OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llenguatge Wolfram

El llenguatge Wolfram (/ˈwʊlfrəm/ WUUL-frəm) és un llenguatge de programació multiparadigma general d'alt nivell desenvolupat per Wolfram Research. Fa èmfasi en la computació simbòlica, la programació funcional i la programació basada en regles i pot emprar estructures i dades arbitràries. És el llenguatge de programació del programa de càlcul simbòlic matemàtic Mathematica.
El Wolfram Language va ser una part de la versió inicial de Mathematica el 1988.
La sintaxi de Wolfram Language és similar en general a l'expressió M de LISP dels anys 60, amb suport per a operadors infixos i trucades a funcions "notació de funció".
La implementació oficial i de referència del Wolfram Language es troba a Mathematica i als serveis en línia associats. Aquests són de font tancada. Wolfram Research, però, ha llançat un analitzador C++ del llenguatge sota la llicència MIT de codi obert. El llibre de referència és d'accés obert.
En les més de tres dècades d'existència del llenguatge Wolfram, també s'han desenvolupat diverses implementacions de tercers de codi obert. El MockMMA de Richard Fateman de 1991 té una nota històrica, tant per ser la primera reimplementació com per haver rebut un cessament i desistiment de Wolfram. Les modernes encara es mantenen A Abril 2020 inclou Symja a Java, expreduce a Golang i Mathics basat en SymPy. Aquestes implementacions se centren en el llenguatge bàsic i el sistema d'àlgebra informàtica que implica, no en les funcions de "base de coneixement" en línia de Wolfram.
El 2019, Wolfram Research va llançar un Wolfram Engine de programari gratuït, per utilitzar-lo com a biblioteca de programació en programari no comercial.

## Referències

* ↑ «Notes for Programming Language Experts about Wolfram Language» (en anglès). Wolfram.com. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Wolfram Open Code, Open Source, Open Data, Open Resources» (en anglès). www.wolfram.com. [Consulta: 3 febrer 2023].
* 1 2 «What Should We Call the Language of Mathematica?—Stephen Wolfram Blog» (en anglès). Blog.stephenwolfram.com, 12-02-2013. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Celebrating Mathematica's First Quarter Century—Wolfram Blog» (en anglès). Blog.wolfram.com. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ Wolfram (1988).
* ↑ McLoone, J. «Why Wolfram Tech Isn't Open Source—A Dozen Reasons—Wolfram Blog» (en anglès).
* ↑ «codeparser: Parse Wolfram Language source code as abstract syntax trees (ASTs) or concrete syntax trees (CSTs)» (en anglès). GitHub. Wolfram Research, Inc., 13-04-2020.
* ↑ «Open Materials from Wolfram: Open Code, Open Source, Open Data, Open Resources» (en anglès). www.wolfram.com.
* ↑ Simon. «Is there an open source implementation of Mathematica-the-language?» (en anglès). Mathematica Stack Exchange.
* ↑ Wolfram, Steven. «Launching Today: Free Wolfram Engine for Developers—Stephen Wolfram Writings» (en anglès).
* ↑ «Free Wolfram Engine for Developers» (en anglès). www.wolfram.com. [Consulta: 19 gener 2021].
# Alexandre Lincestes

Alexandre Lincestes (en llatí Alexander, en grec antic Αλέξανδρος) fou un macedoni del districte de Lincestis, fill d'Aeropos, contemporani de Filip III Arrideu i d'Alexandre el Gran.
Juntament amb els seus dos germans Heròmenes i Arrabeu van participar en l'assassinat de Filip el 336 aC. Alexandre va ordenar la mort de tots els implicats en l'assassinat del seu pare, però Alexandre Lincestes va ser perdonat perquè va ser el primer a reconèixer com a rei a Alexandre, segons Flavi Arrià. Alexandre el Gran no sols el va perdonar, sinó que es va fer amic seu i li va concedir honors incloent el comandament d'un exèrcit a Tràcia i més tard el comandament de la cavalleria de Tessàlia.
Va acompanyar amb aquest càrrec a Alexandre cap a Pèrsia. El 334 aC quan Alexandre era a Faselis, es va assabentar que Lincestes mantenia correspondència secreta amb Darios III de Pèrsia que oferia una gran quantitat de diners pel cap del rei macedoni; el missatger que portava les cartes va ser capturat per Parmenió i portat al rei. Alexandre, per por de provocar alguna hostilitat al regent Antípater, la filla del qual era la dona de Lincestes, no el va fer matar sinó que li va treure el comandament de la cavalleria i el va posar en custodia i així va restar tres anys seguit a l'exercit, fins al 330 aC, quan va ser executat Filotes per un crim similar, els macedonis van exigir que Lincestes fos castigat igualment. Alexandre va accedir i Lincestes va ser portat a Alexandria Proftàsia, la capital de Drangiana, i executat, segons Quint Curci Ruf i Diodor de Sicília. Se suposa que Lincestes volia recuperar el tron de Macedònia que va pertànyer als Lincestes abans d'Amintes III de Macedònia i que per això va conspirar amb Darios.

## Referències

* ↑ Alexander a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 111
# Una herencia de París

Una herencia de París és una pel·lícula espanyola dirigida per Miguel Pereyra amb un guió basat en la novel·la Tú eres él de Laura de Cominges. Fou estrenada al Cine Imperial de Madrid el 3 de novembre de 1944. Fou una de les primeres pel·lícules en les que va participar Lola Flores.

## Sinopsi

Delia ha de demostrar la seva identitat a fi de cobrar una herència i per a això es trasllada des de l'Argentina a París amb el seu marit, el frívol Horacio, que mor durant el viatge.

## Repartiment

* Gabriel Algara
* Florencia Bécquer
* Modesto Cid
* Tony D'Algy
* Amaya de Vargas
* Lola Flores
* Josefina de la Torre
* Rafaela Satorrés

## Premis

El 6 de juliol de 1944 la pel·lícula va aconseguir un premi econòmic de 100.000 ptes, als premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1944.

## Referències

* ↑ Una herencia en París · España 1943 a Cervantes Virtual
* ↑ Cartell de la pel·lícula a Facebook
* ↑ «Fallo del jurado en el Concurso Nacional de Cinematografía», 07-07-1944. [Consulta: 12 novembre 2019].
# Koca Mehmed Ragıp Paixà

Koca Mehmed Ragıp Paşaa (Istanbul 1699-1763) fou un gran visir i literat otomà.
Era fill d'un katib i va treballar a la cancelleria i després va passar al servei dels beglerbegis de Van, Arifi Ahmed Pasha i Hekim-zade Ali Pasha, tornant a Istanbul el 1728. El 1729 fou enviat al front de Bagdad com a suplent del rais efendi i després de la conquesta de la ciutat el 1733 en fou defterdar, però breument, retornant a Istanbul. El 1735 va acompanyar al serasker de Bagdad, Ahmed Pasha, amb un alt càrrec i va entrar en campanya el 1736. Va participar en les converses de pau de Nimirov. El 1744 fou nomenat governador d'Egipte i durant cinc anys va combatre a les faccions mameluques, fins al setembre de 1748 quan va haver de renunciar sota pressió dels begs. Va tornar a Istanbul i va obtenir un lloc al diwan. Després va estar un temps com a governador a Rakka i després a Alep.
El 3 de desembre de 1756 el gran visir Çorlulu Köse Bahir Mustafa Paşa fou destituït i Koca Mehmed Ragıp Paşa fou cridat per ocupar el càrrec, que va exercir des del 12 de gener de 1757. Va seguir una política de pau i va mantenir a l'Imperi fora de la Guerra dels Set Anys que va afectar Europa. Va servir dota dos sultans i es va casar amb la germana de Mustafà III, Saliha, amb el qual va adquirir el títol de damat. Va exercir les funcions fins a la seva mort el 8 d'abril de 1763. El va succeir Tevkii Hamza Hamid Pasha.
Va destacar com a literat traduint obres històriques perses i va escriure sobre diversos temes incloent poesies.

## Nota

* ↑ 13 de desembre segons l'Enciclopèdia de l'Islam

## Referències

* Biografia a l'Enciclopèdia turca (turc)
* Gabor Aboston-Bruce Masters: Ottoman Encyclopaedia, Facts on File Inc, ISBN 978-0-8160-6259-1, p411
Gran visir otomà :
# Cryptocentrus octofasciatus

Cryptocentrus octofasciatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes Mariannes, el sud del Japó, Palau i Guam.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Myers, R.F. 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Petit Juan

Petit Juan o Peti Juan fou un escultor que va estar actiu en la península Ibèrica a la fi del segle xv i principis del segle xvi.
De la seva procedència no es té cap document, però pel seu nom es creu que pogués ser d'origen francès. Consta que va treballar junt amb altres escultors a la catedral de Sigüenza per mandat del cardenal Pedro González de Mendoza (1467-1495), en la realització del cadirat del cor.
La seva obra més reconeguda és la seva participació en el Retaule Major de la catedral de Toledo del que va ser l'encarregat de la part arquitectònica. L'obra va ser encarregada pel cardenal Cisneros el 1497, a més a més del plànol, es va encarregar de realitzar els pilars que divideixen els cinc carrers del retaule, així com els dossers que horitzontalment separen les escenes dels pisos: rebé 1.100.000 morabatins. La predel·la del retaule y el tabernacle va ser contractada pel capítol catedralici a Petit Juan i Rodrigo Alemán. A més a més, Juan va realitzar un altre contracte per 160.000 morabatins per a la realització del guardapols del retaule, encara que només el va iniciar i va poder cobrar la primera partida, ja que va morir l'any 1504.

## Vegeu també

* Catedral de Sigüenza
* Catedral de Toledo

## Referències

* ↑ Quadrado, 1853, digitalitzat el 2008, p. 349.
* ↑ Orduña, 1930, p. 73.
* ↑ De la Morena i Azcárate, 1998, p. 60-61.
* ↑ Ramon Parro, 1857, p. 92.
* ↑ Fernández Collado, 1999, p. 224-226.

## Bibliografia

* De la Morena Bartolomé, Aurea; Azcárate, José María de. Castilla-La Mancha/2 La España Gótica (en castellà). Madrid: Ediciones Encuentro, 1998. ISBN 9788474905090.
* Fernández Collado, Ángel. La catedral de Toledo en el Siglo XVI: vida, arte y personas (en castellà). Toledo: Universidad de Castilla La Mancha, 1999. ISBN 9788487100567.
* Orduña Viguera. La Talla ornamental en madera (en castellà). Madrid: Compañía Ibero-Americana de Publicaciones, 1930.
* Quadrado, José María. Recuerdos y bellezas de España: t. 2 (en castellà). Francisco J. Parcerisa, 1853, digitalitzat el 2008.
* Ramón Parro, Sisto. Toledo en la mano (en castellà). Toledo: Imprenta Severiano Lopez Fando, 1857.
# Arthroleptides yakusini

Arthroleptides yakusini és una espècie de granota de la família dels petropedètids.

## Reproducció

Pon els ous a les roques sobre les que goteja l'aigua, a prop de rierols i cascades. Les larves romanen adherides a les roques on es desenvolupen.

## Hàbitat

Viu en rierols de fons rocallós dels boscos de muntanya. Quan no és la temporada de cria, els adults es poden trobar al terra del bosc, en caus i en les escletxes de les roques.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tanzània.

## Estat de conservació

Es veu afectada per la degradació dels boscos, la sedimentació dels rierols i la quitridiomicosi.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 IUCN SSC Amphibian Specialist Group (2013). "Arthroleptides yakusini." 2013 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2013. [Consulta: 7 abril 2023]

## Bibliografia

* Channing, A., Moyer, D.C. i Howell, K.M., 2002. Description of a new torrent frog in the genus Arthroleptides from Tanzania (Amphibia, Anura, Ranidae). Alytes: 13-27.
* Channing, A. i Howell, K.M., 2006. Amphibians of East Africa. Edition Chimaira, Frankfurt am Main.
* Poynton, J.C., 2003. Altitudinal species turnover in southern Tanzania shown by anurans: some zoogeographical considerations. Systematics and Biodiversity: 117-126.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Amphibian Species of the World 5.4 (anglès)
# Quadratura

«Quadratura» té aquests significats:
* Quadratura (geometria), acció i efecte de quadrar un figura geomètrica
* Quadratura del cercle, problema geomètric proposat per matemàtics de la Grècia clàssica
* Quadratura astronòmica, quan un planeta exterior o la Lluna formen amb el Sol un angle de 90° vist des de la Terra o la situació relativa de dos cossos celestes quan les seves longituds celestes difereixen en 90°.
* Quadratura (ones), relació entre dues ones.
Viccionari
# Acadèmia de la Llengua Hebrea

L'Acadèmia de la Llengua Hebrea (en hebreu, הַאֲקָדֶמְיָה לַלָּשׁוֹן הַעִבְרִית, ha-aqadémya la-laixon ha-ivrit), instituïda per la Kenésset el 1953 com a institució superior per a la llengua hebrea, defineix la normativa per a la gramàtica, l'ortografia, els neologismes, les regles de transliteració oficial i la puntuació diacrítica de l'hebreu, basant-se en el desenvolupament històric de l'idioma.
L'Acadèmia és la successora del Comitè per a la Llengua Hebrea, creat per Eliezer Ben-Yehuda el 1889. Amb seu a Jerusalem, actualment és integrada per 23 membres, entre els quals hi ha lingüistes, professors d'estudis judaics i bíblics, així com ara catedràtics d'altres disciplines, poetes, escriptors i traductors, entre d'altres. Està situada en el campus Givat Ram de la Universitat Hebrea de Jerusalem.
Les decisions i normes de l'Acadèmia en matèria lingüística, lèxica i idiomàtica són de caràcter obligatori per a tots els assumptes oficials d'Israel.

## Funcions

Segons l'acta fundacional, les funcions de l'Acadèmia són les següents:
* Investigar i compilar el lèxic de la llengua hebrea, d'acord amb els diferents estrats històrics.
* Estudiar la història i l'estructura de l'idioma.
* Dirigir i encarrilar el desenvolupament de l'hebreu segons la seva naturalesa, les seves necessitats i el seu potencial en tots els àmbits de la vida quotidiana i acadèmica.

## Referències

* ↑ «Minority Languages and Language Policy: The Case of Arabic in Israel». Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 3 setembre 2015].

## Enllaços externs

* Acadèmia de la llengua hebrea Arxivat 2015-08-21 a Wayback Machine. (anglès) i (hebreu)
# Robert I de Dreux

Robert I de Dreux (1123 - Braine 1188), príncep de França i comte de Dreux (1137-1184).

## Orígens familiars

Cinquè fill del segon matrimoni entre el rei Lluís VI de França i la seva esposa Adelaida de Savoia, nasqué a la cort francesa el 1123. Per línia paterna era net de Felip I de França i Anna de Kíev, i per línia materna d'Humbert II de Savoia i Gisela de Borgonya. Fou germà petit del príncep Enric de França i del futur rei Lluís VII de França així com de Pere II de Courtenay.
Robert I va participar en la Segona Croada i fou present al Setge de Damasc de 1148. El 1154 participà en el Setge de Séez, durant l'Anarquia d'Anglaterra.

## Núpcies i descendents

Es casà vers el 1140 amb Agnès de Garlande, filla d'Anselm de Garlande, comte de Rochefort. D'aquest matrimoni nasqué un fill :
* l'infant Simó de Dreux (1141-v 1182), senyor de La Noue
Es casà, en segones núpcies, vers el 1144 amb Harvisa d'Evreux, filla de Gautier d'Evreux. D'aquest matrimoni nasqué:
* la infatna Adela de Dreux (1145- d 1210)
Es casà novament, en tercers núpcies, el 1152 amb la comtessa Agnès de Braine. D'aquest matrimoni nasqueren:
* l'infant Robert II de Dreux (1154-1218), comte de Dreux
* l'infant Enric de Dreux (1155-1199), Bisbe d'Orleans
* Alícia de Dreux (1156-v 1217), casada el 1174 amb Raúl I de Coucy
* l'infant Felip de Dreux (1158-1217), Bisbe de Beauvais
* la infanta Isabel de Dreux (1160-1239), casada el 1178 amb Hug III de Broyes
* l'infant Pere de Dreux (1161-1186)
* l'infant Guillem de Dreux (1163-v 1189),
* l'infant Joan de Dreux (1164-d 1189)
* la infanta Mamilia de Dreux (1166-1200), religiosa
* la infanta Marguerida de Dreux (?-1167), religiosa

## Referències

* ↑ Nicolle, David. The Second Crusade 1148 Disaster outside Damascus. Osprey, 2009, p. 57-59. ISBN 978-1-84603-354-4.
* ↑ Dalton, Paul; White, Graeme J. King Stephen's Reign (1135-1154) (en anglès). Boydell Press, 2008, p. 56. ISBN 1843833611.
# Ammunas

Ammunas va ser un rei hitita cap als anys 1550 aC i 1530 aC. Era fill i successor de Zidantas I. Portava el títol de Labarna. La seva dona es deia Tawanna.
El seu pare, Zidantas, no va tenir el poder gaire temps, ja que Ammunas el va destronar i possiblement el va matar. La Proclamació de Telepinus el presenta com un rei que va gestionar molt malament el seu regne, amb carestia d'aliments, amb territoris sublevats i patint derrotes en diverses guerres. Telepinus diu: "Els déus van reclamar per la sang del seu pare Zidantas. I a les seves mans, els grans, les vinyes, els bous, les ovelles no tiraven endavant. Es malmetien sota el seu regnat". Durant aquest regnat es van perdre molts territoris. Algunes regions es van sublevar contra Ammunas, com ara Adaniya i Kizzuwatna, i el primer rei independent de Kizzuwatna, Pariyawatri, pare d'Isputahsu, o potser Pilliya (un possible antecessor de Pariyawati no prou documentat) es va establir a l'antiga Adaniya. També Arzawa, un país al sud-oest del territori es va sublevar, i Pala (al nord-est d'Anatòlia) i extenses zones al sud-est. No se sap què va passar realment a Sallapa, però aquesta ciutat, Kayseri i Parduwatta, que devia estar a la vora, ja no eren territori hitita. Aquestes pèrdues de territoris segurament van ser degudes a la conquesta de Cilícia per una dinastia hurrita. De la seva crònica, coneguda només en part, resulta que va lluitar contra Sattiwara, contra la terra del riu Hulanna, i contra la ciutat de Suluki, tots al bell mig de les terres hitites. Zalpa i Purushanda van estar al costat del rei. Se sap que Tegarama es va constituir en regne amb una dinastia hurrita.
Ammunas es va lliurar de morir assassinat, però a la seva mort els crims per accedir al tron van seguir. Un fill, Huzziyas, es va proclamar rei amb el nom d'Huzziyas I, i possiblement va instigar Zuru un probable germà d'Ammunas, perquè matés a Tittiya i a Hantilis, probablement els fills més grans (legítims) d'Ammunas, ajudat pels germans bastards del nou rei, Tahurwailis, que després seria un usurpador del tron i que en aquell moment era "cap de la llança d'or" un càrrec militar de la cort, Taruhsu, Zuru i Tanowa. La filla legítima d'Ammunas, que es deia Istapariyas, es va casar amb Telepinus, que més endavant seria rei. Huzziyas va fracassar en l'intent d'assassinar Telepinus, que volia evitar la pujada al tron del marit de la filla legítima, i Telepinus va aconseguir l'accés al tron com a hereu legítim. Per això Telepinus diu: "Vaig seure al tron del meu pare", encara que realment Ammunas fos el seu sogre.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Imperio Antiguo. Tres Cantos: Akal, 2000, p. 146-149, 156. ISBN 8446011239.
# Gobionellus oceanicus

Gobionellus oceanicus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental de clima tropical, incloent-hi el Golf de Mèxic i les Índies Occidentals. També és present des de Guinea Bissau fins a Benín.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Ginsburg, I., 1953. Ten new American gobioid fishes in the United States National Museum, including additions to a revision of Gobionellus. J. Wash. Acad.Sci., 43(1):18-26.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Hugg, D.O. 1996. MAPFISH georeferenced mapping database. Freshwater and estuarine fishes of North America. Life Science Software. Dennis O. i Steven Hugg, 1278 Turkey Point Road, Edgewater (Maryland), Estats Units.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pezold III, F. L., 1984. A revision of the gobioid fish genus Gobionellus. Ph.D. diss., University of Texas: 269 pp.
* Pezold III, F.L., 2004. Redescription and synonymies of species of the American-West African genus Gobionellus (Teleostei, Gobiidae) with a key to species., Copeia, 2:281-297.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ca l'Almirall

* Per a altres significats, vegeu «Ca l'Almirall de la Font».
Ca l'Almirall de Puigdespí o simplement Ca l'Almirall és un conjunt rural format per diverses construccions d'edificis al nord del terme de Castellví de la Marca (l'Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Ca l'Almirall es troba dalt d'un petit turó, a prop de la Conillera Xica. La masia principal, de grans dimensions i planta quadrada, té planta baixa, un pis i golfes, amb portal adovellat. La masia original, avui destinada a masoveria, és un edifici de pedra amb coberta a dues vessants i arcs ogivals diafragma a l'interior. Encara es conserva una capella dedicada al Roser.

## Referències

* ↑ «Ca l'Almirall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].