OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 2-Cloroetanol

El 2-cloroetanol és un compost químic orgànic de la classe dels alcohols amb la fórmula CH$_3$CHClOH. És un líquid incolor que té una olor forta i dolça. S'utilitza principalment com a intermedi en la producció d'altres productes químics. Pot ser tòxic si s'ingereix o s'inhala en grans quantitats.

## Estructura

El 2-cloroetanol és una molècula amb una cadena de dos carbonis, un d'ells enllaçat a un àtom de clor i l'altre a un grup hidroxi (–OH). És, per tant, un alcohol halogenat amb clor.

## Preparació

El 2-cloroetanol es pot preparar mitjançant la cloració de l'etanol. La reacció es pot dur a terme usant un agent de cloració com el clor o el clorur d'hidrogen en presència d'un catalitzador com l'àcid sulfúric.

## Ús

El 2-cloroetanol s'utilitza principalment com a intermedi en la producció d'altres productes químics. Alguns dels seus usos principals inclouen:
En la síntesi d'altres substàncies químiques, el 2-cloroetanol s'empra com a material de partida en la síntesi d'altres substàncies químiques com la 2-cloroetanamida, el 2-cloroetilvinil èter i en la producció d'òxid d'etilè, una substància química que es fa ús per fabricar una gran varietat de productes com ara detergents, tensioactius i polietilènglicols.
Com a dissolvent, el 2-cloroetanol és un dissolvent polar i pot dissoldre una àmplia gamma de compostos polars i no polars. Es fa servir com a dissolvent en la producció de diversos compostos orgànics, com ara colorants, productes farmacèutics i pesticides.
En ús de laboratori, el 2-cloroetanol s'usa en alguns procediments de laboratori, com per exemple en l'aïllament d'ADN i ARN per precipitació.

## Toxicitat

El 2-cloroetanol és una substància química tòxica que pot ser perjudicial si s'ingereix, s'inhala o s'absorbeix a través de la pell. La toxicitat del 2-cloroetanol pot variar segons la via d'exposició i la quantitat de la substància química que absorbeix l'organisme. La ingestió de 2-cloroetanol pot causar nàusees, vòmits, dolor abdominal i depressió del sistema nerviós central. Les dosis altes poden provocar danys hepàtics i renals, i fins i tot la mort. La inhalació pot causar irritació dels ulls, el nas i la gola, així com tos, dificultat per respirar i mals de cap. Els alts nivells d'exposició poden conduir a la inconsciència i la mort. Per contacte amb la pell pot causar irritació i enrogiment. El contacte prolongat pot provocar desgreixament i esquerdes de la pell. Per contacte amb els ulls pot causar irritació ocular, enrogiment i ardor. L'exposició a llarg termini al 2-cloroetanol pot causar danys al fetge, als ronyons i al sistema nerviós. També s'ha relacionat amb càncer en animals, i algunes agències el consideren un possible cancerigen humà.

## Referències

* 1 2 C. BISHOP, EDWARD «Acute Exposure Guideline Levels for Selected Airborne Chemicals, volume 17». Ethylene Chlorohydrin Final AEGL Document.
* ↑ «Document Display | NEPIS | US EPA» (en anglès). [Consulta: 14 gener 2023].
# Iván Luis Zamorano Zamora

Iván Luis Zamorano Zamora (nascut el 18 de gener del 1967 a Santiago de Xile) conegut futbolísticament com a Iván Zamorano, és un exjugador de futbol, dels més importants de la història de Xile. Va jugar per molts clubs, els més destacats: Sevilla FC i Reial Madrid a Espanya i l'Inter a Itàlia. Va guanyar la lliga espanyola i va ser el Pitxitxi amb el Reial Madrid la mateixa temporada, i va guanyar la Copa de la UEFA amb l'Inter de Milà. Va jugar la Copa del món de França amb la selecció xilena el 1998.

## Palmarès
### Equips

Cobresal
* Primera divisió xilena (1987)
Real Madrid
* Copa del Rei (1993)
* Supercopa d'Espanya (1993)
* Copa Iberoamericana (1994)
* Primera divisió (1995)
Inter de Milà
* Copa de la UEFA (1998)
Club America
* Lliga mexicana (2002)

### Individuals

* Trofeu EFE: 1993, 1995
* Trofeu Pichichi: 1995

## Referències

* ↑ «Los números de Iván Zamorano». EMOL, 26-11-2003. [Consulta: 13 novembre 2016].
* ↑ «Iván Zamorano, goles y calidad hechos en Chile», 23-12-2003. [Consulta: 27 gener 2012].
* ↑ «Pele's list of the greatest» (en anglès). BBC. [Consulta: 1r novembre 2021].
* ↑ «Grandes jugadores sudamericanos: Iván Zamorano». Arxivat de l'original el 14 octubre 2013. [Consulta: 16 agost 2021].
* ↑ Marcotti, Gabriele «Top 50 greatest Inter Milan players». The Times, 31-03-2009 [Consulta: 11 febrer 2011].
* ↑ «¡Sa-Za! Revelan inédita foto de Marcelo Salas e Iván Zamorano en el Mundial de Francia 1998» (en castellà), 08-01-2023. [Consulta: 11 febrer 2024].

## Enllaços externs

* Iván Luis Zamorano - Partits internacionals (anglès)
Iván Zamorano amb Xile - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Xile – Copa Amèrica de futbol 1991
1 Toledo •
2 Espinoza •
3 Garrido •
4 Margas •
5 Vilches •
6 Miguel Ramírez •
7 Yáñez •
8 Contreras •
9 Zamorano •
10 Pizarro •
11 Rubio •
12 Cornez •
13 Fuentes •
14 Romero •
15 Mendoza •
16 Gómez •
17 Parraguez •
18 Vera •
19 Basay •
20 Estay •
21 González •
22 Vega •
Seleccionador: Salah
Selecció de futbol de Xile – Copa Amèrica de futbol 1993
1 Toledo •
2 Mendoza •
3 Vilches •
4 Margas •
5 Miguel Ramírez •
6 Pizarro •
7 Zambrano •
8 Lepe •
9 Zamorano •
10 Estay •
11 Vega •
12 Marcelo Ramírez •
13 Cornejo •
14 López •
15 Musrri •
16 Parraguez •
17 Guevara •
18 González •
19 Figueroa •
20 Sierra •
21 Castillo •
22 Barrera •
Seleccionador: Salah
Selecció de futbol de Xile – Copa del Món de futbol 1998
1 Tapia •
2 Castañeda •
3 Fuentes •
4 Rojas •
5 Margas •
6 Reyes •
7 Parraguez •
8 Acuña •
9 Zamorano •
10 Sierra •
11 Salas •
12 Marcelo Ramírez •
13 Neira •
14 Miguel Ramírez •
15 Villarroel •
16 Aros •
17 Vega •
18 Musrri •
19 Cornejo •
20 Estay •
21 Barrera •
22 Tejas •
Seleccionador: Acosta
Selecció de futbol de Xile – Copa Amèrica de futbol 1999
1 Marcelo Ramírez •
2 Palacios •
3 Miguel Ramírez •
4 Rojas •
5 Margas •
6 Reyes •
7 Parraguez •
8 Acuña •
9 Zamorano •
10 Sierra •
11 Salas •
12 Tapia •
13 Vargas •
14 Cartes •
15 Villarroel •
16 Aros •
17 Núñez •
18 González •
19 Valencia •
20 Estay •
21 Contreras •
22 Pizarro •
Seleccionador: Acosta :
# Sredneuralsk

Sredneuralsk (en rus: Среднеуральск) és una ciutat de l'óblast de Sverdlovsk, a Rússia, segons el cens del 2021 tenia 23.889 habitants.

## Referències

* ↑ Статья об открывшемся новом ФАПе в посёлке Белоречка
* ↑ «Поселок Басьяновский». Свердловская областная универсальная научная библиотека им. В. Г. Белинского. [Consulta: 18 agost 2019].
* ↑ «Об отнесении рабочего поселка Басьяновский, расположенного на территории Верхнесалдинского района, к категории сельских населенных пунктов к виду поселок, Закон Свердловской области от 21 июля 2004 года №54-ОЗ». docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2018-04-23. [Consulta: 22 abril 2018].
# Wulingyuan

Regió d'interès panoràmic i històric Wulingyuan (xinès: 武陵源, pinyin: Wǔlíng iuans) està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1992 a la província de Hunan, Xina. Les muntanyes Wuling ocupen la major part d'aquesta regió.
Destaca pels més de 3.000 pilars de pedra arenisca de quarsita i pics en la major part del lloc, molts d'ells de més de 200 metres d'altura, juntament amb molts barrancs i gorges amb atractius rierols, piscines i cascades. Compta amb 40 coves, moltes d'elles amb grans dipòsits de calcita, i dos ponts naturals, el Xianrenqiao (Pont dels immortals) i Tianqiashengkong (pont a través del cel).

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Wulingyuan Scenic and Historic Interest Area» (en anglès). [Consulta: 18 març 2021].
# Districte de Lichtenberg

El Districte de Lichtenberg és el districte (Bezirk) onzè de Berlín. Creat al 1920 amb la Llei del Gran Berlín. Amb la reforma administrativa de Berlín de 2001 va absorbir els districte veí d'Hohenschönhausen.
Als anys setanta, el govern de la RDA va construir nombrosos edificis prefabricats de gran alçada (Plattenbau) a l'est del districte de Lichtenberg. Actualment aquesta zona queda al districte de Marzahn-Hellersdorf.

## Geografia

El districte conté el Tierpark Berlin a Friedrichsfelde, el més gran dels dos zoològics de Berlín. Lichtenberg va ser també el lloc de l'extens complex de la seu del Stasi, el servei d'intel·ligència de l'Alemanya Oriental. Abans de l'establiment de la RDA, va allotjar l'oficina principal de l'Administració Militar Soviètica a Berlín, i abans d'això es tractava d'una seu de la Wehrmacht. El complex és ara la ubicació del Museu de la Stasi. El Memorial de la presó de Hohenschönhausen es troba al lloc de la presó principal del Stasi. Lichtenberg és també la ubicació del Museu Germano-Rus, el lloc històric de la rendició incondicional de les forces armades alemanyes (Wehrmacht) al 8 de maig de 1945.

## Administració

Resultats a les eleccions del districte de 2016
* Die Linke: 18 escons
* SPD: 13 escons
* Alternativa per Alemanya: 12 escons
* CDU: 7 escons
* PIRATEN: 5 escons

## Barris

| Ortsteile | Àrea (km²) | Habitants 30 Juny 2008 | Densitat (inhabitants/km²) |
| 1101 Friedrichsfelde | 5.8 | 50,010 | 8,622 |
| 1102 Karlshorst | 6.6 | 21,057 | 3,190 |
| 1103 Lichtenberg | 7.33 | 32,295 | 4,406 |
| 1104 Falkenberg | 3.0 | 1,164 | 388 |
| 1106 Malchow | 3.0 | 450 | 150 |
| 1107 Wartenberg | 5.31 | 2,433 | 458 |
| 1109 Neu-Hohenschönhausen | 5.32 | 53,698 | 10,094 |
| 1110 Alt-Hohenschönhausen | 10.0 | 41,780 | 4,178 |
| 1111 Fennpfuhl | 1.75 | 30,932 | 17,675 |
| 1112 Rummelsburg | 4.16 | 17,567 | 4,223 |

## Ciutats agermanades

* 5è districte de Maputo, Moçambic
* Białołęka, Varsòvia, Polònia
* Kaliningrad, Rússia
* Powiat de Hajnowski, Polònia
* Districte municipal de Jurbarkas, Lituània
* Margareten, Viena, Àustria
* Hanoi, Vietnam

## Bibliografia

* Jan Feustel: Spaziergänge in Lichtenberg. Haude und Spener, Berlin 1996, ISBN 3-7759-0409-3.
* Bezirksamt Lichtenberg von Berlin (Hrsg.): Rathaus Lichtenberg. Nicolaische Verlagsbuchhandlung, Berlin 1994, ISBN 3-87584-532-3 (Geschichte Lichtenbergs und viel altes Kartenmaterial, Schwerpunkt auf dem Rathaus Lichtenberg).
* Museum Lichtenberg im Stadthaus (Hrsg.): 725 Jahre Lichtenberg – Große Geschichten der kleinen Dörfer. Ausstellungskatalog (Berlin 2013).
* Bezirksamt Lichtenberg von Berlin (Hrsg.): Lust auf Lichtenberg. Berlin 2004.
* Jürgen Hofmann: Lichtenberg – Kurze Geschichte eines Berliner Bezirks. Bezirksamt Lichtenberg von Berlin (Hrsg.), Berlin 2013, ISBN 978-3-00-043170-8.
* Museum Lichtenberg im Stadthaus (Hrsg.): Faszination Archäologie. Funde aus Ur- und Frühgeschichte in Lichtenberg und Hohenschönhausen. Begleitbroschüre zur Ausstellung (Berlin 2012).

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del districte (alemany)
# Línia evolutiva de Shieldon
## Shieldon

Shieldon és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak.

## Bastiodon

Bastiodon és una de les espècies que apareixen a la franquícia Pokémon, una sèrie de videojocs, anime, mangues, llibres, cartes col·leccionables i altres mitjans que va ser inventada per Satoshi Tajiri i ha generat milers de milions de dòlars en beneficis per a Nintendo i Game Freak.

## Referències

* 1 2 «Pokémon Franchise Approaches 150 Million Games Sold» (en anglès). PR Newswire. Nintendo, 04-10-2005 [Consulta: 21 setembre 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial de Pokémon
* Shieldon a Bulbapedia (anglès)
* Bastiodon a Bulbapedia (anglès)
Espècies de Pokémon :
# Eastland

Eastland és una població dels Estats Units a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 3.769 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Eastland tenia 3.769 habitants, 1.475 habitatges, i 998 famílies. La densitat de població era de 514,2 habitants/km².
Dels 1.475 habitatges en un 33,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,2% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 32,3% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,7% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 19,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.277 $ i la renda mediana per família de 34.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.072 $ mentre que les dones 16.574 $. La renda per capita de la població era de 17.339 $. Aproximadament el 14,2% de les famílies i el 17% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Eastland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Eastland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Memoria.cat

Memoria.cat és un portal web impulsat per l'Associació Memòria i Història de Manresa.
Es tracta d'un repositori que conté més de 20 webs amb milers de documents, imatges, vídeos i informacions relacionats amb la història de Manresa, especialment amb tot allò que fa referlència a la República, la Guerra Civil i el franquisme. El portal també inclou alguns documents especialment significatius de la història contemporània de Catalunya, trobats en diferents arxius.
El portal fou creat l'octubre de 2007 per l'historiador Joaquim Aloy, com a pàgina personal que agrupava els seus webs d'història. El febrer de 2009 va passar a ser el portal de l'associació. El 2010 va rebre el seu primer premi, el Premi d'Història Sapiens 2010, per la feina de divulgació de la Història a través de les noves tecnologies. Un any després rebria un altre premi, aquest cop de la Comissió de la Dignitat. El maig del 2013 va rebre el Premi Regió7 i Televisió de Manresa corresponent a l'àmbit de comunicació. Al seu torn, el web de Joaquim Amat-Piniella va ser nominat al IV Premi Lletra de pàgines web de literatura catalana per ser punt obligat de referència sobre l'autor pel volum i la qualitat de la informació i la documentació aplegades.

## Premis i reconeixements

* 2010 - Premi d'Història Sàpiens
* 2011 - Premi Dignitat, concedit per la Comissió de la Dignitat
* 2013 - Premi Regió7 i Televisió de Manresa any 2013 corresponent a l'àmbit de comunicació

## Referències

* ↑ Casas, Sònia «Entrevista a Joaquim Aloy». Sàpiens format = paper. Sàpiens Publicacions [Barcelona], núm.126, 01-02-2013, p.24-25. ISSN: 1695-2014.
* ↑ «L'historiador Quim Aloy aplega en l'espai www.memoria.cat treballs, documents i testimonis de recuperació de la memòria local», 18-10-2007. [Consulta: 17 març 2013].
* 1 2 «Èxit de participació en la primera edició del Dia SÀPIENS», 04-10-2010. Arxivat de l'original el 2 de gener 2012. [Consulta: 17 març 2013].
* 1 2 «Premis Dignitat 2010 Nit de la Memòria 2011», 17-07-2011. [Consulta: 17 març 2013].
* 1 2 «Els premis de Regió7 i TVM reivindiquen la força de la gent». [Consulta: 12 maig 2013].
* 1 2 «La cerimònia i els guardonats pels premis Regió7 i TVM, en imatges», 22-05-2013. [Consulta: 27 maig 2013].
* ↑ «Quart premi Lletra de pàgines web de literatura catalana». [Consulta: 17 març 2013].

## Enllaços externs

* Memoria.cat. Portal de webs de l'Associació Memòria i Història de Manresa.
* Resportatge sobre memoria.cat a la revista Sàpiens: "Memoria.cat, un portal de referència. La història en un web" Arxivat 2013-02-22 a Wayback Machine.
# Ivan Jazbinšek

Ivan Jazbinšek (9 d'abril de 1914 - 28 de juny de 1996) fou un futbolista croat de la dècada de 1940 d'origen eslovè.
Fou 7 cops internacional amb la selecció iugoslava i 18 cops amb Croàcia. Pel que fa a clubs, defensà els colors de BSK Beograd, HŠK Građanski Zagreb, Metalac Zagreb i Dinamo Zagreb.
Posteriorment fou entrenador a clubs com NK Zagreb, Dinamo o Toronto Croatia de la Canadian National Soccer League.

## Referències

* ↑ ŽIVLJENJEPISI SLOVENCEV V HRVAŠKEM ŠPORTU. slovenci-zagreb.hr (2014)
* ↑ Profile at Serbian federation official site
* ↑ «Istaknuti nogometaši i treneri hrvatskog iseljeništva - drugi dio» (en croat). .
* ↑ Sopta, Marin «Gradski vijećnik Toronta: Ova momčad je nešto najbolje što se moglo dogoditi našoj ligi. Svi žele pobijediti Croatiju!» (en croat). .
# E84

La ruta europea E84 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Keşan (Turquia) i finalitza a Silivri (Turquia). Té una longitud de 163 km. Té una orientació d'est a oest i passa per les ciutats de Keşan, Romania, Tekirdag i Silivri.
# Anholt (Dinamarca)

Anholt és una illa de Dinamarca situada a l'estret de Kattegat, a mig camí entre Jutlàndia i Suècia, a l'entrada del Mar Bàltic. El gener de 2010 tenia 171 habitants. Anholt ocupa una superfície de 21,75 km². Anholt forma part del municipi de Norddjurs a la regió Midtjylland.
La part est, anomenada "Ørkenen" - el Desert - no té arbres; el govern ha protegit aquesta zona i no hi permet construir. Aquest desert, en realitat un bruguerar esclarissat, mai ha estat llaurat i per això conserva la topografia de quan es va acabar la darrera glaciació,fa uns 10.000 anys.
Anholt té dues poblacions, el port i la vila d'Anholt.

## Turisme

Unes 60.000 persones visiten Anholt cada any.

## Història

Anholt ha estat poblada des de la darrera glaciació i s'ha trobat artefactes de sílex, posteriorment va estar ocupada per vikings.
El registre de terres del rei Valdemar II de Dinamarca evidencia que aquest rei hi tenia una casa a Sønderbjerg, el punt més alt de l'illa. Aquesta illa va romandre danesa quan Dinamarca cedí Halland a Suècia el 1645.

## Notes

* ↑ "Danmarks Statistik." Retrieved 27 June 2010.

## Referències

* Hahn-Pedersen, Morten (2003) "Reports on Baltic Lights - Denmark", in Jerzy Litwin (ed.) Baltic Sea Identity: Common Sea – Common Culture? (Centralne Muzeum Morskie w Gdańsku).
* Hepper, David J. (1994) British Warship Losses in the Age of Sail, 1650-1859. (Rotherfield: Jean Boudriot). ISBN 0-948864-30-3
* Hubback, J.H. and Edith C. Hubback (1906) Jane Austen's Sailor Brothers: Being the Adventures of Sir Francis Austen, G.C.B., Admiral of the Fleet and Rear-Admiral Charles Austen, (Londres i Nova York: J. Lane).
* Kjaergaard, Thorkild (1994) The Danish revolution, 1500 - 1800 : an ecohistorical interpretation. (Cambridge Univ. Press). ISBN 978-0-521-44267-1
Plantilla:Iw-ref Plantilla:Iw-ref Plantilla:Iw-ref

## Enllaços externs

* Anholt.dk Arxivat 2012-07-17 a Wayback Machine. — Information about Anholt Island
* Brochure about Anholt Island Arxivat 2011-05-27 a Wayback Machine.
# Hinesville

Hinesville és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 30.392 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hinesville tenia 30.392 habitants, 10.528 habitatges, i 8.032 famílies. La densitat de població era de 723,5 habitants/km².
Dels 10.528 habitatges en un 50,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 23,7% no eren unitats familiars. En el 17,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,2% tenia menys de 18 anys, un 13,8% entre 18 i 24, un 36% entre 25 i 44, un 12,9% de 45 a 60 i un 3,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.013 $ i la renda mediana per família de 36.221 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.135 $ mentre que les dones 20.813 $. La renda per capita de la població era de 14.300 $. Entorn del 13,8% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hinesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hinesville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carrer del Correo

La carrer del Correo és un carrer de Madrid, un del deu que neixen a la Puerta del Sol. És un carrer de molt curt recorregut, ja que solament arriba fins a la Plaça de Pontejos. El seu nom procedeix de l'entrada principal per als carruatges que portaven la correspondència.
Es troba entre l'edifici de la Reial Casa de Correos i Casa Cordero, dos dels edificis més antics de la Puerta del Sol. Aquest carrer dona sortida a la segona porta de l'edifici de Correus (la principal dona a la Puerta del Sol). El carrer desemboca en una petita plaça: Plaça del Marqués Viudo de Pontejos (anomenada així en honor de Joaquín Vizcaíno, marquès vidu de Pontejos, qui fundà la Caixa d'Estalvis de Madrid i fou alcalde de la Vila, encara que només un any). En l'actualitat el carrer del Correo és, dels deu carrers que neixen en la Puerta del Sol, la de menor trànsit i amplària.

## Història

El nom és adquirit per ser el carrer per la qual obstaculitzen i sortien les postes de correus. El carrer era important en el Madrid del segle xvii a causa de ser una de les principals fonts d'informació, generalment procedent de forasters i nouvinguts a la ciutat. Aquesta situació feia que el carrer fos molt transitada per curiosos. La Casa de Correos posseeix una porta en aquest carrer i en la polleguera d'ella va trobar la mort José Canterac el 18 de gener de 1835, en intentar reduir als amotinats del batallón Ligero que es trobaven dins.
El 13 de setembre de 1974, ETA va perpetrar un atemptat en la Cafeteria Rolando, situada en el número 4 del carrer, enfront de l'edifici de Governació. Una bomba va fer explotar a les 14:35 hores i va causar dotze morts i setanta-un ferits.

## Referències

* 1 2 Ossorio y Bernard, Manuel. Comunidad de Madrid. Viaje Crítico alrededor de la Puerta del Sol. María Isabel Jiménez Morales. Madrid: Castalia, 2001, p. 100. ISBN 87-7039-872-5.
* ↑ 1979 El País
* ↑ 1974 Blanco y Negro - ABC, pp:26

## Vegeu també

* Casa Cordero
* Atemptat del carrer del Correo
# Arrunt

Arrunt és el nom dels següents personatges:
* Arrunt, germà de Tarquini Prisc i oncle de Tarquini el Superb.
* Arrunt, germà de Tarquini el Superb.
* Arrunt, fill de Tarquini el Superb.
* Arrunt, fill del rei etrusc Porsenna
* Arrunt de Clúsium, personatge llegendari
# Jaume Quintana

Jaume Quintana (segle xvi) fou un religiós que va arribar a ser abat de Sant Pere de Besalú. D'ell se sap que el 1530 va ordenar al prior del monestir, ja que es tracta d'un abat comendatari i que no residia al cenobi, que fes un seguit de reconeixements, concretament al Santuari del Collell, i a les parròquies d'Olot, Batet, Cot, Porretes i el Torn.

## Bibliografia

* Diversos autors, España Sagrada", vol. LXXXIII, cap. IX, pàg. 138.
# E840

La ruta europea E840 és una carretera que forma part de la Xarxa de carreteres europees. Comença a Sassari (Itàlia) i finalitza a Civitavecchia (Itàlia). Té una longitud de 105 km. Té una orientació d'est a oest.