OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Municipi de Gulbene

El municipi de Gulbene (en letó: Gulbenes novads) és un dels 110 municipis de la República de Letònia, que es troba localitzat al nord-est del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Gulbene. El municipi va ser creat l'any 2009 després d'una reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Parròquia de Beļava (zona rural)
* Parròquia de Dauksti (zona rural)
* Parròquia de Druviena (zona rural)
* Parròquia de Galgauska (zona rural)
* Gulbene (ciutat)
* Parròquia de Jaungulbene (zona rural)
* Parròquia de Lejasciems (zona rural)
* Parròquia de Litene (zona rural)
* Parròquia de Lizums (zona rural)
* Parròquia de Līgo (zona rural)
* Parròquia de Ranka (zona rural)
* Parròquia de Stāmeriena (zona rural)
* Parròquia de Stradi (zona rural)
* Parròquia de Tirza (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 25.546 persones (2009). La superfície del municipi té uns 1.876,1 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 13,62 habitants per kilòmetre quadrat.

## Personatges coneguts

* Apsīšu Jēkabs, pseudònim de Jānis Jaunzemis (1858-1929), escriptor letó.

## Galeria

* Estació de tren de Gulbene
* Palau de Stameriena
* Casa Senyorial de Jaungulbene

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 10 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 10 gener 2015].
# Salvi Estradé

Salvi Estradé va ser organista de la basílica de Santa Maria de Castelló d‘Empúries i també beneficiat de l'església de Sant Pere de Begur entre 1618-1627.

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep Maria; Salgado Cobo, Elena Inventaris dels fons musicals de Catalunya. Volum 7: fons de la basílica de Santa Maria de Castelló d'Empúries. Barcelona: Universitat Autònoma de Barcelona, 2013.
# Plotníkovo (Perm)

* Per a altres significats, vegeu «Plotníkovo».
Plotníkovo (en rus: Плотниково) és un poble del krai de Perm, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 137 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-07-10. [Consulta: 26 agost 2023].
# Pales de Tuiro

Les Pales de Tuiro és una pala ampla del terme de Sarroca de Bellera, al Pallars Jussà, en el territori de l'antic terme de Benés.
Està situada al vessant de ponent de la Collada des Pales,, que és la collada que uneix la Serra de la Pala, al nord, i la Serra de Castellnou, al sud. És al nord-est del poble d'Avellanos, a l'esquerra de la Valiri.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Progressistes Viguesos

Progressistes Viguesos va ser un partit polític d'àmbit municipal de la ciutat gallega de Vigo (Espanya) liderat per Manoel Soto. A les eleccions autonòmiques gallegues de 2001 va formar part de Democràcia Progressista Gallega i poc abans de les eleccions municipals del 2003 es va unir a la Unión Galega d'Agustín Arca Fernández. Va obtenir un regidor en les eleccions de 1999 (el mateix Manoel Soto) i dos en 2003 (Manoel Soto i Agustín Arca). Després de la mort d'Agustín Arca va ocupar el seu lloc el pescador i patró de vaixell Xulio Alonso Vázquez. En 2004 es va integrar en el Partit Galleguista, sense que aquesta llista fos capaç de revalidar els resultats de Progressistes Viguesos a Vigo en les eleccions municipals de 2007, perdent la seva representació en el consistori.
# Municipi de Gällivare

Gällivare (en suec: Gällivare kommun; en finès: Jällivaaran kunta; en sami septentrional: Jiellevárri gielda o Váhčira gielda) és un municipi del Comtat de Norrbotten, al nord de Suècia. El seu centre administratiu està situat a Gällivare. És el tercer municipi més gran de Suècia.

## Localitats

Hi ha 6 localitats (o àrees urbanes) al Municipi de Gällivare:
| # | Localitat | Població |
| 1 | Gällivare | 8,480 |
| 2 | Malmberget | 6,017 |
| 3 | Koskullskulle | 899 |
| 4 | Hakkas | 383 |
| 5 | Ullatti | 230 |
| 6 | Tjautjas/Čavččas | 216 |
El centre administratiu és en negreta
Gällivare (sami septentrional: Jiellevárri o Váhčir, sami de Lule: Jiellevárre o Váhtjer, meänkieli: Jellivaara, finès: Jällivaara) és el centre administratiu del municipi, a l'extrem nord de la línia de ferrocarril d'Inlandsbanan, cap a 100 km al nord del cercle polar. La ciutat veïna adjacent a Gällivare és Malmberget, coneguda per les seves extraccions de mineral de ferro per LKAB. Fora de Gällivare, hi trobem l'estació d'esquí Dundret. L'estació està equipada amb sis elevadors i deu pistes de baixada, amb un centre de conferències i un hotel anomenat "Björnfällan". L'estació d'esquí és oberta des de finals d'octubre fins cap a principis de maig. L'associació esportiva més important de Gällivare és la Gällivare Sportklubb (GSK). Els seus colors són el vermell i el blanc.

## Agermanaments

El Municipi de Gällivare manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* Tysfjord, Noruega
* Kittilä, Finlàndia
* Kírovsk, Rússia
* Barga, Itàlia

## Referències

* ↑ Statistics Sweden as of December 31, 2005

## Enllaços externs

* Municipi de Gällivare Arxivat 2013-01-22 a Wayback Machine. - Lloc web oficial (suec)
* Cerimònia d'agermanament amb Barga, Itàlia
# Salvi d'Albelda

Salvi o Salvus (començament del segle x - Albelda, 10 de febrer de 962) fou un monjo benedictí, abat del monestir de San Martín de Albelda. És venerat com a beat per l'Església catòlica.

## Biografia

Salvi fou elegit abat del monestir benedictí de San Martín de Albelda (a la Rioja, llavors part del regne de Navarra) entre 953 o 955 i 962. Va escriure himnes i oracions, essent considerat com el primer autor literari de Navarra. A més, va escriure una missa i una Regla per a les verges sagrades; tots els textos, però s'han perdut. Va fer compilar el cartulari del monestir, el conegut Codex Albeldense, tasca que va continuar el seu successor Vigila. Va morir amb fama de santedat, essent venerat popularment.

## Veneració

Considerat beat per l'Església catòlica, és anomenat però, Sant Salvi. La seva festivitat litúrgica és el dia 10 de febrer, dia que, segons l'arquebisbe García de Loaysa, va morir.

## Bibliografia

* Enrique Flórez. España sagrada. "Del abad Salvo", t. 3, p. 277-280.
# Muralles de Canet lo Roig

Les restes de la Muralla de Canet lo Roig, a la comarca del Baix Maestrat, estan formats per unes poques restes de llenços de muralles i passos a través d'ella, disseminats al llarg del nucli més antic de la població, i es troben catalogats, de manera genèrica, com Bé d'Interès Cultural, amb codi: 12.03.036-003.

## Descripció

Les muralles de Canet lo Roig daten de l'època en què el nucli poblacional constituïa una mera alqueria musulmana. Com sol ocórrer amb molts recintes emmurallats, s'ha anat perdent i passant o bé a formar part d'habitatges o a ser derruïts per ampliar els carrers. En el sac de Canet lo Roig amb prou feines queden dos dels portals que en l'actualitat són mers arcs o passadissos entre habitatges. També poden trobar-se algunes restes de llenç però estan molt deteriorats.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2587. Data de consulta: 15 setembre 2024.
* ↑ Fitxa BIC’s. Generalitat Valenciana. Conselleria d'Educació, Investigación, Cultura i Esport.
* ↑ Castillos de la Comunidad valenciana. Murallas de Canet lo Roig. Arxivat 2016-05-12 a Wayback Machine. Consulta 25 d'abril de 2016

## Bibliografia

* Castells, Torres i Fortaleses de la Comunitat Valenciana. Llevant. El Mercantil Valencià. Editorial. Premsa Valenciana, S.A. València 1995.
# Movimiento Falangista de España

El Movimiento Falangista de España (MFE) és un partit falangista espanyol creat el 1979 després de la integració dels Círculos José Antonio en la Falange Española de las JONS, cosa que va suposar la sortida d'aquest partit d'Antonio Jareño, el qual es va unir al Frente de Unificación Falangista de Aragón, Unidad Falangista de León i dissidents de la Falange Española Independiente per a formar el MFE. A les eleccions generals espanyoles de 1986 es van presentar dins la Coalición de Unidad Nacional.
El 8 de març de 2006, ETA va atemptar contra la seu de la MFE a Santoña (Cantàbria), localitat en la qual el MFE va tenir dos regidors entre 1999 i 2003. A les eleccions locals de 2007, el MFE va obtenir un regidor a Santoña.
# Palermoïta

La palermoïta és un mineral de la classe dels fosfats. Rep el nom de la mina Palermo No. 1, als Estats Units, la seva localitat tipus.

## Característiques

La palermoïta és un fosfat de fórmula química (Li,Na)₂(Sr,Ca)Al₄(PO₄)₄(OH)₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5. Es troba estructuralment relacionada amb la carminita i la pilawita-(Y).
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la palermoïta pertany a «08.BH: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: thadeuïta, durangita, isokita, lacroixita, maxwellita, panasqueiraïta, tilasita, drugmanita, bjarebyita, cirrolita, kulanita, penikisita, perloffita, johntomaïta, bertossaïta, carminita, sewardita, adelita, arsendescloizita, austinita, cobaltaustinita, conicalcita, duftita, gabrielsonita, nickelaustinita, tangeïta, gottlobita, hermannroseïta, čechita, descloizita, mottramita, pirobelonita, bayldonita, vesignieïta, paganoïta, jagowerita, carlgieseckeïta-(Nd), attakolita i leningradita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Palermo No. 1, situada a la localitat de Groton, al comtat de Grafton (Nou Hampshire, Estats Units). Posteriorment també ha estat descrita al mont Carmo di Loano (Itàlia) i a la mina Xikeng (República Popular de la Xina). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Palermoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 18 maig 2019].
# Licos del Pont oriental

El Licos del Pont oriental era un riu de la part oriental del Pont, afluent de l'Acampsis o Apsorros, que correspon probablement al modern Gorgoro.
El Pont presentava, a més, una altra conca fluvial amb el mateix nom, un afluent occidental de l'Iris i que actualment és conegut com a Kulei Hissar. Les seves fonts es troben als turons del Regne Armeni de Cilícia. Aquest riu segueix inicialment una direcció cap a l'oest i després gira cap al nord, travessant Nicòpolis abans de desembocar a l'Iris a Magnòpolis.

## Referències

* 1 2 «Dictionary of Greek and Roman Geography (1854), LABANAE AQUAE, LUTE´VA, LYCUS». [Consulta: 1r juliol 2023].
# Progress Village

Progress Village és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 2.482 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Progress Village tenia 2.482 habitants, 853 habitatges, i 622 famílies. La densitat de població era de 284,4 habitants/km².
Dels 853 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,9% hi vivien parelles casades, en un 28,1% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,91 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,41.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.708 $ i la renda mediana per família de 32.384 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.440 $ mentre que les dones 21.521 $. La renda per capita de la població era d'11.781 $. Entorn del 15,1% de les famílies i el 18,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Progress Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Progress Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nacho Álvarez Peralta

Ignacio «Nacho» Álvarez Peralta (Madrid, 16 de juny de 1977) és un economista espanyol, professor d'economia a la Universitat Autònoma de Madrid i secretari d'Economia de Podem. Des del 15 de gener del 2020, Álvarez exerceix com a secretari d'Estat de Drets Socials del Govern d'Espanya.
Es coautor de diversos llibres publicats, com ara Fracturas y Crisis en Europa, Qué hacemos con el paro, Economía Política de la Crisis o Qué hacemos con la deuda. Va ser el coordinador, juntament amb Jorge Uxó i Alberto Montero, dels programes econòmics amb què Podem es va presentar a les eleccions generals espanyoles de 2015 i 2016.

## Referències

* ↑ «El "gobierno en la sombra" de Podemos, uno a uno» (en castellà). [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ «Nacho Álvarez, Ione Belarra y Noelia Vera, nombrados secretarios de Estado de Derechos Sociales, Agenda 2030 e Igualdad» (en castellà). La Vanguardia, 14-01-2020. [Consulta: 15 gener 2020].
* ↑ Álvarez Barba, Yago. «Si queremos reducir la desigualdad tenemos que empezar por el mercado laboral» (en castellà). El Salto, 09-11-2021. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ Galaup, Laura. «Tras lo sucedido en la pandemia, es incomprensible que el PP se oponga al nuevo modelo de residencias» (en castellà), 02-07-2022. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ Sérvulo González, Jesús. «Debemos terminar con la deserción fiscal de los más ricos» (en castellà). El País, 25-09-2022. [Consulta: 4 octubre 2022].
* ↑ Cámara, Millán. «¿Quién es Nacho Álvarez, el 'líder' de Podemos en la negociación de los Presupuestos Generales del Estado?» (en castellà). COPE, 02-09-2020. [Consulta: 4 octubre 2022].
# Contenidor (estructura de dades)

En informàtica, un contenidor és una classe, una estructura de dades, o un tipus abstracte de dades (TDA) les instàncies del qual són col·leccions d'altres objectes. S'utilitzen per emmagatzemar objectes d'una forma organitzada i seguint unes normes específiques d'accés.
Normalment els contenidors implementen mètodes o operacions que realitzin les següents funcions:
* Un métode constructor per crear un nou contenidor buit
* Una operació per obtenir el nombre d'elements dins del contenidor
* Una operació per verificar si el contenidor està buit
* Una operació per afegir o inserir un nou element al contenidor
* Una operació per eliminar o treure un element del contenidor
* Una operació per buidar o eliminar tots els element del contenidor
* Un métode iterador per recórrer cada un dels elements continguts
Hi ha dos tipus de contenidors:
* Contenidors per valor: El contenidor emmagatzema còpies dels objectes que conté.
* Contenidors per referència: El contenidor només conté referències (normalment adreces de memòria) als objectes.

## Exemple d'operacions comunes de tots els contenidors

En general podem dir que tots els contenidors implementaran els següents mètodes:
* Informar del nombre d'elements de l'objecte (p. ex. el mètode nombreElements)
* Informar si la llista està buida (buida)
* Un mètode que retorni un objecte de tipus iterador
Un exemple d'especificació és el següent interfície del llenguatge de programació Java:
En alguns casos es pot utilitzar una classe abstracta per implementar aquests mètodes.

## Contenidors seqüencials

Els contenidors seqüencials són aquells on l'ordre en què s'emmagatzemen els elements és important. La següent llista ens mostra els contenidors seqüencials més utilitzats:
* String o tira de caràcters
* Llista
* Cua
* Pila

## Exemples de contenidors

* String o tira de caràcters
* Llista
* Cua
* Pila o stack
* Array o vector
* Array associatiu o hash
* Conjunt o set
* Arbre

## Implementacions

* Java Collections Framework
# Capel Uchaf

Capel Uchaf és una construcció ga·lesa que significa "Capella de Dalt":
# Biotic Baking Brigade

Biotic Baking Brigade (BBB) és un grup d'activistes coneguts per haver llançat pastissos a les cares de coneguts personatges de pes internacional. L'art de llançar una exquisidesa recent feta a la cara d'una pomposa personalitat té una llarga i tradició, i funciona com una manera de posar en relleu una causa particular, sovint afegint-hi així una incrementada atenció dels mitjans de comunicació. Al llarg de la seva trajectòria, la Biotic Baking Brigade ha llançat pastissos a les cares de personatges com Bill Gates, el premi Nobel d'Economia Milton Friedman, l'exalcalde de San Francisco Willie Brown, Sylvester Stallone, el rei Carles Gustau de Suècia o l'exdirector de l'Organització Mundial del Comerç Renato Ruggiero.

## Referències

* ↑ «Biotic Baking Brigade». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
# Mèrlides

Els mèrlides (Merliida) són un ordre de demosponges de la subclasse Heteroscleromorpha.

## Taxonomia

L'ordre Merliida inclou 38 espècies repartides en dues famílies:
* Família Hamacanthidae Gray, 1872
* Família Merliidae Kirkpatrick, 1908

## Referències

* ↑ Vacelet, J. 1979. Description et affinités d'une éponge sphinctozoaire actuelle. Pp. 483-493. In: Lévi, C. & Boury-Esnault, N. (Eds), Biologie des Spongiaires - Sponge Biology. Colloques Internationaux du Centre National de la Recherche Scientifique, 291. (Centre Nacional de la Recerca Científica).
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Merliida». [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Taxonomic tree». [Consulta: 29 novembre 2020].
# Daurel e Beton

Daurel e Beton és una cançó de gesta de la literatura occitana medieval. Es tracta d'una cançó en poc menys 2.200 versos decasíl·labs repartits en 53 laisses, escrita entre 1170 i 1200. Es creu que l'autor va viure entre l'Agenès i el Llemosí. Es conserva en un únic manuscrit, mal conservat; els darrers versos són il·legibles.
És citada en l'ensenhamen de Guerau de Cabrera.

## Resum de l'argument

Conta com Beuve d'Handstone i el comte Gui, amb qui s'han jurat fidelitat però que en realitat és un traïdor, viatgen a la cort de Carlemany on Beuve es casa amb Ermengarda, germana de Carlemany. De tornada a Poitiers, Ermengarda té un fill, Beton. Gui vol fer seva Ermengarda i acaba assassinant Beuve durant una cacera. L'emperador, subornat per Gui, dona Ermegarda en matrimoni al traïdor; veient-lo en perill, Ermengarda amaga el seu fill en una illa. Quan Beton és descobert i posat en perill, el joglar Daurel, que havia servit fidelment a Beuve i a qui Beuve havia fet senyor de Monclar, el rescata i se l'endu al seu castell. Gui assetja Monclar i Daurel salva Beton sacrificant el seu propi fill i marxa amb Beton a Babilònia. Beton creix a Babilònia on desenvolupa grans virtuts cavalleresques i corteses. Quan se li revela la història del seu naixement, decideix retornar per venjar-se però abans obté la mà de la filla de l'emir de Babilònia, Erimena, que es fa batejar. Daurel i Beton tornen i vengen Beuve. Beton es casa amb Erimena i es converteix en senyor dels dominis del seu pare.
Hi destaca la barreja d'arcaisme moral, on ressalta tot un fons de psicologia masculina, i innovació social, ja que té un caràcter plebeu, i on l'amistat entre els personatges de Beton i Daurel ultrapassa els lligams entre senyor i vassall. No fa concessions a un refinament psicològic, entre la màgia i la crueltat, i alguns crítics la consideren una obra rude i primitiva.

## Bibliografia

* Robèrt Lafont / Christian Anatole (1973) Història de la literatura occitana Dopesa, Barcelona.
* Lucia Lazzerini, Letteratura medievale in lingua d'oc. Roma, Mucchi, 2001, p. 200ss
* Joseph Salvat, "Daurel e Beton" a Dictionnaire des lettres françaises: le Moyen Âge, éd. Geneviève Hasenohr i Michel Zink, Paris, Fayard (La Pochothèque), 1994, p. 371-372
* Paul Meyer, ed., Daurel et Beton. Chanson de geste provençale, publiée pour la première fois d'après le manuscrit unique appartenant à M. A. Didot. Paris: Didot, 1880
* Arthur S. Kimmel (ed.), Daurel et Beton. A critical edition of the Old Provençal Epic ... with notes and prolegomena. Chapel Hill, University of North Carolina, 1971

## Enllaços externs

* Text de la cançó en línia
* Bibliografia a ARLIMA
* Article a l'Enciclopèdia catalana
# Progress in Polymer Science

Progress in Polymer Science (abreviatura Prog. Polym. Sci.) és la més important revista científica dedicada als polímers. És publicada des del 1967 per l'editorial britanica Elsevier. El seu factor d'impacte és molt alt, 26,854 el 2013. Ocupa la 1$^a$ posició de qualitat de revistes dedicades a la química orgànica, i a la de polímers i plàstics, en el rànquing SCImago.
Publica articles de resum de l'estat de la tècnica per autoritats reconegudes internacionalment en ciència dels polímers i l'enginyeria, una de les disciplines de major creixement. La revista ofereix un vincle entre els articles originals, novetats publicades en patents, i el coneixement actualitzat de la tecnologia. Publica articles de revisió sobre temes no només dins dels camps tradicionals de la ciència i la tecnologia de polímers -química, física i polímers d'enginyeria que implica-, sinó també dins dels camps en desenvolupament interdisciplinaris com ara polímers funcionals i d'especialitat, biomaterials, polímers i l'administració de fàrmacs, polímers en aplicacions electròniques, compostos, polímers conductors, materials cristal·lins líquids i les interfases entre polímers i ceràmiques, i noves tècniques de fabricació, on s'estan fent importants contribucions. Els col·laboradors solen ser convidats per l'editor.

## Referències

* ↑ «Journal Rankings». SCImago, Journal & Country Rank, 2015. [Consulta: 25 març 2015].
* ↑ «Progress in Polymer science». Elsevier. [Consulta: 25 març 2015].

## Enllaços externs

* Web Progress in Polymer Science
# Glucomanan

El glucomanan (E425. és un polisacàrid d'alt pes molecular (500.000-2.000.000) amb unitats de D-manosa i D-glucosa amb una ratio de 1,6:1 amb ramificació aproximadament cada 50 o 60 unitats. Es troba al bosc, però també és el principal constituent de la goma de Konjac.
El glucomanan com a additiu alimentari:
* E425 (i) goma konjac
* E425 (ii) konjac glucomanan
"Els accidents mortals, principalment en infants i en persones majors d'edat, s'han produït en diversos interns o externs a la Unió Europea. Aquests accidents van ser deguts a l'asfíxia com a conseqüència del consum de dolços en forma de productes llepolies que contenien konjac. A causa del risc d'asfíxia, l'ús d'E425 konjac en gelatina de confiteria va ser prohibida a la Unió Europea per una directiva de 18 de juny l'any 2003".

## Referències

* ↑ Parlament Europeu et Consell d'Europa. «La Directive 95/2/CE concernant les additifs alimentaires autres que les colorants et les édulcorants» (en francès) p. 1-56, 20-02-1995. [Consulta: 19 maig 2008].
* ↑ Kaname Katsuraya, Kohsaku Okuyamab, Kenichi Hatanakab, Ryuichi Oshimab, Takaya Satoc, and Kei Matsuzakic «Constitution of konjac glucomannan: chemical analysis and 13C NMR spectroscopy». Carbohydrate Polymers, 53, 2, 2003, pàg. 183–189. DOI: 10.1016/S0144-8617(03)00039-0.
* ↑ Parlament Europeu et Consell d'Europa. «La Directive 95/2/CE concernant les additifs alimentaires autres que les colorants et les édulcorants» (en francès) p. 1-56, 20-02-1995. [Consulta: 19 maig 2008].. PDF