OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi Miguel Indurain 2022

El Gran Premi Miguel Indurain 2022 fou la 73a edició del Gran Premi Miguel Indurain. La cursa es va disputar el 2 d'abril de 2022 i formava part del calendari de l'UCI ProSeries 2022 amb una categoria 1.Pro. La nevada caiguda el dia abans obligà a modificar el recorregut inicialment previst, eliminant del mateix l'ascensió als ports de Guirguillano, Lezaun i Eraul.
El vencedor final fou el francès Warren Barguil (Arkéa-Samsic), que s'imposà a l'esprint en l'arribada a Estella. Aleksandr Vlàssov (Bora-Hansgrohe) i Simon Clarke (Israel-Premier Tech), completaren el podi.

## Equips participants

L'organització va convidar a 21 equips: deu de categoria WorldTeam, nou ProTeams i dos equips continentals.

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ «La nieve recorta el recorrido del Gran Premio Miguel Indurain» (en castellà), 02-04-2022. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «El francés Warren Barguil se lleva el G.P Miguel Induráin» (en castellà), 02-04-2022. [Consulta: 30 abril 2022].
* ↑ «Startlist for Gran Premio Miguel Indurain 2021». [Consulta: 30 abril 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Rotherham

Rotherham és una ciutat de South Yorkshire, Anglaterra, situada al riu Don, a prop de la seva confluència amb el riu Rother, entre Sheffield i Doncaster. La població urbana és de 248.175 habitants.
La zona era habitada per la tribu dels dobunni, i tot i que hi va haver diversos establiments al territori ocupat avui per la ciutat, aquesta va ser fundada pels saxons. El ferro és explotat a la regió des de l'ocupació romana i actualment la de l'acer és la principal indústria de la ciutat.

## Bibliografia

* Armitage, Ella Sophia, A key to English antiquities : with special reference to the Sheffield and Rotherham District , J.M.Dent, 1905

## Vegeu també

* Britànnia
* Història d'Anglaterra

## Enllaços externs

* Web oficial (rotherham.gov.uk) (anglès)
* Llocs militars romans a South Yorkshire (anglès)
# Taghzoute N'Ait Atta

Taghzoute N'Ait Atta (àrab تغزوت نآيت عطى) és una comuna rural de la província de Tinghir de la regió de Drâa-Tafilalet. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 14.669 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Sant Llorenç d'Escaló

Sant Llorenç d'Escaló és una antiga capella del poble d'Escaló, en el terme municipal de la Guingueta d'Àneu, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertany al territori de l'antic terme d'Escaló.
Les seves restes estan situades a prop del poble d'Escaló. Se'n conserven els murs perimetrals.

## Referències

* ↑ Gavín 1981.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Unarre». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Llorenç d'Escaló en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Untxin

Untxin, és un petit riu del País Basc Nord que desemboca al Golf de Biscaia, a la mar Cantàbric. Neix al vessant sud del Xoldokogaina (486 m), a l'est de Biriatu, a una altitud de 392 metres, i la llargada del seu curs és de 10,5 km. En bona part del seu recorregut, l'acompanya un tros de l'autovia francesa A-63. La seva desembocadura és a l'oest de la badia de Donibane Lohizune.
# Richard Kuhn

Richard Kuhn (Viena, Imperi Austrohongarès 1900 - Heidelberg, Alemanya 1967) fou un químic i professor universitari germano-austríac guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 1938.

## Biografia

Va néixer el 3 de desembre de 1900 a la ciutat de Viena, en aquells moments capital de l'Imperi Austrohongarès i que avui en dia ho és d'Àustria. Va estudiar química a la Universitat de Viena, on es llicencià el 1921, i a la Universitat de Múnic, on es doctorà el 1922 sota la direcció de Richard Willstätter, i on des de 1925 va impartir classes. El 1930 va ser nomenat cap del departament de química de l'Institut d'Investigació Mèdica Kaiser Guillem, dependent de la Universitat de Heidelberg, sent director del mateix des de 1937. Durant anys va col·laborar amb l'Institut Max Planck i la Universitat de Pennsilvània.
Kuhn va morir l'1 d'agost de 1967 a la ciutat de Heidelberg situada a l'estat alemany de Baden-Württemberg.

## Recerca científica

Va iniciar la seva recerca sobre la constitució del carotè, cosa que li va permetre arribar a sintetitzar la vitamina A. Va formar part d'un grup de científics alemanys que van aconseguir aïllar, i posteriorment sintetitzar, la riboflavina o vitamina B2. Així mateix treballà al voltant de l'estereoquímica i els enzims.
El 1938 li va ser atorgat el Premi Nobel de Química per aquestes investigacions, premi que va rebre l'any 1949, ja que el règim nacional socialista alemany li impedí rebre'l en el seu moment.

## Enllaços externs

* «Richard Kuhn» (en anglès). The Nobel Prize. The Nobel Foundation.
# Castell de Miralles

«Castell de Miralles» té aquests significats:
* Castell de Miralles (Anoia), castell medieval, del segle X, situat al municipi de Santa Maria de Miralles, comarca de l'Anoia
* Castell de Miralles (Tremp), castell medieval, d'època romànica, del poble desaparegut de Miralles, al terme municipal de Tremp, comarca del Pallars Jussà
* Castell de Miralles (Vilajuïga)
# Gran Premi Muniadona

El Gran Premi Muniadona és una cursa ciclista femenina d'un dia que es disputa a la Valle de Mena, a la província de Burgos (Castella i Lleó). Creada al 2014, és puntuable per la Copa d'Espanya de ciclisme. Juntament amb el Gran Premi Villarcayo forma l'anomenada Volta a Burgos femenina.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2014 | Lucía González | Mar Bonnín | Fanny Riberot |
| 2015 | Iúlia Ilinikh | Catalina Rayó | Lourdes Oyarbide |
| 2016 | Mavi García | Anna Kiesenhofer | Eider Merino |
| 2017 | Eider Merino | Femke Verstichelen | Roos Hoogeboom |

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
# La Pulquería

La Pulquería és un grup de música en castellà format a València l'any 2000. Interpreta música que ells autodenominen Hard-Mariachi on fusionen hard rock amb música tradicional mexicana (corrido o mariachi) o l'ska.
En 2004 llancen al mercat el seu primer treball "Corridos de amor", amb el seu single "El dia de los muertos", que aviat es convertiria en la cançó més coneguda del grup. Amb aquest primer èxit La Pulquería guanyà una important popularitat entre el públic a nivell espanyol. Ha recorregut el territori en diverses gires participant a importants festivals com l'Extremusika (Extremadura), Derrame Rock (Astúries), Mediatic Festival (País Valencià), etc. També, a escala internacional ha participat en el festival Vive Latino (Ciutat de Mèxic).
La Pulquería ha presentat tres discos més, el 2007 "C'mon fandango" a la Sala Caracol de Madrid i el 2008 "Hey ho chingón", primer disc gravat en directe als concerts de Fuengirola (Andalusia) i a la Sala Greenspace de València.
El darrer treball, presentat el 2010, esdevé la independència respecte a la indústria discogràfica, oferint el seu treball a la xarxa, sense soport físic. Ha estat gravat a l'Argentina i es pot adquirir per entregues a la pàgina web del grup. A la primera entrega que s'anomena "Everybody Arrozarse" ofereixen als seus fans quatre cançons. El 18 de maig treuen la segona entrega "Para to take a güey" amb quatre cançons més. A inicis de juliol treuen al mercat la tercera i última entrega "Dulce de leches". Al setembre decideixen agrupar els tres cd's i treure el mercat, per petició dels fans, el disc "Fast Cuisine".
El bateria del grup és Marc Guardiola, antic membre del grup Obrint Pas.

## Discografia

* Corridos de amor (2004)
* C'mon fandango (2007)
* Hey Ho Chingón (Directe) (2008)
* Fast Cuisine (2010)

## Referències

* ↑ La Pulquería crema les seues naus, a El País del 29/04/2010.

## Enllaços externs

* Web oficial de La Pulquería
* Myspace del grup
# Telve (Trento)

Telve és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.886 habitants. Limita amb els municipis de Baselga di Pinè, Borgo Valsugana, Carzano, Castello-Molina di Fiemme, Castelnuovo, Palù del Fersina, Pieve Tesino, Scurelle, Telve di Sopra i Valfloriana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-2000 | Carlo Spagolla | Llista cívica |
| 2000- | Franco Rigon | Llista cívica |
# Sangre (pel·lícula de 2005)

Sangre es una pel·lícula mexicana dramàtica del 2005 dirigida per Amat Escalante. Fou projectada a la secció Un Certain Regard del 58è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Sinopsi

Diego, funcionari, està casat amb Blanca, que treballa en un restaurant de menjar ràpid. La seva rutina diària es redueix a veure telenovel·les al sofà o fer l'amor a la taula de la cuina fins al dia que aterra Karina, la filla que Diego va tenir d'un primer matrimoni. L’home ha de fer front a la necessitat d’afecte de la seva filla i als atacs de gelosia de la seva dona. Un fet extraordinari l’impulsarà a actuar com mai ho havia fet abans.

## Producció

Fou rodada entre octubre i novembre de 2004 a Guanajuato de baix pressupost (370.000 euros) en un escenari minimalista extrem, sense gairebé decorats i estances tancades, ombrívoles i fredes, que volen transmetre pobresa tant material com espiritual. Es tracta d'una obra crua que deixa veure la lògica de la prohibició i el cost de conductes inadequades per a l'ordre social.

## Repartiment

* Cirilo Recio Dávila - Diego
* Claudia Orozco - Karina
* Martha Preciado - Martita
* Laura Saldaña Quintero - Blanca

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: Sangre». festival-cannes.com. [Consulta: 12 desembre 2009].
* ↑ Amat Escalante, a examen a cinemaldito.com
* ↑ De 'Sangre' a 'La región salvaje', la trayectoria de Amat Escalante, El País, 27 de gener de 2018

## Enllaços externs

* Sangre a YouTube
# Constricció

En matemàtiques, una restricció o constricció és una condició que ha de satisfer una solució d'un problema d'optimització. Hi ha dos tipus de restriccions: Restriccions d'igualtat i restriccions de desigualtat. El conjunt de solucions que satisfan totes les restriccions s'anomena el conjunt de solucions possibles.

## Exemple

A continuació un exemple senzill de problema d'optimització:
    $\min f(\mathbf {x} )=x_{1}^{2}+x_{2}^{4}$
subjecte a
    $x_{1}\geq 1$
i
    $x_{2}=1,\,$
on $\mathbf {x}$ fa referència al vector (x$_1$, x₂).
En aquest exemple, la primera línia defineix la funció que cal minimitzar (anomenada funció objectiu). La segona i la tercera línia defineixen dues restriccions, la primera de les quals és una restricció de desigualtat i la segona és una restricció d'igualtat. Aquestes dues restriccions defineixen el conjunt de solucions possibles.
Sense restriccions, la solució seria $(0,0)\,$ on $f(\mathbf {x} )$ té el valor més baix. Tanmateix, aquesta solució no satisfà les restriccions. La solució del problema d'optimització restringit anterior és $\mathbf {x} =(1,1)$, que és el punt amb el valor de $f(\mathbf {x} )$ més baix que satisfà les dues restriccions.
En forma canònica, les restriccions s'escriuen mitjançant funcions restricció a un costat de la igualtat o desigualtat i zero a l'altre costat. A l'exemple de més amunt, les restriccions es poden escriure en forma canònica de la següent manera:
    $c_{1}(\mathbf {x} )=1-x_{1}\leq 0$
i
    $c_{2}(\mathbf {x} )=1-x_{2}=0.$
De la mateixa manera, les restriccions de desigualtat es poden escriure en forma canònica amb els signes oposats. En conseqüència, la primera restricció es pot escriure com
    $c_{1}(\mathbf {x} )=x_{1}-1.$

## Vegeu també

* Programació lineal
* Programació no lineal
* condicions de Karush-Kuhn-Tucker
* Multiplicadors de Lagrange

## Enllaços externs

* FAQ de programació no lineal Arxivat 2009-02-17 a Wayback Machine. (anglès)
* Glossari de Programació matemàtica Arxivat 2010-03-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Túnel de Lefortovo

El túnel de Lefortovo és un túnel per a trànsit rodat situat a Lefortovo, un barri del sud-est de Moscou (Rússia). Forma part del Tercer Cinturó de la ciutat. Els seus 2,2 km de longitud el fan el túnel urbà més llarg d'Europa. Fou construït amb una tuneladora de 14,2 m de diàmetre entre 2001 i 2003.
El túnel corre sota el riu Iauza, l'aigua del qual s'hi escola a alguns punts. En situacions de fortes gelades aquesta es gela, tot reduint dràsticament l'adherència de la superfície del túnel.
Arran de la seva alta accidentabilitat, se'l coneix com "El túnel de la Mort". A internet es troben vídeos que en principi recopilen accidents gravats per càmeres de seguretat del túnel (difosos fortament el 2006 a través de YouTube).

## Enllaços externs

* Túnel de Lefortovo tunnel a Structurae (en alemany, anglès o francès)
* Informació de l'empresa que en proveí la tuneladoraTunnel boring equipment Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. (en alemany)
* Vídeo amb accidents al túnel
* Mapa ensenyant el túnel (doble línia puntejada) Arxivat 2006-12-29 a Wayback Machine.
# Veselovskýita

La veselovskýita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de la lindackerita. Rep el seu nom en honor del Dr. František Veselovský (1948-), un excepcional mineralogista de la Czech Geological Survey, que va descriure diversos minerals nous del districte miner de Jáchymov.

## Característiques

La veselovskýita és un fosfat de fórmula química ZnCu₄(AsO₄)₂(HAsO₄)₂·9H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2006. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 3. És l'anàleg amb zinc de la lindackerita i la pradetita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la veselovskýita pertany a «08.CE: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida mitjana, RO₄:H₂O sobre 1:2,5» juntament amb els següents minerals: chudobaïta, geigerita, newberyita, brassita, fosforrösslerita, rösslerita, metaswitzerita, switzerita, lindackerita, ondrušita, pradetita, klajita, bobierrita, annabergita, arupita, barićita, eritrita, ferrisimplesita, hörnesita, köttigita, manganohörnesita, parasimplesita, vivianita, pakhomovskyita, simplesita, cattiïta, koninckita, kaňkita, steigerita, metaschoderita, schoderita, malhmoodita, zigrasita, santabarbaraïta i metaköttigita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la localitat txeca de Jáchymov, situada al districte homònim d'Erzgebirge, a la regió de Karlovy Vary, on sol trobar-se en forma de cristalls tabulars individuals, llisos com a llistons de fins a 1 mm de longitud, associats a la strashimirita. Es tracta de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Veselovskýite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 octubre 2018].

## Enllaços externs

* Foto d'una veselovskýita
# Gossip

«Gossip» té aquests significats:
* Gossip (grup), grup, de rock indie americà
* Gossip Girl, sèrie de televisió estatunidenca
* Gossip (pel·lícula), pel·lícula estatunidenca del 2000 dirigida per Davis Guggenheim
# La Puerta (Trujillo)

La Puerta és un poble turístic i capital de la parròquia del mateix nom, pertanyent al municipi Valera de l'Estat Trujillo, República Bolivariana de Veneçuela. La parròquia La Puerta es caracteritza per tenir un clima temperat d'alçada, localitzada als Andes Veneçolans. El paisatge és de gran valor escènic per la presència de rius, valls i altes muntanyes com "El Llanito", "El Toro" i "El Páramo de los Torres". També es troba La Lagunita, es localitza a l'alçada de 1800 msnm, amb passeig a pot i lloguer de cavalls. A més d'aquests atractius turístics val la pena fer una visita a la seva bella església de la Virgen de La Paz i l'hotel Guadalupe. La Puerta és un poble turístic per excel·lència, que és molt visitat per turistes provinents de l'Estat Zulia i l'estranger.

## Economia

El turisme li ha donat tant auge al poble que té un centre comercial, Actualment, excepte a les ciutats, no hi ha un centre comercial com el de La Puerta als pobles andins veneçolans.
El comerç és concentrat al centre del poble, hi ha moltes vendes d'artesanies, maduixes amb crema i altres plats típics d'aquesta zona del país.
Aquesta parròquia també es destaca per la producció agrícola de diferents tipus d'hortalisses com cepes, pomes de terra, tomàquets, enciam, pastanagues i altres cultius com plantes ornamentals de diferents classes tals com roses i clavells. La Puerta és també gran productora de maduixes, mores i xampinyons que es distribueixen a tot el país i fins a les illes del Carib, específicament Curaçao.
A la plaça hi ha un cartell que diu "Bolívar passà per aquest poble el 13 de juny del 1813, quan, procedent de Timotes, es dirigia a Trujillo a la continuació de la seva Campanya Admirable.
# Dorlisheim

Dorlisheim (en alsacià Dorelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2008 tenia 2.297 habitants. Limita amb Altorf, Molsheim, Mutzig, Rosenwiller i Rosheim.
Forma part del cantó de Molsheim, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Regió de Molsheim-Mutzig.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.902 | 2.008 | 2.078 | 2.149 | 2.128 | 2.167 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gilbert Roth | |
# Construccionisme

El construccionisme, en pedagogia, és una teoria de l'aprenentatge desenvolupada per Seymour Papert que destaca la importància de l'acció, és a dir, del procedir actiu en el procés d'aprenentatge. S'inspira en les idees de la psicologia constructivista i, de la mateixa manera, parteix del supòsit que, perquè es produeixi aprenentatge, el coneixement ha de ser construït (o reconstruït) pel mateix subjecte que aprèn mitjançant l'acció, de manera que no és una cosa que simplement es pugui transmetre.

## Idees centrals del construccionisme

El construccionisme considera que les activitats de confecció o construcció d'artefactes, siguin aquests el disseny d'un producte, la construcció d'un castell de sorra o l'escriptura d'un programa d'ordinador, són facilitadores de l'aprenentatge. Es planteja que els subjectes, en estar actius mentre aprenen, construeixen també les seves pròpies estructures de coneixement, de manera paral·lela a la construcció d'objectes. També afirma que els subjectes aprendran millor quan construeixin objectes que els interessin personalment, al mateix temps que els objectes construïts ofereixen la possibilitat de fer més concrets i palpables els conceptes abstractes o teòrics i, per tant, els fa més fàcilment comprensibles.
El fundador del construccionisme, Seymour Papert, matemàtic i psicòleg, és professor en les càtedres de matemàtiques i ciències de l'educació del Massachusetts Institute of Technology i va ser deixeble de Jean Piaget. Papert recull del constructivisme piagetà algunes nocions bàsiques i es diferencia d'aquest en l'aplicació concreta en la pedagogia i en la didàctica. Papert defineix el construccionisme de la manera següent:
| « | «Prenem de les teories contructivistes de la psicologia l'enfocament que l'aprenentatge és molt més una reconstrucció que una transmissió de coneixements. A continuació, estenem la idea de materials manipulables a la idea que l'aprenentatge és més eficaç quan és part d'una activitat que el subjecte experimenta com la construcció d'un producte significatiu.» | » |

## Referències

* ↑ Ackermann, Edith. «Piaget’s Constructivism, Papert’s Constructionism: What’s the difference?» (en anglès). Publicat a: MIT Learning Media Publications. [Consulta: 7 octubre 2010].
* ↑ «Constructionism: A New Opportunity for Elementary Science Education».
# Muntanyes Wicklow

Els Monts Wicklow (en irlandès Sléibhte Chill Mhantáin) que també inclouen les muntanyes al sud-oest de Dublín, són una serralada del sud-est d'Irlanda. S'estenen pels comtats de Dublín, Wicklow, Carlow i Wexford.
Les muntanyes de Wicklow conformen la major àrea muntanyosa i enlairada d'Irlanda que abasta més de 500 km$^2$ per damunt dels 300 metres.
La orientació general de les cadenes de muntanyes va de nord-est a sud-oest. Hi ha alguns massissos o grups de muntanyes diferenciats: el de Kippure al nord, al límit de Dublín i Wicklow; Djouce, Tonelagee, Camaderry i Lugnaquilla al centre; Church Mountain i Keadeen Mountain a l'oest; i Croghan Kinsella al sud. A l'est, distanciat de la resta de la serralada i separat per l'altiplà de Vartry, hi ha el grup que formen el Great Sugar Loaf, el Little Sugar Loaf i el Bray Head.
Lugnaquilla és el cim més alt de les muntanyes de Wicklow amb 925 m. i el 13è cim més alt d'Irlanda. Mullaghcleevaun amb 847 metres és el segon cim més alt, seguit del Kippure de 757 m. En total, hi ha 39 cims que depassen els 600 m.Hi ha collades per on transcorren les vies de comunicació, el Sally Gap (498 m.) i el Wicklow Gap (478 m.)

## Referències

* ↑ Nairn, Richard; Crowley, Miriam (1998). Wild Wicklow: Nature in the Garden of Ireland. Dublin: Townhouse. ISBN 1-86059-048-9.
* 1 2 Williams, Michael; Harper, D. A. T.. The Making of Ireland: Landscapes in Geology (en anglès). Immel, 2003. ISBN 978-1-898162-66-7.
* ↑ «Wicklow Topography - Topographical Dictionary of Ireland (1837)». [Consulta: 10 juny 2024].
* ↑ «Lugnaquilla, Log na Coille, Lugnaculliagh 924.7m mountain, Wicklow W: Cen Lugnaquilla Wicklow Ireland at MountainViews.ie». [Consulta: 10 juny 2024].
* ↑ "Kippure". MountainViews.ie. Archived from the original on 26 July 2012. Retrieved 5 July 2011.

## Enllaços externs

* Parc nacional Muntanyes Wicklow
# L'antre Corici

L'antre Corici (Κορυκιο Αντρον) és una cova de Grècia. És en un vessant de la muntanya del Parnàs, a 3 km al nord-oest de Delfos, i consta d'una sèrie de cavitats, la primera de les quals fa 60 m de fondària, 30 d'ample i 12 d'alt, i té nombroses estalactites. El nom grec actual d'aquesta cova és Sarantavli ('quaranta estances').
En la mitologia grega, la cova agafà el nom de la nimfa Corícia (Κωρύκια), que va tenir amb Apol·lo un fill anomenat Licor. Pel nom de Licor, que també és un dels antics de Delfos, es va dir la cova Licorea, igual que la ciutat.
En aquesta cova es refugiaren els habitants de Delfos durant la invasió persa. Ha seguit servint de refugi en cas de guerra fins a l'actualitat. Hi ha inscripcions en honor del déu Pan i les nimfes.

## Referències

* ↑ Heròdot: Històries, VIII, 36.

## Enllaços externs

* Sobre la cova en el lloc Xou Cavis; en anglés.
* Sobre la cova en la Princeton Encyclopedia of Classical Sites. Princeton University Press.
** Còpia en el Projecte Perseus; en anglés.