OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Penya del Moro

«Penya del Moro» té aquests significats:
* Penya del Moro (Collserola), turó de la serra de Collserola.
* Penya del Moro (Begues), muntanya entre els municipis de Begues, Torrelles i Vallirana.
* Poblat ibèric de la Penya del Moro al turó Penya del Moro (Collserola).

## Vegeu també

* Penyeta del Moro
# Daizen Maeda

Daizen Maeda (前田 大然, 20 d'octubre de 1997) és un futbolista japonès.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2019. Va formar part de l'equip japonès a la Copa Amèrica de 2019. Va disputar 2 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2019 | 2 | 0 |
| Total | 2 | 0 |

## Referències

* ↑ Japan Football Association
* ↑ National Football Teams
# Asociación Club Deportivo Cali

L'Asociación Club Deportivo Cali, o simplement Deportivo Cali, és un club de futbol de la ciutat de Santiago de Cali, Colòmbia.

## Història

L'Asociación Club Deportivo Cali és un club esportiu del municipi de Cali, al departament del Valle del Cauca. Fundat el 23 de novembre de 1912 quan un grup de joves de la ciutat arribats d'Europa creen un club de futbol anomenat Cali Football Club. El seu uniforme era vermell i verd o vermell i blanc. És la primera institució esportiva creada a Colòmbia que perduraria fins als nostres dies després d'haver passat per dos reestructuracions des de la seva fundació per qüestions econòmiques, l'any de 1959 es constitueix com a associació i és reconeguda oficialment el 1962 el que en l'actualitat és l'Associació Esportiu Cali, avui dia té 102 anys el Deportivo Cali és més conegut com un club de futbol, però també competeix en altres disciplines com el bàsquet, el tennis, la natació, i futsal. Aquest club jugà fins a l'any 1927, quan es crea el Deportivo Cali per representar la ciutat als Jocs Olímpics Nacionals del 1928. Aquest club fou refundat el 1943. El club debutà a la lliga professional el 1948. Entre 1965 i 1980 el club visqué la seva època daurada amb 5 campionats del país de les 11 finals disputades. A finals dels 90 visqué una nova bona època amb dos títols més.
En la seva branca de futbol professional, ha obtingut els títols el 1965, 1967, 1969, 1970, 1974, 1996, 1998 i 2005, a més del títol de copa Postobon l'any 2010 i el títol de superlliga l'any 2014, convertint-lo en el cinquè club més guanyador de la Categoria Primera A colombiana amb 10 títols professionals, en la qual juga actualment. És l'equip de futbol amb la millor pedrera de jugadors de Colòmbia obtenint els títols nacionals juvenils en els anys 2009, 2012, 2014 i els títols nacionals prejuveniles en els anys 2011 i 2013, a més d'amplis reconeixements en tornejos internacionals com el torneig internacional de les Amèriques on ha obtingut 7 títols en les seves categories, que li han permès jugar al Torneig de Gradisca a Itàlia. És l'únic equip colombià amb estadi propi, sent aquest estadi (Estadi Esportiu Cali) el de major aforament d'espectadors en Colombia. A més, l'Esportiu Cali va ser el primer club colombià a disputar una final de la Copa Libertadores d'Amèrica.

## Referències

* ↑ «División Mayor del Fútbol Profesional Colombiano - > Cali» (en castellà). DIMAYOR, 25-11-2010. Arxivat de l'original el 2010-11-25. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ «Así es el nuevo Estadio Deportivo Cali» (en castellà). El Tiempo, 28-10-2008. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ «La Reseña» (en castellà). DeporCali.com, 30-08-2008. Arxivat de l'original el 2008-08-30. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ «Los 30 equipos de futbol más valiosos de América» (en castellà-mx). Forbes, 02-12-2014. [Consulta: 6 desembre 2023].
* ↑ «¿Cuáles son los grandes de Colombia?» (en castellà). El Tiempo, 08-02-2011. [Consulta: 6 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-08-15 a Wayback Machine.
# Marmosops woodalli

Marmosops woodalli és una espècie de mamífer didelfimorf de la família dels didèlfids. Viu a la part del Brasil que es troba al sud de l'Amazones i a l'est del riu Xingu, així com a l'illa de Marajó, a la desembocadura de l'Amazones. A l'est, la seva distribució arriba fins a l'estat de Maranhão i al sud fins a Tocantins.

## Característiques

M. woodalli ateny una llargada de cap a gropa de 7-12 cm, als quals cal afegir una cua de 9-16 cm. En general, els individus de l'est del riu Tocantins són un xic més grossos que els que viuen a l'oest del riu. El pelatge dorsal sol ser de color marró fosc i fer 6-9 mm de llargada. Els individus de les sabanes són generalment més clars que els silvícoles. El pelatge dels flancs és una mica més clar. El pelatge ventral és blanc. És poc habitual que aquesta coloració s'estengui fins a la vora interior de les extremitats. El musell és més clar que la part superior del cap i de color marró grisenc, amb alguns pèls grisos dispersos. Les galtes i les potes anteriors són blanquinoses. La cua és marró fosc o marró grisenc a la part superior i de tonalitats més clares a la part inferior. Les escates de la cua tenen una distribució en espirall. Al final de cadascuna hi ha tres pèls, del qual el mitjà és el més gruixut i pigmentat. Hi ha nou mamelles: quatre a cada banda i una al mig.
Es pot distingir del seu parent proper, la marmosa hirsuta (M. parvidens), pel seu pelatge ventral marró fosc i el seu pelatge ventral blanc (marró rogenc o de color crema en M. parvidens).

## Hàbitat

M. woodalli viu a les selves tropicals, els boscos tropicals secs, els boscos secundaris i les sabanes de cerrado. No cohabita amb cap altra espècie d'opòssum. Tot i que pot grimpar als arbres, passa la major part del temps a terra. Sembla que la temporada d'aparellament és la tardor.

## Referències

* ↑ Ferreira et al., 2020, p. 201.
* ↑ Ferreira et al., 2020, p. 224.

## Bibliografia

* Ferreira, C.; Mendes de Oliveira, A. C.; Lima-Silva, L. G.; Vieira Rossi, R. «Taxonomic review of the slender mouse opossums of the "Parvidens" group from Brazil (Didelphimorphia: Didelphidae: Marmosops), with description of a new species» (en anglès). Zootaxa, 4.890, 2, 2020, pàg. 201-233. DOI: 10.11646/zootaxa.4890.2.3.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Entre Marx y una mujer desnuda

Entre Marx y una mujer desnuda és una pel·lícula dirigida per Camilo Luzuriaga i basada en el llibre de l'equatorià Jorge Enrique Adoum (1976). La història és contada per l' “Autor” (Felipe Terán), qui escriu sobre els seus amics esquerrans en la dècada dels 60 a l'Equador.

## Sinopsi

La pel·lícula conta la història de Gal Gálvez durant la dècada dels seixanta a la ciutat de Quito. Un intel·lectual que lluita entre la marginació del Partit Comunista i la mala convivència amb la seva companya de partit Margamaría, qui ha estat la seva núvia des de la infantesa.
Basada en la novel·la d'Adoum, en el film l'Autor es torna un personatge, narrant el que viuen els seus amics i les seves pròpies fantasies, així la pel·lícula es torna entre real i imaginària.

## El projecte

Es va estrenar a Quito el 19 de juny de 1996. El Grup Cine va ser la productora encarregada del projecte, que després de 3 anys de treball van poder exhibir la producció, a causa de l'absència legislativa a favor de la indústria cinematogràfica nacional de l'època. El film va començar el seu rodatge en 1994 dins del casc colonial de Quito, que va comptar amb un pressupost aproximat de 400.000 dòlars.
Aquesta és la segona del director Luzuriaga després del llargmetratge La Tigra, basat en l'obra de l'equatorià José de la Quadra.

## Repartiment

* Arístides Vargas, com Galo Gálvez
* Lissette Cabrera, com Margamaría

## Festivals

Va participar en els festivals de Biarritz, al Rotterdam, Nova York, Chicago, Londres, Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata i Calcuta. Va guanyar el premi a la millor direcció artística del Festival Internacional del Nou Cinema Llatinoamericà de l'Havana.

## Referències

* ↑ 25 años de “Entre Marx y una mujer desnuda” al web d'INCINE
* ↑ Cronología del siglo XX: cultura y política en Ecuador y el mundo Per Jorge Enrique Adoum, p. 191

## Enllaços externs

* Questia Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine.
* Ecuador Inmediato Arxivat 2019-09-02 a Wayback Machine.
* Entre Marx y una mujer desnuda a YouTube
# Ignacio María González Gatti

Ignacio María González Gatti (Montevideo, 14 de maig de 1982), més conegut com a Nacho González, és un futbolista internacional uruguaià amb ciutadania italiana que juga actualment a l'Standard de Liège, a Bèlgica.

## Biografia

Nascut a Montevideo, González va jugar professionalment al Danubio Fútbol Club des de 2002 fins a l'any 2008, quan va ser cedit en qualitat de préstec a l'AS Monaco de França. Aquest any signa un contracte amb el València CF però, sense jugar cap partit, és cedit al Newcastle d'Anglaterra i més endavant al club grec Levadiakos. Mentrestant, amb el Llevant UE tampoc no va tenir una participació destacada atès a una lesió.
El 21 de juliol de 2011 va signar un contracte de dos anys amb l'Standard de Liège. El 27 de juliol, ja com a jugador de l'Standard, va marcar el seu primer gol amb el club belga en un partit contra el FC Zurich.

## Palmarès
### Club

* Danubio FC
** Campió del Campionat de l'Uruguai (2) : 2004, 2007

### Internacional

* Uruguai
** 4$^t$ de la Copa del Món de futbol : 2010

## Referències

* ↑ de.fifa.com: Ignacio GONZALEZ Arxivat 2010-06-16 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ weltfussball.de: Nacho González > Lliga 1 2007/2008 (alemany)
* ↑ González: "La plupart de mes buts, c'est de la tête!" a www.dhnet.be. Consultat el 13 de setembre de 2011 (francès)

## Enllaços externs

* Perfil a footballdatabase (francès)
* Perfil a national-football-teams (anglès)
* Perfil online (alemany)
# Cultus verticalis

Cultus verticalis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: l'est del Canadà (el Quebec) i els Estats Units (Vermont, Carolina del Nord, Nou Hampshire, Pennsilvània, Tennessee, Virgínia i Virgínia Occidental).

## Referències

* ↑ Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:95.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Banks, 1920. Bull. Mus. Comp. Zool. 64(3):318. «New neuropteroid insects : Banks, Nathan, b. 1868 : Free Download & Streaming : Internet Archive».
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stoneflies of Vermont (anglès)
* ↑ Stoneflies of North Carolina (anglès)
* ↑ Stoneflies of New Hampshire (anglès)
* ↑ Stoneflies of Grafton County, New Hampshire (anglès)
* ↑ Stoneflies of Pennsylvania (anglès)
* ↑ Stoneflies of Venango County, Pennsylvania (anglès)
* ↑ Pennsylvania Aquatic Insects Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of Tennessee (anglès)
* ↑ Stoneflies of Virginia (anglès)
* ↑ Stoneflies of West Virginia (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Kondratieff, B.C., 2004. Perlodidae - Perlodinae (the springflies). Pàgs. 149-190 a B.P. Stark i B.J. Armitage (eds.). The Stoneflies (Plecoptera) of Eastern North America. Vol. II. Chloroperlidae, Perlidae, and Perlodidae (Perlodinae). Bulletin of the Ohio Biological Survey New Series 14. 192 pp.
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)

## Bibliografia

* Claassen, 1940. Mem. Cornell agric. Exp. Sta. 232:146.
* Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:97.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:356.
* Stark, Szczytko & Kondratieff, 1988. Proc. Entomol. Soc. Wash. 90(1):91-96.
* Myers & Kondratieff, 2009. Entomologica Americana 115(2):109-114.

## Enllaços externs

* BugGuide (anglès)
* Barcodes of Life (anglès)
# Passeig de Recoletos

El passeig de Recoletos és, malgrat la seva petita longitud (poc més de 500 metres) un dels bulevards principals de Madrid. Va de sud a nord des de la plaça de Cibeles a la plaça de Colón. El passeig forma part de l'eix central de la ciutat que segueix al nord com a passeig de la Castellana, i al sud com a passeig del Prado.

## Cultura i turisme

El Passeig compta amb una important mitjana central per als vianants, repleta de jardins, estàtues, fonts i alguna terrassa com la de l'històric Cafè Gijón. En aquest passeig per als vianants es realitzen els següents esdeveniments:
* Fira del Llibre Antic i d'Ocasió de Madrid
* Fira d'Artesania
* Fira de Tardor del Llibre Vell i Antic de Madrid
* Cada 27 de març se celebra el Dia Mundial del Teatre col·locant una bufanda blanca a l'estàtua de Valle-Inclán

### Edificis

Els principals edificis que destaquen en el passeig de Recoletos són:
* El Palau de Linares o Palau del Marquès de Linares, al costat de Cibeles, construït el 1873 per l'arquitecte Carlos Colubí. Actualment és la seu de la Casa d'Amèrica.
* La Casa del Tresor, construïda sobre 1568, alberga des de 1711 la Biblioteca Nacional i el Museu Arqueològic Nacional d'Espanya (en la façana contrària, en el carrer de Serrano).
* El Palau del Marquès de Salamanca, construït entre 1846 i 1855 per l'arquitecte Narcís Pascual i Colomer.
* El convent de Sant Pascual, originari del segle xvii, però demolit i reconstruït en el xix.
* El Palau d'Elduayen, construït entre 1890 i 1895.
* El Palau de la Duquessa de Medina de las Torres, entre 1881 i 1884.
* El Palau de López Dóriga i Salaverria, de l'arquitecte Francisco de Cubas cap a 1872.
* El Palau del Marquès de Alcañices, també conegut com del Duc de Sesto, reconstruït en 1865.

## Enllaços externs

* (castellà) Madrid Històric
# Atemptat

Un atemptat és un acte criminal o il·legal que persegueix la mort o eliminació física d'una persona o persones, generalment amb pretensions polítiques, ideològiques o simplement delictives. També s'aplica a les accions o conductes tendents a conculcar drets i llibertats reconegudes.

## Principals atemptats contra personalitats públiques als segles XIX i XX
### Consumats

* Abraham Lincoln (1865)
* Prim (1870)
* Elisabet de Baviera (1898)
* Canalejas (1912)
* Eduardo Dato (1921)
* Seguí (Noi del Sucre) (1928)
* Trotsky (1940)
* John F. Kennedy (1963)
* Kennedy (Robert) (1968)
* Carrero Blanco (1973)
* John Lennon (1980)
* Sadat (1981)
* Ernest Lluch (2000)

### Frustrats

* Alfons XIII (1905 i 1906)
* Pestaña (1922)
* Benito Mussolini (1925-1926)
* Adolf Hitler (1944)
* Joan Pau II (1981)
* Ronald Reagan (1981)
* José María Aznar (1995)

## Atemptats indiscriminats amb morts

* La bomba del Liceu (1893)
* Atemptat de la Piazza Fontana de Milà
* Atemptat de l'Estació de Bolonya
* Atemptat a l'Hotel King David
* Hipercor (19-06-1987. Barcelona)
* Torres Bessones (11-09-2001. Nova York)
* Estació d'Atocha (11-03-2004. Madrid)
* Transports públics (07-07-2005. Londres)
* Atemptats de Bombai de 2008 entre el 26 i el 29 de novembre.

## Vegeu també

* Llista d'atemptats d'ETA.
# Castell de Cornellà del Bercol

El Castell de Cornellà del Bercol és un castell inicialment medieval, dels segles xiv i xv, però molt modificat al segle xix, situat a l'extrem de ponent del nucli urbà del poble del mateix nom, a la comarca del Rosselló (Catalunya del Nord).
Els elements més antics del castell són medievals, però el castell, convertit en seu d'una important explotació vinícola, propietat de la família rossellonesa dels Jonqueres d'Oriola, fou quasi del tot remodelat a darreries del segle xix, amb posteriors refaccions diverses.
La senyoria del poble havia estat d'una família anomenada de Cornellà, feudatària dels vescomtes de Canet. A partir de mitjan segle XIII i fins a la Revoluciò, va dependre de l'Hospital de Pobres de Perpinyà.
El 1200 és esmentat un castell en aquest poble. Sembla hi havia també un poble fortificat, anomenat en els documents Cornellanell o Castellàs. Pot tractar-se de la mateixa vila, esmentada com a Cornellanell com a diminutiu del castell que l'arrecerava.
El castell no es pot visitar. És un imponent edifici construït sobretot als segles xiv i xv, amb torres d'angle quadrangulars.
Cal destacar que el cavaller Pere Jonqueres d'Oriola, dues vegades medalla d'or als Jocs Olímpics, va néixer el 1920 en aquest castell, propietat de la seva família.

## Referències

* ↑ «El castell en els ortofotomapes de l'IGN». Arxivat de l'original el 2015-12-24. [Consulta: 23 desembre 2015].
# Marmosops marina

Marmosops marina és una espècie de mamífer didelfimorf de la família dels didèlfids. Viu a la part del Brasil que es troba al sud de l'Amazones i a l'oest del riu Xingu. A l'oest, la seva distribució arriba fins a l'estat de Rondônia i al sud fins a l'oest del Mato Grosso. Fou descrit el desembre del 2020 i anomenat en honor de Marina Silva, activista per al medi ambient i política brasilera.

## Característiques

M. marina ateny una llargada de cap a gropa de 6,4-12,8 cm, als quals cal afegir una cua de 12-16 cm. El pelatge dorsal sol ser de color marró grisenc i fer 5-10 mm de llargada. El pelatge dels flancs és una mica més clar. El pelatge ventral era blanc en tres quarts dels individus estudiats en la descripció original i de color crema en l'altre quart. És poc habitual que aquesta coloració s'estengui fins a la vora interior de les extremitats. El musell és més clar que la part superior del cap i de color marró pàl·lid, amb alguns pèls grisos i vermells clars dispersos. La part anterior de l'«antifaç», que és negre, no sol ser gaire conspícua. Les galtes i les potes anteriors són blanquinoses. La cua és fosca a la part superior i de tonalitats més clares a la part inferior. Les escates de la cua tenen una distribució en espirall. Al final de cadascuna hi ha tres pèls, del qual el mitjà és el més gruixut i pigmentat. Hi ha nou mamelles: quatre a cada banda i una al mig.
En comparació amb la marmosa hirsuta (M. parvidens), la marmosa de Pinheiro (M. pinheiroi) i M. woodalli, té el pelatge dorsal més llarg i l'«antifaç» menys conspicu. A banda d'això, M. marina té el pelatge dorsal marró grisenc, M. parvidens marró rogenc i M. woddalli marró fosc. En comparació amb M. pinheiroi, té les orelles més grosses i les potes més petites.

## Hàbitat

M. marina viu a les selves tropicals, els boscos tropicals secs, els boscos secundaris i les sabanes de cerrado. Al sud del Mato Grosso i a Rondônia cohabita amb la marmosa de panxa blanca (M. noctivagus), mentre que al nord del Mato Grosso i a Pará és simpàtrica amb la marmosa de Bishop (M. bishopi). Sembla que la temporada d'aparellament és entre març i juliol.

## Referències

* ↑ Ferreira et al., 2020, p. 221.
* ↑ Ferreira et al., 2020, p. 211.

## Bibliografia

* Ferreira, C.; Mendes de Oliveira, A. C.; Lima-Silva, L. G.; Vieira Rossi, R. «Taxonomic review of the slender mouse opossums of the "Parvidens" group from Brazil (Didelphimorphia: Didelphidae: Marmosops), with description of a new species» (en anglès). Zootaxa, 4.890, 2, 2020, pàg. 201-233. DOI: 10.11646/zootaxa.4890.2.3.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Ignacio Mieres

Ignacio Mieres (Buenos Aires, Argentina, 6 d'abril de 1987) és un jugador de rugbi a 15 argentí. Juga amb la selecció argentina i Fou cedit al club de la Unió Esportiva Arlequins de Perpinyà (USAP) el 2009.

## Carrera
### Al club

* Esportiva Francesa (Argentina)
* 2008: Leicester Tigres
* 2008 - 2009: París Stade francès (cap partit jugat, no classificat per excés d'extracomunitaris)
* 2009: USAP

### Palmarès

* Campió de França amb la USAP

## Referències

* Vicente Couture ", de Mieres, l'hereu", a La Tasca, N ° 19.953, Dissabte 21 de febrer de 2009, p. 15

## Enllaços externs

* per itsrugby.fr Estadístiques (francès)
* rugbyfun.com.ar article, el 26 de novembre de 2007, visitat el 22 de febrer 2009 Arxivat 2008-05-01 a Wayback Machine. (castellà)
# Partido Nazonalista Repubricán de Ourense

El Partido Nazonalista Republicán de Ourense va ser un partit republicà federal de tendència galleguista i republicana l'àmbit d'actuació del qual era la província d'Ourense. Entre els seus membres estaven Vicente Risco, Florentino López Cuevillas i Xaquín Lorenzo. Comptava amb 24 agrupacions locals (la més nombrosa era la d'Ourense, amb 70 afiliats). Es va fundar a finals de 1930, amb l'objectiu de participar en les eleccions a Corts Constituents de 1931, coaligat amb la Federación Republicana Gallega i el Partit Republicà Radical Socialista. Ramón Otero Pedrayo va sortir elegit diputat amb 35.443 vots, però Risco, amb 19.615 vots, va quedar fora de les Corts. Va ser un dels partits que va participar en la creació del Partit Galleguista el desembre de 1931.

## Referències

* ↑ Beramendi, J i Núñez Seixas; O Nacionalismo Galego. Edicións A Nosa Terra, Vigo, 1995.
* ↑ Beramendi, X.G. (2007); De provincia a nación. Historia do galeguismo político. Xerais, Vigo.
# Signify N.V.

Signify NV, abans coneguda com a Philips Lighting NV, és una empresa multinacional d'il·luminació holandesa formada l'any 2016 com a resultat de l'escissió de la divisió d'il·luminació de Philips, mitjançant una OPI. La companyia fabrica llums elèctriques, lluminàries i sistemes de control per a consumidors, professionals i IoT. El 2018, Philips Lighting va canviar el seu nom a Signify. L'empresa encara produeix llums amb la marca Philips.

## Història

La divisió d'il·luminació va formar part de les primeres activitats de Philips, que van començar el 1891 amb una fàbrica de làmpades incandescents a Eindhoven, Països Baixos.
El setembre de 2014, Philips va anunciar que la companyia tenia la intenció de dividir l'empresa en dues entitats líders en el mercat, una centrada en la salut i la tecnologia mèdica i l'altra en la il·luminació LED connectada.
El 20 de desembre de 2021, Signify va anunciar que havia signat un acord final amb AMS Osram per adquirir l'empresa d'il·luminació hortícola Fluence per 245 milions d'euros, i l'acord es va completar el maig de 2022.
El 3 de maig de 2016, Philips va anunciar la formació de l'empresa separada anomenada Philips Lighting NV. Philips va afirmar que el principal motiu de la escissió va ser que el negoci de tecnologia mèdica va representar més del 40% de les vendes, mentre que el seu braç d'il·luminació continuava sent un gran generador de diners, venent productes a 180 països. L'entitat separada va fer una oferta pública inicial el 27 de maig de 2016, valorada en 3,4 dòlars EUA mil milions; Es van oferir el 25% de les accions. L'empresa cotitza a Euronext Amsterdam amb el codi "LIGHT".

## Productes

Signify fabrica productes relacionats amb la il·luminació, principalment sota la marca Philips (utilitzada sota llicència), però també com Philips Hue, Color Kinetics i WiZ, entre d'altres. La cartera de Signify consta de llums elèctriques i la plataforma IoT i sistemes d'il·luminació connectats adreçats a consumidors i professionals.

## Referències

* ↑ Enriquez, Jof. «Philips To Spin Off Lighting, Focus On Healthcare» (en anglès). Med Device Online, 25-09-2014. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ «Acquiring Fluence to strengthen Agriculture operations | Signify Company Website» (en anglès). Signify. [Consulta: 26 setembre 2022].
* ↑ «Philips to Spin off Lighting Branch in 'Historic' IPO» (en anglès). IndustryWeek, 03-05-2016. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ Tompkins, Jules. «Philips Lighting spun off in IPO, now world's largest lighting company» (en anglès). Regency Lights, 27-05-2016. [Consulta: 26 gener 2021].