OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc I Crispo

Francesc I Crispo fou el dècim duc de l'Arxipèlag i de Naxos, baró d'Astrogidis, senyor de Milos (1376-1383), de Santorí, d'Andros (fins a 1384 en què el va cedir al seu gendre Pietro Zeno casat amb la filla Petronela), d'Astipàlea, Delos, Ios, i consenyor d'Amorgos.
El 1383, sent senyor de Milos des de 1376, va agafar el poder en una revolta armada i es va casar amb la princesa Fiorenza Sanudo (Fiorenza II Sanudo), filla de Marco Sanudo (fill de Guillem I Sanudo, quart duc de Naxos i de l'Arxipèlag)
Va morir el 1397 i la seva dona li va sobreviure. El va succeir el seu fill Jaume I Crispo. La senyoria de Ios fou llegada al seu fill Marc I Crispo.

## Referències

* Genealogia
# Francesc I Gattiluso

Francesc I Gattiluso fou un patrici genovès que va posar al servei del romà d'Orient Joan V Paleòleg naus i homes per ajudar-lo a recuperar el tron del que havia estat desposseït (1354) i l'emperador a canvi li va donar la senyoria de Lesbos i la mà de la seva filla Maria (17 de juliol de 1355).
Va governar l'illa reconeixent sempre a l'emperador i plenament integrat a la cultura romana d'Orient. Va morir a causa d'un terratrèmol el 6 d'agost de 1384 en el que també va morir el seu fill gran Andrònic Gattiluso i el segon Domenicco Gattiluso. El va succeir el seu tercer fill Francesc II Gattiluso.
# Amphilius atesuensis

Amphilius atesuensis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes. Va ser descrit el 1904 per l'ictiòleg belgo-britànic George Albert Boulenger. Poden assolir els 9,3 cm de llargària total.
Es troba a Àfrica: Guinea, Libèria, Sierra Leone, Ghana i Togo.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A. «III.— Descriptions of new West-African Freshwater Fishes» (en anglès). Annals and Magazine of Natural History, 14, 79, 01-07-1904, pàg. 16–20. DOI: 10.1080/03745480409442961. ISSN: 0374-5481.
* 1 2 Binohlan, Crispina B.; Musschoot, Tobias. «Amphilius atesuensis Boulenger, 1904» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Olaosebikan, B.D. i A. Raji 1998. Field guide to Nigerian freshwater fishes. Federal College of Freshwater Fisheries Technology, New Bussa, Nigèria. 106 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Ferraris, Carl J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (pdf) (en anglès). Zootaxa, 1418, 2007.
# Annemasse

Annemasse és una ciutat francesa situada al departament de l'Alta Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
Annemasse és una ciutat que està a la frontera entre França i Suïssa, i és gairebé una part de l'aglomeració de Ginebra. Està al costat del riu Arve i en el recorregut de l'Autopista Blanca de Mâcon a Chamonix.
# Navi

Navi és el nom dels següents personatges:
* Navi, personatge fictici, vegeu Llista de personatges de The Legend of Zelda
* Attus Navi, àugur romà
# Nichols (Carolina del Sud)

Nichols és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 408 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nichols tenia 408 habitants, 176 habitatges i 120 famílies. La densitat de població era de 113,3 habitants/km².
Dels 176 habitatges en un 17,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,3% hi vivien parelles casades, en un 19,3% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,6% tenia menys de 18 anys, un 12,5% entre 18 i 24, un 22,3% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.597$ i la renda mediana per família de 43.393$. Els homes tenien una renda mediana de 30.000$ mentre que les dones 19.306$. La renda per capita de la població era de 18.092$. Entorn del 6,6% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nichols». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nichols». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nichols (Wisconsin)

Nichols és una població dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 307 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nichols tenia 307 habitants, 122 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 137,8 habitants per km².
Dels 122 habitatges en un 36,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,6% hi vivien parelles casades, en un 9,8% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 28,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,6% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 39,1% entre 25 i 44, un 15,6% de 45 a 60 i un 6,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.042 $ i la renda mediana per família de 45.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.583 $ mentre que les dones 25.893 $. La renda per capita de la població era de 15.898 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nichols» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nichols». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nashville (Arkansas)

Nashville és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 4.878 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nashville tenia 4.878 habitants, 1.857 habitatges, i 1.179 famílies. La densitat de població era de 412,1 habitants/km².
Dels 1.857 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,6% hi vivien parelles casades, en un 18,5% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.480 $ i la renda mediana per família de 28.611 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.494 $ mentre que les dones 17.480 $. La renda per capita de la població era de 13.258 $. Entorn del 18,7% de les famílies i el 21,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nashville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nashville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Anna Torra i Sánchez

Anna Torra i Sánchez (Barcelona o Manila, 1895 o 1896 – Barcelona, 1989), també coneguda com Ana Torra de Vázquez, va ser una pintora catalana documentada a partir dels anys trenta del segle xx.
Anna Torra va néixer a finals del segle xix, cap a 1895 o 1896, a Manila, segons algunes fonts de l'època, o bé a Barcelona, segons els registres de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. La seva trajectòria personal i professional pràcticament s'ha de refer a través dels catàlegs de les exposicions en què va participar. Així, es coneix que va ser deixebla dels pintors Vicente Borrás i Abella, que era professor de l'Escola de Belles Arts de Barcelona, Eduardo Chicharro i Manuel Benedito Vives, tots dos professors i directors de la Reial Acadèmia de Belles Arts de San Fernando de Madrid.
L'any 1930 va participar en el gran concurs-exposició Barcelona vista pels seus artistes que va organitzar el Reial Cercle Artístic de Barcelona. Les obres dels participants es van poder veure al Palau de les Arts Decoratives el desembre de 1930 i al març de 1931.
L'any 1941 probablement ja vivia a Madrid, ja que va participar en la Primera Exposición Nacional de Arte que va organitzar l'Obra Sindical Educación y Descanso al Círculo de Bellas Artes. Hi va presentar un estudi a l'oli i, en el catàleg, consta com a «comerciant». Sigui com sigui, al 1950 ja residia a Madrid i va prendre part en l'Exposició Nacional de Belles Arts que es feia al Palau del Retiro amb una obra titulada Cosmos. Dos anys més tard hi va participar de nou amb la pintura Gladiolos.
El Museu de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi conserva dues obres d'Anna Torra, amb les quals l'any 1933 va obtenir el primer premi del concurs Comte de Lavern, valorat en 500 pessetes i instituït en honor de l'industrial i polític Pere Guerau Maristany i Oliver, comte de Lavern. Són les pintures Nu femení. Estudi d'acadèmia i Natura morta amb ventall.

## Referències

* 1 2 «Museu. Anna Torra». Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi. [Consulta: 8 gener 2021].
* 1 2 Catálogo Oficial de la Exposición Nacional de Bellas Artes de 1950. Catálogo oficial (en castellà). Madrid: Blass SA Tipográfica, 1950, p. 46, cat. 268.
* ↑ Repertori de catàlegs d'exposicions col·lectives d'art a Catalunya (fins a l'any 1938). 1. ed. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2002, p. 190 i 201. ISBN 84-7283-661-4.
* ↑ Catálogo General de la Primera Exposición Nacional de Arte organizada por la Obra Sindical «Educación y Descanso» (en castellà), 1941.
* ↑ Catálogo Oficial de la Exposición Nacional de Bellas Artes de 1952. Catálogo oficial (en castellà). Madrid: Blass SA Tipográfica, 1952, p. 39, cat. 251.
# Forcat

Forcat és un poble de la comarca aragonesa de la Ribagorça. Pertany al municipi de Montanui i es troba a 1.040 msnm. Hi viuen 9 persones. La seua església és dedicada a Santa Eulàlia i és del sigle XVIII.

## Referències

* ↑ «Forcat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Francesc de Paula Folch i Amich

Francesc de Paula Folch i Amich (Granada, 2 d'octubre de 1799 — Barcelona, 10 de desembre de 1888) fou un metge català del segle xix.
Fill de Jaume Folch i Gertrudis Amich. Casat amb Agnès Parellada. De 1830 a 1880 fou catedràtic de patologia general i d'anatomia patològica a la Facultat de Medicina, de la Universitat de Barcelona, de la que en seria degà.
El febrer de 1832, juntament amb Pedro María Rubio i Lorenzo Sánchez Núñez formà part de la comissió autoritzada pel rei Ferran VII d'Espanya per a viatjar per Europa per tal d'estudiar les epidèmies de còlera. Fruit d'això fou una Breve Descripcion del Colera Morbo Oriental (1834).
El 1845 va publicar un Tratado Elemental de Patologia General y Anatomia Patologica... (ISBN 1286982235).
La seva filla Mercè Folch i Parellada es va casar amb Josep Gallart i Forgas propietaris de Palau de les Heures. Un net seu era Alexandre Gallart i Folch.

## Referències

* ↑ Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona. Registre de defuncions. Any 1888. registre núm.8612
* ↑ «Francesc de Paula Folch i Amich». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Francesc de Paula Folch i Amich - Galeria de Metges Catalans
# Nicomedes I

Nicomedes I (en llatí Nicomedes, en grec antic Νικομήδης "Nikomédes") fou rei de Bitínia del 278 aC al 246 aC.
Va succeir al seu pare Zipetes el 278 aC. Al començament del seu regnat va fer matar als seus dos germans però el tercer, Zibees, es va poder escapar, va iniciar una revolta contra ell i va aconseguir mantenir un virtual estat independent a una part considerable de Bitínia. Amenaçat per Antíoc I Sòter de Síria que ja havia fet la guerra al seu pare, es va aliar amb Heraclea del Pont i una mica després amb Antígon II Gònates de Macedònia; els selèucides van fer un atac breu que no va tenir conseqüències i Antíoc es va retirar sense arriscar una batalla.
El seu màxim perill era doncs el seu germà Zipetes i contra ell va concertar aliança amb els gals que dirigits per Leonnorius i Lutarius havien arribat a l'altre costat del Bòsfor i estaven assetjant Bizanci (277 aC). Els va facilitar mitjans per creuar a Àsia i els va dirigir contra Zipetes al que amb l'ajut dels gals va derrotar i va executar, reunificant Bitínia, segons diuen Memnó d'Heraclea, Titus Livi i l'historiador Justí. És possible que després fos ajudat pels gals contra els selèucides però els fets posteriors no han quedat enregistrats.
Sembla que va aconseguir mantenir-se en el poder fins a la seva mort. El seu regnat va ser llarg i pacífic i el país va prosperar. Per perpetuar el seu nom va fundar una nova capital a la vora de la colònia megàrica d'Astacos, que va portar el nom de Nicomèdia (Νικομήδεια) i que ràpidament va prosperar. Eusebi de Cesarea situa la seva fundació el 264 aC.
Va morir en data desconeguda, però probablement cap al 246 aC. Es va casar dues vegades, la primera amb una dona frígia, Ditizela, que va morir accidentalment atacada pel gos preferit del rei, de la que va tenir dos fills: Prúsies i Zeiles, i una filla de nom Lisandra La seva segona dona, de nom Etazeta, el va convèncer de desheretar als fills del primer matrimoni per fer hereus als que tingués amb ella. Quan Nicomedes va morir va deixar hereu al fill gran del segon matrimoni, de nom desconegut, que era un infant, sota la regència d'Antígon II Gònates, Ptolemeu III Evergetes I, i les ciutats d'Heraclea del Pont, Cios i Bizanci, però Zeiles, fill del primer matrimoni, no va trigar a prendre el poder.
Probablement va ser aquest Nicomedes el que va intentar comprar la famosa Afrodita de Cnidos, de Praxíteles, a la ciutat de Cnidos, oferint-li el perdó de tot el deute públic a canvi de l'estàtua, segons diu Plini el Vell.

## Referències

* ↑ Nicomedes I a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1196
# Andrés Neuman

Andrés Neuman (Buenos Aires, 1977), és un escriptor argentí. Fill de músics emigrants, va acabar de créixer a Granada, on va donar classes de literatura hispanoamericana a la universitat. Des de 1991 viu a Granada. Influït per la globalització, les seues obres mostren aquesta influència.
La seva primera novel·la, Bariloche (1999), va ser finalista del Premi Herralde i va entrar a la llista de les 10 millors obres de l'any segons El Cultural. Les seves següents novel·les són La vida en las ventanas (2002), Una vez Argentina (2003) i El viajero del siglo (2009), Premi Alfaguara i Premi de la Crítica, i votada entre les cinc novel·les de l'any per la crítica d'El País i El Mundo. També ha escrit els llibres de contes El que espera, (2002) El último minuto (2007) i Alumbramiento (2006); els aforismes El equilibrista (2005), el llibre sobre Amèrica Llatina Cómo viajar sin ver (2010) i el volum Década (2008), que reuneix els seus poemes publicats.

## Referències

* 1 2 «Andrés Neuman». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
* ↑ Carrera, Elodie «La influencia de las nuevas tecnologías en la literatura de hoy. La vida en las ventanas y Microrréplicas de Andrés Neuman». L'Ordinaire des Amériques, 220, 2016, pàg. 1. DOI: 10.4000/orda.2825.
# Andrés Niño

Andrés Niño (Moguer, Huelva, 1475 - província de San Miguel, El Salvador, ca. 1530) fou un mariner castellà, membre d'una família de destacats navegants de Moguer. Era fill de Juan Niño i fou nomenat pilot reial de la Mar del Sud el 12 de juliol de 1514. Participà en diverses expedicions per les costes de Centroamèrica i va realitzar importants colonitzacions.

## Biografia

Nascut a Moguer el 1475, en els seus inicis va navegar pel govern de Portugal per la costa de l'Àfrica i les Índies Orientals. El 12 de juliol de 1514 fou nomenat Pilot Reial de la casa d'Índies. El 26 de novembre del mateix any salpà de Sevilla a bord de la caravel·la Santa María de la Consolación cap a Darién en seguiment de l'armada comandada per Pedrarias Dávila per reforçar i abastir la nova colònia de Castella de l'Or. Allà feu amistat amb Vasco Núñez de Balboa, el qual poc després fou mort. Aquest viatge li proporcionà el coneixement de noves possibilitats de navegació i relacions amb gent ben posicionada.
El 1518 viatjà a la Península buscant valedors per continuar els projectes iniciats per Nuñez de Balboa, estant durant un temps a la seva casa de Triana junt amb la seva muller Isabel García i els quatre fills. El 1519 una capitulació firmada a Saragossa amb la Corona li donava llicència per explorar i descobrir mil llegües a la costa del Mar del Sud cap a les Moluques. Al mateix temps s'ordenava a Pedrarias que li proporcionés la flota que pertanyia a Balboa.
El 13 de setembre de 1519 salpà aquesta armada de Sanlúcar de Barrameda portant com a Capità a Gil González Dávila i com a pilot i assessor Andrés Niño. Gil González per terra i Andrés Niño per mar arribaren a la costa del golf de San Lúcar, a l'altura de Nicoya (Costa Rica). Allà acordaren separar-se i Andrés Niño continuà per mar fins a arribar, el 23 de febrer de 1523, a un indret que anomenà riu de la Posesión (Corinto), a l'actual Nicaragua. Tot seguit descobrí un golf que anomenà Fonseca en honor de Juan Rodríguez de Fonseca. D'aquí continuà remuntant fins a situar-se a l'altura de Tehuantepec, on va emprendre el viatge de tornada cap al golf de San Lúcar on havia quedat amb Gil González.
Va morir el 1525 quan remuntava el riu Ulúa internant-se a la província de San Miguel, a l'actual El Salvador.

## Bibliografia

* Molina Argüello, Carlos: El piloto real Andrés Niño. Col. "Montemayor", Archivo Histórico Municipal; Fundación Municipal Cultura, Moguer, 1998.
* Ropero Regidor, Diego. Los Lugares Colombinos y su entorno. Fundación Ramón Areces, Madrid, 1992.
* Mena García, Carmen: Andrés Niño, maestre-mercader, piloto y explorador de las tierras centroamericanas. Col. "Montemayor", Archivo Histórico Municipal; Fundación Municipal Cultura, Moguer, 1998.
* Ropero Regidor, Diego. Moguer y América en la era de los descubrimientos. Col. "Biblioteca Nueva Urium", nº 2. Archivo Histórico Municipal; Fundación Municipal Cultura, Moguer, 2003. (ISBN 84-607-8932-2)
* Fernández Vial, Ignacio: Los marinos descubridores onubenses. Diputació Provincial de Huelva, Huelva, 2004. (ISBN 84-8163-352-6)

## Enllaços externs

* Los marineros de Huelva Arxivat 2007-12-11 a Wayback Machine.
# Fortalesa de la Concepció

La Fortalesa de la Concepció fou una fortificació construïda sota les ordres de Cristòfor Colom el 1494 a l'Illa Hispaniola. L'objectiu de la mateixa era fixar un centre econòmic-militar per dirigir l'explotació de les riqueses d'aquesta regió. Un cop acabada la fortalesa es van aixecar els edificis que van constituir la Vila de la Concepció.

## Història

Cristòfor Colom en el seu segon viatge es va trobar a l'any de 1494 amb una immensa i fèrtil vall i va decidir construir una fortalesa per facilitar el seu control militar i protegir l'explotació i transport de l'or que esperaven extreure a la regió de Cibao. Amb aquest objectiu també es van construir altres fortaleses en un recorregut que arribaria fins a Santo Domingo, situat al sud de l'illa. Colom nomenar a Miquel de Ballester primer alcaid de la fortalesa.
La fortalesa va tenir gran importància en la rebel·lió de Roldán, ja que va ser on al principi es van refugiar els rebels i on es va signar la capitulació entre Roldán i Cristòfor Colom que va posar fi a aquesta rebel·lió.
Prop d'aquest lloc, abans de la construcció de la fortalesa, es va produir la batalla del Baix Real contra Caonabo i els cacics que no van acceptar l'arribada dels estrangers. En aquesta batalla van vèncer els espanyols posant fi de la resistència indígena.

## Vila de la Concepció

El seu major apogeu va ser en els primers anys del segle xvi. Es van construir edificis administratius, tallers de fosa de metalls, hospitals, cases de fabricació de monedes, un enginy i una catedral, on es va ordenar el primer sacerdot d'Amèrica, Pedro Suárez Deza. En 1525 la vila perd valor estratègic per als espanyols i ja per 1538 la ciutat estava despoblada i oblidada. El 2 desembre 1562 un terratrèmol la destrueix. Segons estudis realitzats, s'estima que aquesta vila, construïda en pedra i maons, va tenir una dimensió de quatre quilòmetres quadrats.

## Enllaços externs

* Fortaleza y villa de la Concepción Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (castellà)
* História del Nuevo Mundo (castellà)
# Anthaeus

Anteu, Anthaeus o Anteos és el nom dels següents personatges:
* Anteu fou un escultor grec.
* Anteu era a la mitologia un fill de Posidó.
* Anteos fou un metge grec del segle I aC.
# Nivell macroscòpic

En física, el nivell macroscòpic és el nivell de descripció en què la posició o estat físic concret de les partícules que integren un cos pot ser resumit en una equació d'estat que només inclou magnituds extensives (volum, longitud, massa) i magnituds intensives mitjana (pressió, temperatura). Normalment degut a la gran mida de l'esmentat sistema poden menysprear els efectes quàntics i poden usar la mecànica estadística clàssica i les lleis de Newton com a bona aproximació. Igualment l'energia total del sistema es pot considerar com una magnitud contínua en lloc de com una magnitud quantitzada. Estenent la definició es parla d'objecte o fenomen macroscòpic quan les dimensions geomètriques o la magnitud física sobrepassen d'una certa mida. Normalment tots els objectes visibles a simple vista són a tots els efectes macroscòpics, en oposició als objectes microscòpics i els fenòmens microscòpics, no visibles a simple vista i on la mecànica quàntica pot tenir un paper important, en la seva descripció.

## Bibliografia

* Reif, F. (1965). Fundamentals of Statistical and Thermal Physics (International student edition. ed.). Boston: McGraw-Hill. p. 2. ISBN 007-051800-9.