) és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae)endèmica de l'Iran.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Kennerley, R. (2016). "Crocidura susiana (errata version published in 2017)." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 4 abril 2023]

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Musaranya de l'illa Negros

La musaranya de l'illa Negros (Crocidura negrina) és una espècie de musaranya que viu a l'illa de Negros (Filipines).

## Referències

* ↑ Clayton, E.; Kennerley, R. (2018). "Crocidura negrina." 2018 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2018. [Consulta: 4 abril 2023]

## Bibliografia

* Heaney, L. R. i Utzurrum, R. B., 1991. A review of the conservation status of Philippine land mammals. Association of Systematic Biologists of the Philippines, Communications 3: 1-13.
* Heaney, L. R. i Ruedi, M., 1994. A preliminary analysis of biogeography and phylogeny of Crocidura from the Philippines. A: J. E. Meritt, G. L. Kirkland i R. K. Rose (editors), Advances in the Biology of Shrews, pàg. 357-377. Carnegie Museum of Natural History, Pittsburgh, els Estats Units.
* Rabor, D. S., 1986. Guide to the Philippine flora and fauna. Natural Resources Management Centre. Ministry of Natural Resources and University of the Philippines.
* Wilson D. E. i Reeder D. M.: Mammal Species of the World. Smithsonian Institution Press, Washington DC, Estats Units,

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* uBio (anglès)
# Exposició Universal de París

«Exposició Universal de París» té aquests significats:
* Exposició Universal de París (1855)
* Exposició Universal de París (1867)
* Exposició Universal de París (1878)
* Exposició Universal de París (1889)
* Exposició Universal de París (1900)
* Exposició General de segona categoria de París (1937)
# Fernando Preciado

Fernando Preciado fou un pianista i compositor espanyol del segle xix, mort a Hellín als trenta nou anys.
Gaudí de reputació adquirida en molts notables concerts i va compondre un bon nombre d'obres per a piano. Casà amb la notable pianista, la qual havia estat alumna seva, Crisitna Rodriguez Falcón (1834-1859).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, vol. 46, pàg. 1343. (ISBN-84-239-4546-4)
# Fallata

Els fallata —a vegades fallayta— són un grup ètnic del Sudan; viuen dispersos per tot el Darfur i una part són sedentaris i altra part nòmades (ambororo); les seves comunitats existeixen des del segle xvii. Estan ben representats en les famílies santes del Darfur i entre les elits educades (degut al seu matiner accés a l'educació) on la seva representació és desproporcionada. Una de les comunitats principals és la de pastors que hi ha al sud de Darfur, entorn de Tullis, governats per un nazir (Ahmad al-Samani Isa als primers anys del segle XXI). A la vall del Nil en canvi els fallata són discriminats i posats al mateix nivell que els darrers emigrants africans occidentals, fins i tot aquells que han viscut durant centúries al Darfur.

## Bibliografia

* R.S. O'Fahey & Jérôme Tubiana, Darfur, historical and contemporary aspects
# Moulton (Iowa)

Moulton és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 658 habitants, 302 habitatges, i 176 famílies. La densitat de població era de 249,1 habitants/km².

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Moulton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moulton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Moulton (Texas)

Moulton és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 944 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moulton tenia 944 habitants, 383 habitatges, i 243 famílies. La densitat de població era de 444,5 habitants/km².
Dels 383 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 32,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 24% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 27,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.865 $ i la renda mediana per família de 34.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 18.971 $. La renda per capita de la població era de 16.284 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 13,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moulton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moulton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Museu del Poble Noruec

El Museu del poble noruec és un dels museus a l'aire lliure més grans d'Europa. Està situat a la petita península de Bygdøy d'Oslo (Noruega) i compta amb més de 150 edificis procedents de totes les regions d'aquest país escandinau. Un dels més destacats és l'església de fusta de Gol.

## Història

El Museu del poble noruec fou fundat per Hans Aall el 1894.

## Església medieval de fusta de Gol

L'església de Gol és una de les atraccions destacables del Museu del Poble Noruec. Aquesta església està feta de fusta i va ser construïda a Hallingdal, Noruega cap al 1200. És una de les 30 esglésies d'aquest tipus que es conserven en el país. Quan la ciutat de Hallingdal va construir una nova església més gran cap al 1880, s'havia decidit enderrocar-la. Es va salvar de l'enderroc gràcies a l'interès de Fortidsminneforeningen (la Societat per la Conservació de Monuments Noruecs Antics) que va comprar els materials per tal de reconstruir-la en algun altre lloc. Va ser adquirida pel rei Òscar II que va finançar la seva recol·locació i restauració com a edifici central del seu museu privat a l'aire lliure. La restauració s'havia completat l'any 1885, supervisada per l'arquitecte Valdemar Hansteen. El 1907 aquest primerenc museu a l'aire lliure, un dels primers conegut al món, es va fusionar amb el Museu del Poble Noruec que actualment administra aquesta església de fusta, que encara és nominalment propietat de la monarquia noruega actual.
Una rèplica moderna d'aquesta església medieval va ser construïda a Gol en un lloc que està allunyat de l'emplaçament original.

## Activitats al museu

Durant l'estiu s'organitzen diferents activitats tals com danses folklòriques, elaboració d'un pa anomenat Lefse en un antic forn, demostració d'artesania o exhibició d'animals i homes guarnits amb els vestits tradicionals pertanyents a la cultura sami.

## Galeria d'imatges

* Cases de troncs al museu
* Edificis històrics de Hovin i Gransherad
* Benzinera traslladada
* Interior d'un edifici

## Referències

* ↑ Norsk Folkemuseum (Store norske leksikon)

## Enllaços externs

* Web del museu (anglès)
* http://www.visitnorway.com/es/Articulos/Articulos-tematicos/Que-hacer/Atracciones/Museos/ Arxivat 2010-10-31 a Wayback Machine.
# Museu del Port Fluvial de Caesaraugusta

El Museu del Port Fluvial de Caesaraugusta és un espai en què es mostra l'antic port de la ciutat romana de Caesaraugusta, l'actual Saragossa (Espanya). Està situat a la plaça San Bruno, 8 i conforma juntament amb el museu del Fòrum romà, museu de les Termes i museu del Teatre romà el circuit de museus arqueològics de Saragossa. En època romana, el riu Ebre era navegable i el port de Caesaraugusta es considerava el tercer més important en Hispània, després del de Tàrraco i el de Dertosa. El port es va construir al segle i i va ser abandonat a mitjans del segle vi. A la fi del segle i o principis del segle ii, les instal·lacions es van completar amb la construcció d'un mercat a l'est de l'edifici d'accés.
Les edificacions portuàries s'estenien al llarg de la riba dreta de l'Ebre aprofitant la major calma de les seves aigües en aquesta part, i estaven situades en l'angle nord-est del fòrum amb el qual connectaven per mitjà d'escales. El comerç en el port era molt actiu, al distribuir tant mercaderies procedents de l'interior (blat, fusta o ferro) com de la costa (ceràmiques, salaons, vi, etc.).
Al museu es poden contemplar algunes restes arqueològiques d'aquestes instal·lacions. A més, un audiovisual interactiu dona compte de l'activitat comercial de Saragossa que centralitzava el port en aquella època.

## Bibliografia

* Aguarod Otal, C. La recuperación de la antigua Caesaraugusta (en castellà). Saragossa: Aragón turístico y monumental, nº 349, 2000.
* Aguarod Otal, C; Erice Lacabe, R. Puertos fluviales antiguos: Ciudad, desarrollo e infraestructuras; El Puerto de Caesaraugusta (en castellà), 2003.
* Aguarod Otal, C; Erice Lacabe, R. Caesaraugusta, cuatro temas para un solo contexto urbano; De la excavación al público. Procesos de decisión y creación de nuevos recursos (en castellà). Saragossa: III Congreso Internacional sobre Musealización de Yacimientos Arqueológicos, 2004.
* Beltrán Lloris, F; Fatás Cabeza, G. Cesar Augusta, ciudad romana, vol. 2 (en castellà), 1998.
* Beltrán Lloris, F; Martín-Bueno, M; Pina Polo, F. Roma en la cuenca media del Ebro. La romanización en Aragón (en castellà), 2000.
* Beltrán Lloris, F. Zaragoza. Colonia Caesar Augusta (en castellà), 2007.

## Enllaços externs

* Descripció i dades del museu (castellà)
* Museu del Port Fluvial de Caesaraugusta, en Patrimoni cultural d'Aragó Arxivat 2017-02-15 a Wayback Machine. (castellà)
* Museos de la ruta de Caesarausta PDF (castellà)
# Museu del Poble Gallec

El Museu del Poble Gallec (en gallec: Museo do Pobo Galego) és un museu amb seu a Santiago de Compostel·la que es va construir com a organisme al servei de la comunitat el 1977 per tal de vetllar per mantenir les tradicions i els costums que sovint varen ser oblidats o apartats de la història tot i que són l'essència identitària del poble.
En virtut d'allò que li antecedeix, la Xunta de Galicia pel decret 111/1993 del 22 de maig reconegué el Museu del Poble Gallec com a «centre sintetitzador dels museus i col·leccions antropològiques de Galícia», tot considerant que «no tan sols actua com a referent i estímul per a la creació d'altres museus i col·leccions de caràcter semblant a tot Galícia, sinó que també pot ésser considerat com a capçalera espiritual i simbòlica de la xarxa de museus antropològics de Galícia».
L'any 2008 se li atorgà el Premi Nacional de Cultura Tradicional i de Base, un dels premis que integren els Premis Nacionals de la Cultura Gallega.

## Exposició

Aquest museu compta amb sales permanents: el mar, el camp, els oficis, la música, el vestuari, l'hàbitat, l'arquitectura i la societat. Memòria i tradició ofereixen una visió sintètica de la societat gallega tradicional, un compendi de la diversitat de Galícia que serveix com a referent de les diverses manifestacions dins del conjunt i a més ajuda a impulsar l'interès pel coneixement d'aquests i per a la cerca d'alternatives en el futur.
El museu disposa també d'espais d'exposició temporal, d'un auditori i de dos serveis museístics de Biblioteca, Videoteca, Arxiu Gràfic i Sonor, Administració i Departament d'Educació i Acció Cultural.

## Referències

* ↑ «ORDEN de 9 de junio de 2008 por la que se conceden los Premios Nacionales de la Cultura Gallega 2008» (en castellà). DPG, 08-07-2008. [Consulta: 26 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina web del museu (gallec) (castellà)
# Presencio

Presencio és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca de l'Arlanza.

## Demografia

Evolució demogràfica del municipi entre 1991 i 2004 :
| 2004 | 2001 | 1996 | 1991 |
| 238 | 281 | 286 | 331 |
# 34è Festival Internacional de Cinema de Moscou

El 34è Festival Internacional de Cinema de Moscou es va celebrar entre el 21 i el 30 de juny de 2012. Dukhless fou seleccionada per obrir la gala, que va tancar amb Les Bien-aimés de Christophe Honoré. El Jordi d'Or fou atorgat a Junkhearts (2011) dirigida per Tinge Krishnan.

## Jurat

El Jurat del 34è Festival Internacional de Cinema de Moscou fou anunciat el 7 de juny de 2012.

### Jurat de la competició principal

* Hector Babenco (Brasil – President)
* Sergei Loban (Rússia)
* Jean-Marc Barr (França)
* Adriana Chiesa Di Palma (Itàlia)
* Javor Gardev (Bulgària)

### Jurat de la Competició Perspectives

* Marina Razbezhkina (Rússia)
* Sylvia Perel (Mèxic)
* Darezhan Omirbayev (Kazakhstan)

### Jurat de la Competició documental

* Vladimir Evaldovich Eisner (Rússia)
* Pawel Pawlikowski (Polònia)
* Jon Alpert (USA)

## Pel·lícules en competició

Les següents pel·lícules foren seleccionades per la competició:
| Títol original | Director(s) | País de producció |
| 80 Millionow | Waldemar Krzystek | Polònia |
| Shi Liu Shu Shang Ошу ying Tao | Li Chen | R.P. de la Xina |
| ACAB - All Cops Are Bastards | Stefano Sollima | Itàlia, França |
| Fecha de caducidad | Kenya Marquez | Mèxic |
| Jiokhwa | Sang-woo Lee | Corea del Sud, Filipines |
| Rouyidan Dar Bad | Rahbar Ghanbari | Iran |
| Golfa straume zem ledus kalna | Jevgeņijs Paškevičs | Letònia, Rússia |
| Krapetz | Kiril Stankov | Bulgària |
| Junkhearts | Tinge Krishnan | Regne Unit |
| Üksik saar | Peeter Simm | Belarús, Estònia, Letònia |
| Magnifica presenza | Ferzan Özpetek | Itàlia |
| Vuosaari | Aku Louhimies | Finlàndia |
| O Apóstolo | Fernando Cortizo | Espanya |
| Poslednyaya skazka Rity | Renata Litvinova | Rússia |
| The Door (Az ajtó?) | István Szabó | Hongria |
| Orda | Andrei Proshkin | Rússia |
| Ljudozder Vegetarijanac | Branko Schmidt | Croàcia |

## Premis

* Jordi d'Or: Junkhearts, de Tinge Krishnan
* Premi Especial del Jurat: Fecha de caducidad, de Kenya Marquez
* Jordi de Plata:
** Millor Director: Andrei Proshkin per Orda
** Millor Actor: Eddie Marsan per Junkhearts
** Millor Actriu: Roza Khayrullina per Orda
* Jordi de Plata a la Millor Pel·lícula a la Competició Perspectives: Wreckers, de Dictynna Hood
* Jordi de Plata a la Millor Pel·lícula a la Competició Documental: Searching for Sugarman de Malik Bendjelloul
* Premi Especial a tota la carrera: Tim Burton
* Premi Stanislavsky: Catherine Deneuve

## Referències

* ↑ «34th Moscow International Film Festival (2012)». MIFF. Arxivat de l'original el 2013-01-16. [Consulta: 6 juny 2013].
* ↑ «"DUKHLESS" BY ROMAN PRYGUNOV WILL OPEN 34TH MOSCOW FILM FESTIVAL». MIFF. [Consulta: 6 juny 2013].
* ↑ «Moscow Int'l Film Fest to Kick Off on June 21». hollywoodreporter. [Consulta: 9 gener 2014].
* ↑ «34 MIFF Prizes». MIFF. Arxivat de l'original el 2013-05-11. [Consulta: 6 juny 2013].
* ↑ «NAMES OF 34th MIFF JURY MEMBERS ARE REVEALED». MIFF. Arxivat de l'original el 2013-04-24. [Consulta: 6 juny 2013].
* ↑ «2012 Archives». MIFF. Arxivat de l'original el 2013-06-03. [Consulta: 6 juny 2013].
* ↑ «Winners». MIFF. Arxivat de l'original el 2013-05-11. [Consulta: 6 juny 2013].
# Bonifacio de Blas y Muñoz

Bonifacio de Blas i Muñoz (Villacastín, 14 de maig de 1827 – Madrid, 3 d'abril de 1880) va ser un polític i advocat espanyol, ministre del govern espanyol durant el sexenni democràtic.

## Biografia

A les eleccions generals espanyoles de 1869 fou elegit diputat per Segòvia pel Partit Constitucional. Va prestar els seus serveis com a ministre d'Estat des de 1871 fins a 1872 en el gabinet presidit per Práxedes Mateo Sagasta, durant el regnat del Rei Amadeu I. En una gestió diplomàtica al Marroc (1871) amb el príncep Mulei Abdallah va donar proves de la seva habilitat com a home públic. De 1877 a 1878 fou senador per la Corunya i en 1878 fou nomenat senador vitalici. Fou membre de la francmaçoneria.

## Obres

* Lecciones de Derecho Político (A.P.) (vol.I, p.533).

## Referències

* ↑ «Ministros y miembros de organismos de gobierno. Regencias, Juntas de Gobierno, etc (1808-2000)». Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 17 octubre 2015].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Historia de la masonería en España
# Casa Valls (Manlleu)

La Casa Valls és una obra modernista de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos que manté l'estructura de les cases dels segles xvi i xviii, però adaptada a les exigències d'un habitatge plurifamiliar. A la planta baixa hi ha diverses entrades, al primer pis una gran balconada amb tres finestres, i al segon pis tres balcons simples que s'obren simètricament a sobre de les finestres del primer pis. La decoració és de relleu de guix aplicat sobre la façana i consisteix en franges horitzontals de cap a cap de la façana que segueixen el contorn de les llindes de les finestres o simplement marquen la divisió de les diferents parts. La façana acaba amb una barbacana decorada amb modillons i llates de fusta, entre les quals hi ha rajoles pintades, simulant ceràmica blava.

## Referències

* ↑ «Casa Valls». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 març 2019].
# Parc Nacional de Purnululu

El Parc Nacional de Purnululu —Purnululu National Park, en anglès— també conegut com a Bungle Bungle, és un parc nacional australià al nord-est de l'estat d'Austràlia Occidental, en la regió de Kimberley, uns 2.000 km al nord-oest de Perth. El 2003, fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. "Purnululu" significa en aborigen "arenisca", ja que en aquest parc es troben unes grans formacions d'arenisca que han estat visitades pels aborígens des de fa 20.000 anys, però per la seua situació remota, van ser quasi desconegudes fins a principis de la dècada dels 1980. Encara avui, resulta molt difícil arribar-hi si no es viatja amb vehicles apropiats i provisió de queviures. El seu aspecte espectacular prové de la combinació de sílice de color taronja amb líquens negres.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Purnululu National Park» (en anglès). [Consulta: 11 març 2021].
# Halicephalobus mephisto

Halicephalobus mephisto és un nematode de la família Panagrolaimidae, descobert l'any 2011 pels geocientífics Gaetan Borgonie i Tullis Onstott.
Aquest rhabditida va ser detectat en aigua procedent de fractures situades a 1,3 km de profunditat, en una mina d'or de Sud-àfrica. Se li atorgà el nom mephisto en honor de Mefistòfil, dimoni del folklore germànic, per remarcar la seva procedència del món subterrani. L'holotip i nou paratips estàn al Museu voor Dierkunde de la Universitat de Gant, Bèlgica, i hi ha sis paratips més a la University of the Free State, de Sud-àfrica. Quan l'equip de recerca va trobar aquest animal, primer temien que hi hagués una confusió i que la mostra on havien trobat H. mephisto no fos realment extreta d'una profunditat tan gran. Per corroborar-ho, van dedicar un any a fer forats en aquestes mines, recollint i filtrant més de 30.000 litres d'aigua, fins que finalment van trobar el nematode en diverses roques de gran profunditat. Més enllà d'això, van trobar evidències també de que aquesta espècie portava milers d'anys vivint en aquella profunditat.
Mesura entre 0,52 i 0,56mm, amb una cua de 110–130 μm, molt llarga en comparació amb les altres espècies del gènere Halicepalobus. És resistent a les altes temperatures (pot créixer en ambients de fins a 41 °C de temperatura) i concentracions molt baixes d'oxigen, pròpies de l'ecosistema subterrani on habita, en què l'aigua és calenta (37 °C), alcalina (pH 7,9) i hipòxica (0,42-2,3 mg O₂/L). Es reprodueix asexualment a partir de partenogènesi, i s'alimenta de procariotes quimiolitòtrofs. El 2019 es va publicar el genoma i transcriptoma d'aquest nematode, en el qual es va observar que H. mephisto disposava d'un ampli ventall de proteïnes contra l'estrés tèrmic.
El descobriment d'aquest nematode (així com d'altres espècies trobades durant aquesta expedició) va suposar un nou rècord de profunditat per a la vida d'organismes multicel·lulars, i va fer que es replantegessin no només l'àmbit en què es creia que existia vida a la Terra, sinó també la forma en la que buscar vida en altres planetes, especialment Mart.

## Referències

* 1 2 G. Borgonie, A. García-Moyano, D. Litthauer, W. Bert, A. Bester, E. van Heerden, C.Möller, M. Erasmus & T. C. Onstott (2011). Nematoda from the terrestrial deep subsurface of South Africa. 2 June 2011, Vol 474, Nature 79. doi:10.1038/nature09974(anglès)
* 1 2 «New "Devil Worm" Is Deepest-Living Animal». National Geographic, 02-06-2011. [Consulta: 19 novembre 2023].(anglès)
* 1 2 Weinstein, D. J., Allen, S. E., Lau, M. C., Erasmus, M., Asalone, K. C., Walters-Conte, K., ... & Onstott, T. C. (2019). The genome of a subterrestrial nematode reveals an evolutionary strategy for adaptation to heat. bioRxiv, 747584(anglès)
* ↑ «Cucs multicel·lulars a tres quilòmetres sota terra». Diari Ara, 03-06-2011.
* ↑ «Subterranean worms from hell» (en anglès). Nature.