OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Conferència de Messina

La Conferència de Messina fou una trobada dels ministres d'afers exteriors dels sis estats membres de la Comunitat Europea del Carbó i de l'Acer (CECA) que se celebrà entre l'1 i el 3 de juny del 1955 a la ciutat italiana de Messina (Sicília). La conferència acabà conduint a la creació de la Comunitat Econòmica Europea (CEE) tres anys més tard. Les delegacions dels sis països participants foren encapçalades per Johan Willem Beyen (Països Baixos), Gaetano Martino (Itàlia), Antoine Pinay (França), Walter Hallstein (RFA), Paul-Henri Spaak (Bèlgica) i Joseph Bech (Luxemburg), que presidí la reunió.
Els ministres d'afers exteriors de la CECA s'havien de trobar per nomenar un membre de l'Alta Autoritat de la CECA, així com un nou president i nous vicepresidents pel període fins al 10 de febrer del 1957. La conferència se celebrà a Messina (i, en part, a Taormina) a petició del ministre d'afers exteriors d'Itàlia, Gaetano Martino, que havia de quedar-se a Sicília per les eleccions a l'Assemblea Regional de l'illa. Els ministres participants elegiren René Mayer com a successor de Jean Monnet a la presidència de l'Alta Autoritat, a més d'estendre el mandat del belga Albert Coppé i l'alemany Franz Etzel com a vicepresidents del Col·legi.
Un altre punt de l'ordre del dia fou l'avaluació d'un programa d'accions per impulsar la integració europea. El projecte de crear una Comunitat Política Europea i una Comunitat Europea de Defensa que substituís les forces armades dels estats membres s'havia esfondrat a l'agost del 1954, quan França rebutjà el tractat. Així doncs, els països de la CECA estudiaren la possibilitat de crear una unió duanera, que es discutí a Messina. La resolució final de la conferència, amb una forta influència dels tres estats del Benelux, posà els fonaments de la següent fase de la integració europea. Al Memoràndum del Benelux, els tres països proposaren rellançar la integració europea a partir d'un mercat comú i la integració dels sectors del transport i l'energia.

## Referències

* ↑ Richard T. Griffiths, "Europe's first constitution: the European Political Community, 1952–1954" a Stephen Martin, ed. The Construction of Europe: Essays in Honour of Emile Noël 19 (1994) (anglès)
* ↑ Memoràndum del Benelux (18 maig 1955)
* ↑ Raymond F. Mikesell, "The Lessons of Benelux and the European Coal and Steel Community for the European Economic Community", The American Economic Review, Vol. 48, No. 2, Papers and Proceedings of the Seventieth Annual Meeting of the American Economic Association (maig 1958), pàg. 428–441 (anglès)
# Collada dels Cerdans

La Collada dels Cerdans és un coll de 1.530,7 metres d'altitud, a l'interior del terme comunal de Fontpedrosa, a la comarca del Conflent, de la Catalunya del Nord.
És en un contrafort nord-oest del Pic de Monellet, a la carena que separa la Bola dels Clots de Monellet, en el vessant oriental de la vall de la Riberola.

## Referències

* ↑ La Collada dels Cerdans en els ortofotomapes de l'IGN
# Lliga dels Pirineus

«Lliga dels Pirineus» té aquests significats:
* Una competició de futbol: Campionat dels Pirineus
* Una competició d'handbol masculina: Lliga dels Pirineus d'handbol masculina
* Una competició d'handbol femenina: Lliga dels Pirineus d'handbol femenina
* Una competició de rugbi: Copa Pirineus de rugbi
# Lliga dels Pirineus d'handbol femenina 2006

Edició de la VII Lliga dels Pirineus d'handbol femenina de l'any 2006.
La competició es disputà a Alcarràs el 2 i 3 de setembre del 2006.

## Resultats

| VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre | VII Lliga dels Pirineus femenina • Alcarràs - 2006 • 2 i 3 de setembre |
| Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| Esportiu Castelldefels | 29 |
| HB Cercle Nîmes | 25 |
| | | Esportiu Castelldefels | 19 |
| | | Associació Lleidatana | 31 |
| | | Tercer lloc | Tercer lloc |
| Associació Lleidatana | 25 | HB Cercle Nîmes | 16 |
| Bouillargues | 21 | | Bouillargues | 35 |

## Classificació final

Classificació final :
| 1r | Associació Lleidatana |
| 2n | Esportiu Castelldefels |
| 3r | Sun AL Bouillargues |
| 4t | HB Cercle Nîmes |

## Vegeu també

* Lliga dels Pirineus d'handbol femenina
* ↑ 2006 - Alcarràs acull la setena edició de la Lliga dels Pirineus Femenina Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ 2006 - El Graphic S. a la final de la Lliga dels Pirineus
* ↑ 2006 - El Graphic Sound s'emporta la Lliga dels Pirineus
# Li Yinhe

Li Yinhe (en xinès: 李银河; en pinyin: Lǐ yínhé; Pequín, 1952) és una sociòloga i sexòloga xinesa. Se la considera una de les intel·lectuals amb més projecció pública de la societat xinesa en la defensa de les pràctiques sexuals no normatives (pornografia, sadomasoquisme, orgia), així com dels drets de les dones, gais, lesbianes i transsexuals. Doctorada en sociologia per la Universitat Pittsburgh, el 1988 va tornar a la Xina i va esdevenir pionera en el seu camp, en introduir les teories occidentals sobre el seu àmbit en la societat xinesa. Membre i investigadora en l'Acadèmia Xinesa de Ciències Socials, ha publicat diverses obres, de les quals podem destacar Foucault i el Sexe (2001), La subcultura de l'homosexualitat (1998), i El seu món: estudi de l'homosexualitat a la Xina (1992), escrita conjuntament amb el seu marit, l'escriptor Wang Xiaobo.

## Referències

* ↑ «Li Yinhe». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Li Yixiang

Li Yixiang —李易祥 en xinès— també conegut com a Li Qiang (李强) és un actor (xinès) que aparegué a pel·lícules com Ji Quan Bu Ning, Crazy Lottery. El 2002, fa el paper d'un dels dos estafadors homicides en la pel·lícula del director Li Yang Blind Shaft, davant de Wang Baoqiang, la ingènua víctima potencial. Li va compartir el Kinnaree Daurat com a Millor Actor al Festival Internacional de Cinema de Bangkok del 2004 juntament amb Wang, coprotagonista de Blind Shaft, Wang Shuangbao. Li va ser el protagonista a Lost and Found, la comèdia negra de Ma Liwen sobre un treballador emigrant a Pequín.

## Filmografia seleccionada

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2001 | Bus 44 44车四十四 | bandoler curt |
| 2003 | Blind Shaft 盲井 | Song Jinming |
| 2006 | One Foot Off the Ground 鸡犬不宁 | Ma San |
| 2007 | Crazy Lottery | Wang Wei |
| 2008] | Lost and Found Trobat我叫刘跃进 | Liu Yuejin |
| 2009 | Lao Wu's Oscar | Lao Wu |
| 2009 | Invisible Killer |
| 2010 | No Kidding |
| 2010 | The Myth | Liu Bang | Sèrie de televisió |
| 2012 | Just for Fun |

## Referències

* ↑ «2004 Bangkok International Film Festival, Thailand». Bangkok International Film Festival.

## Enllaços externs

* Li Yixiang a la base de dades de pel·lícula xinesa
# Collaret de variscita de la Bòbila Padró

El Collaret de variscita és una peça de joieria del neolític mitjà trobada al jaciment arqueològic de la Bòbila Padró a Ripollet, (Vallès Occidental), exposat al Museu d'Història de Sabadell.

## Descripció

El collaret conté 252 denes de variscita.
Durant el neolític van ser àmpliament utilitzats a tot l'occident europeu minerals de color verd per a la fabricació de peces d'ornament corporal, principalment variscita i, en menor mesura, turquesa, esteatita o malaquita. Sens dubte el color verd tenia un valor ornamental, però hom li atribueix sobretot valors socials i simbòlics. A les mines de Gavà hi ha l'únic lloc d'explotació de variscita de la prehistòria (amb el període més actiu fa 6000 i 5000 anys) conegut d'arreu d'Europa: va ser el centre de producció de joies de variscita que van difondre's per tot el territori de l'actual Catalunya, Andorra, seguint l'eix de l'Ebre cap a l'oest i probablement cap al nord fins a la Provença i la zona de Tolosa. A Catalunya, les fonts d'aflorament d'aquestes matèries primeres es troben a desenes de quilòmetres dels llocs on s'han localitzat, fet que n'indica una clara circulació regional.

## Referències

* ↑ Borrell, M; Bosch, J; Reyes, T; Ribé, G. Xarxes. Els primers intercanvis fa 6.000 anys. Catàleg de l'exposició. Gavà: Museu de Gavà, Museu d'Història de Sabadell, Diputació de Barcelona, 2009, p. 22. ISBN Dipòsit Digital: B-20159-2009.
# Libertad (Uruguai)

La ciutat de Libertad (en castellà i oficialment Ciudad de Libertad) es troba al departament de San José, Uruguai, a 51 km de Montevideo.
El seu nom s'inspira en els desigs dels primers colons de la zona, molts dels quals eren immigrants que venien a la recerca de "Llibertat". Va ser fundada el 1872 per Carlos Clauzolles, a vores d'un riu en camps que havien pertangut al financer francès José Buschental. Anys més tard, després de les notables inundacions que sofria la zona, la ciutat es muda uns quilòmetres fins a la seva ubicació actual.

## Economia

L'economia gira entorn de la producció de la granja, la lleteria i la indústria. En època recent s'han instal·lat nombroses indústries que van revitalitzar la ciutat. Com és el cas de Bonprole (associació entre Bongrain, empresa francesa, i Conaprole, empresa uruguaiana). LEB, empresa brasilera dedicada a la fabricació de preformes d'ampolles i de "niló film". Dirox, empresa italiana, el gir del qual és al sector químic.

## Enllaços externs

* Mapa, localització i altres dades sobre Libertad (en anglès)
Viccionari
# Libertad Blasco-Ibáñez Blasco

Libertad Blasco-Ibáñez Blasco (València, 1895-1988) va ser una exiliada valenciana.
És la primera dona espanyola a portar el nom Llibertat, triat pel seu pare, Vicente Blasco Ibáñez, i inspirat en el lema de la revolució francesa. Va estar casada amb l'editor de Prometeo, Fernando Llorca, i es va exiliar l'any 1938 per causa de la Guerra Civil Espanyola. Va creuar els Pirineus cap a França i posteriorment va assentar-se a Mèxic.
El 1945 va participar com a guionista en l'adaptació cinematogràfica de La Barraca. La pel·lícula va obtindre 10 premis Ariel en 1946, amb la primera edició dels guardons del cinema mexicà, incloent el de millor guió adaptat.
Va tornar a València durant tres dies en la dècada de 1960, per visitar al seu germà malalt i va poder establir-se a Espanya una vegada acabada la dictadura.
De tots els fills de l'escriptor, Libertad va ser qui més esforços va dedicar per custodiar l'obra del pare, escrivint una biografia que seria publicada per l'Ajuntament de València l'any 2017.

## Referències

* ↑ 1961-, Fuente, Mercedes de la,. Valencianas célebres y no tanto (s. XIII-XXI). 1a. ed. Conselleria de Benestar Social, 2009. ISBN 9788448244453. OCLC 733686194 [Consulta: 17 novembre 2018].
* 1 2 3 4 Espinosa de los Monteros, María Jesús. «La maleta de Libertad Blasco Ibáñez». Culturplaza, 12 de setembre de 2018
* ↑ Millas, Jaime «Entrevista. Libertad Blasco Ibáñez: "Mi padre era optimista y confiado"». El País, 24-01-1981.
* ↑ Luis E. Pares. «Rinconete. Cine y televisión. Películas de exiliados (4). «La barraca» (Roberto Gavaldón, 1944).». [Consulta: 18 novembre 2018].
# Consort Qi

Concubina Qi (戚姬, pinyin qì ji) (morta el 194 aEC), també coneguda com la Dama Qi o la Consort Qi (戚夫人), va ser la concubina afavorida de Han Gaozu (nom personal Liu Bang), el primer emperador de la Dinastia Han xinesa. Ella va ser anomenada per alguns com Qi la Benigna (戚懿 qì yì).
Va néixer a Dingtao (定陶), Shandong. Liu Ruyi (劉如意), més tard creat Príncep de Zhao, va ser el seu fill. Liu Bang considerava el Príncep Hereu de la Corona Liu Ying (el seu fill major) com un líder inadequat. Va intentar diverses vegades, sense èxit, el reconèixer a Liu Ruyi com el Príncep de la Corona en el seu lloc, però el seu desig va ser objectat per la mare biològica Liu Ying, l'Emperadriu Lü Zhi. A causa d'açò, Lü Zhi va odiar en gran manera a Qi. No obstant això, Liu Bang, en el seu llit de mort, va ordenar a Liu Ruyi per marxar a la seva terra de dret, el Principat de Zhao (capital en l'actual Handan, Hebei). Qi no va acompanyar Liu Ruyi.

## Referències

* ↑ Pirazzoli-t'Serstevens, Michèle; Bujard, Marianne. Les Dynasties Qin et Han (en francès). París: Les Belles Lettres, 2017, p. 171-172. ISBN 978-2-251-44638-7.
# Copa sud-coreana de futbol

La Copa sud-coreana de futbol (o Korean FA Cup) és la màxima competició futbolística per eliminatòries de Corea del Sud. La disputen els clubs de la K-League, Korean National League, i diversos clubs amateurs i universitaris. S'inicià l'any 1996.

## Història

| Any | Campió | Finalista | Marcador |
| 1996 | Pohang Atoms | Suwon Samsung Bluewings | 0-0 (7-6 pen) |
| 1997 | Chunnam Dragons | Cheonan Ilhwa Chunma | 1-0 |
| 1998 | Anyang LG Cheetahs | Ulsan Hyundai Horang-i | 2-1 |
| 1999 | Cheonan Ilhwa Chunma | Jeonbuk Hyundai Dinos | 3-0 |
| 2000 | Jeonbuk Hyundai Motors | Seongnam Ilhwa Chunma | 2-0 |
| 2001 | Daejeon Citizen | Pohang Steelers | 1-0 |
| 2002 | Suwon Samsung Bluewings | Pohang Steelers | 1-0 |
| 2003 | Jeonbuk Hyundai Motors | Chunnam Dragons | 2-2 (4-2 pen) |
| 2004 | Busan I'cons | Bucheon SK | 1-1 (4-3 pen) |
| 2005 | Jeonbuk Hyundai Motors | Ulsan Hyundai Mipo Dolphin FC | 1-0 |
| 2006 | Chunnam Dragons | Suwon Samsung Bluewings | 2-0 |
| 2007 | Chunnam Dragons | Pohang Steelers | 6-3 (agregat) |
| 2008 | Pohang Steelers | Gyeongnam FC | 2-0 |

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2013-03-29 a Wayback Machine. (coreà)
* Web oficial de la K-League Arxivat 2010-04-30 a Wayback Machine. (coreà)
* ROKfootball.com web (anglès)
* Footcoreen.com web (francès)
* RSSSF (anglès)
# Cordulia

Cordulia és un gènere d'odonats anisòpters de la família Corduliidae. Les espècies d'aquest gènere tenen les ales transparents sense cap taca. El seu cos és generalment de color marró fosc amb lluentor metàl·lica verda. El tòrax és pelut i l'abdomen és llis i brillant.

## Taxonomia

El gènere inclou tres espècies:
* Cordulia aenea (Linnaeus, 1758) - Maragda aborrissolada (espècie present a Catalunya)
* Cordulia amurensis Selys, 1887
* Cordulia shurtleffii Scudder, 1866

## Referències

* ↑ ITIS report
* ↑ nomen.at
* ↑ GBIF
* ↑ James G. Needham, Minter J. Westfall, Jr. and Michael L. May,, Gainesville, FL 32608, Scientific Publishers, 4460 SW 35th Terrace, Suite 305, 2000, 939 p. p. (ISBN 0-945417-94-2)
* ↑ Martin Schorr, Martin Lindeboom, Dennis Paulson. «World Odonata List». University of Puget Sound. Arxivat de l'original el 28 d’agost 2010. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya». [Consulta: 7 gener 2016].
# Litovko

Litovko (en rus: Литовко) és un poble (un possiólok) del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2012 tenia 1.940 habitants.

## Referències

* ↑ Оценка численности постоянного населения Хабаровского края на начало 2011 года по муниципальным образованиям Arxivat 2012-04-26 a Wayback Machine.
# Cornelis August Wilhelm Hirschman

Cornelis August Wilhelm Hirschman (16 de febrer de 1877 - 26 de juny de 1951), conegut com a Carl Anton Wilhelm Hirschman, va ser un banquer neerlandès, cofundador de la FIFA el 1904 i segon secretari general de la FIFA, des de 1906 fins al 1931. El 1912 també va ser un dels fundadors del Comitè Olímpic Neerlandès (NOC).
Quan el president de la FIFA, Daniel Burley Woolfall, va morir el 1918, Hirschman va evitar que l'organització s'esfondrés, gairebé en solitari, i sufragan-ne els costos, operant des de les seves oficines a Amsterdam. Va ser president interí de la FIFA fins que Jules Rimet va ser escollit el seu tercer president el març de 1921.
Després de l'accident de 1929, la societat comercial d'accions de Hirschman va fer fallida i els diners que havia invertit per al NOC i la FIFA es van perdre majoritàriament. Hirschman va dimitir inesperadament tant del NOC com de la FIFA el 1931.

## Vegeu també

* United Passions, una pel·lícula del 2014 protagonitzada per Fisher Stevens com a Hirschman.

## Referències

* ↑ Klinkert, Wim. Defending Neutrality: The Netherlands prepares for War, 1900-1925. BRILL, 2013. ISBN 9789004252509.
* ↑ History of FIFA - Foundation Arxivat 2019-03-31 a Wayback Machine. on fifa.com, retrieved 14 gener 2017
* ↑ «FIFA General Secretaries over the years». Arxivat de l'original el October 26, 2012.
* 1 2 3 History of FIFA - More associations follow at fifa.com
* ↑ De Krach-Hrischman, Bataviaasch Nieuwsblad, 27 novembre 1931
# General Lee

«General Lee» té aquests significats:

## Persones

* Charles Lee (1732-1782), general de l'exèrcit continental durant la Guerra de la Independència dels Estats Units
* Edwin Gray Lee (1836-1870), general de brigada de l'exèrcit dels Estats Confederats, cosí de Robert
* Fitzhugh Lee (1835-1905), general de l'exèrcit dels Estats Confederats i del dels Estats Units, nebot de Robert
* George Washington Custis Lee (1832-1913), general de l'exèrcit dels Estats Confederats, fill de Robert
* Henry Lee III (1756-1818), general de l'exèrcit dels Estats Units durant la Revolta del Whisky, pare de Robert
* John C. H. Lee (1887-1958), tinent general de l'exèrcit dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial
* Robert E. Lee (1807-1870), general de l'exèrcit dels Estats Confederats durant la Guerra Civil dels Estats Units
* Stephen D. Lee (1833-1908), tinent general de l'exèrcit dels Estats Confederats
* William C. Lee (1895-1948), general de l'exèrcit dels Estats Units durant la Segona Guerra Mundial
* William Henry Fitzhugh Lee (1837-1891), general de l'exèrcit dels Estats Confederats, fill de Robert

## Altres

* M3 Lee, un tanc mitjà utilitzat en la Segona Guerra Mundial
* General Beauregard Lee, una de les marmotes que prediuen l'oratge a Nord-amèrica durant la festa del dia de la marmota
* General Lee, un cotxe fictici conduït per Bo Duke i Luke Duke a la sèrie de televisió estatunidenca The Dukes of Hazzard (1979-1985)
* "The General Lee", una cançó de Johnny Cash que forma part de la banda sonora de la sèrie The Dukes of Hazzard (1981)
# Ableiges

Ableiges és un municipi francès, situat al departament de Val-d'Oise i a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó de Pontoise, del districte de Pontoise i de la Comunitat de comunes Vexin centre.
# Ablatiu absolut

L'ablatiu absolut és un tipus de construcció subordinada típica del llatí, formada per un substantiu en el cas ablatiu juntament amb un adjectiu o un participi atributiu en el mateix cas: ablatiu també. Normalment correspon en català a una oració subordinada temporal o causal.
En altres paraules, un ablatiu absolut és una construcció de participi que fa la funció sintàctica de Complement Circumstancial.

## Exemples

* Urbe capta, Aeneas fugit - Després d'haver estat conquerida la ciutat, Eneas fugí.
* Ovidio exule Musae planguntur - Les muses ploren perquè Ovidi havia sigut exiliat.
* Mutatis mutandis - Quan s'han canviat les coses que s'han de canviar
* Ceteris paribus - Quan totes les altres condicions queden incanviades
# Adam Opel

Adam Opel (Rüsselsheim, 9 de maig de 1837 - Rüsselsheim, 8 de setembre de 1895) fou un empresari alemany, fundador de la marca de cotxes alemanya Opel.
Va néixer en la ciutat de Rüsselsheim, prop de Frankfurt, a Alemanya. Va viatjar per Europa en la seva joventut i va quedar fascinat per les màquines de cosir. El 1863 va obrir una fàbrica per a la producció massiva d'aquestes màquines. El 1868 es va casar amb Sophie Marie Scheller. Fruit d'aquesta relació van tenir cinc fills: Carl, Wilhelm, Heinrich, Friedrich i Ludwig. Tots ells van prendre part d'en els negocis familiars. El 1885, Opel va expandir la seva producció al camp de les bicicletes preensamblades. Va morir el 1895, sent la seva companyia capdavantera europea en màquines de cosir i amb una producció d'unes 2.000 bicicletes anuals.

## Referències

* ↑ «Hessische Biografie : Erweiterte Suche : LAGIS Hessen». [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ Heinzmann, Sieger. Die visuelle Biografie Opel - Wie alles begann... - heinzmann collection Berühmte Erfinder, 2016. ISBN 978-3-7345-6237-2.
# Fulhan

Fulhan (Feuilla en francès) és un municipi francès, situat a la comarca de Fitor, departament de l'Aude i regió d'Occitània.
# Torre Ezpeleta

La Torre Ezpeleta és una obra del municipi de Rubí (Vallès Occidental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Casa unifamiliar concebuda dins d'un llenguatge modernista amb ornamentació senzilla. És de planta quadrada i consta de planta baixa i un pis.
En un dels cantons laterals i per sobre del primer pis s'alça una torre quadrangular coberta amb teulat de ceràmica vidriada. Els murs són llisos, sense decoració i arrebossats en blanc. Cal destacar el tractament dels balcons i finestres amb baranes de ferro, de formes corbes, així com les impostes. La tanca del recinte on s'inscriu la casa està treballada amb balustrades i pilars rematats per trencadís de ceràmica de colors.

## Referències

* 1 2 3 4 «Torre Ezpeleta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Torre Farlingu i muralla

La Torre Farlingu i muralla és una obra de Sant Llorenç de la Muga (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La torre Farlingu està situada en el nucli històric del poble. És una construcció de planta circular, el parament és construït amb pedres grans, però poc treballades, ajuntats amb argamassa. A la part superior es conserven espitlleres, però més avall, en canvi, hi ha unes petites obertures de forma quadrada. Unia les muralles en l'angle sud-est. La base fou construïda amb pedres de grans dimensions, encara que no escairades, aquesta part té una amplada major, en la part superior hi ha pedruscall, conserva les espitlleres, rectangulars, molt estrets i allargades.

## Història

Com la resta de fortificació devia ser obra dels segles XIII-XIV.

## Referències

* 1 2 «Torre Farlingu i muralla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 octubre 2017].
# Torre Ferran

La Torre Ferran, abans Casa Tey o Casa Mirapeix, és una obra noucentista de Cardedeu (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa aïllada de tipologia ciutat-jardí en un espai quadrat rodeja per una tanca composta de material d'obra (pedra irregular) i reixat, alternant pilars a pars. La casa té planta, pis i golfes. La coberta és complexa, atès que té quatre façanes: façana N amb porxo amb cinc arcades de mig punt. Les façanes laterals tenen un mirador que sobresurt de l'estructura general en la planta baixa. Les obertures presenten solucions d'arc combinant amb marc pla. La casa està arrebossada en color groc. Llenguatge classicista amb influència ben poc mediterrànies pel que la fa a la coberta ideada per climes més freds que Cardedeu. La casa ha estat reformada al llarg del temps.

## Història

El novembre de 1924 fou encarregada aquesta casa. L'expedient conserva conjuntament el plànol de la casa i firma l'arquitecte Ramon Puig Gairalt. Demanà l'obra Concepció Tey, vídua Miralpeix (que residia a Barcelona). La casa es construí entre 1924 i 1925. El 1942, Domingo Ferran comprà la casa, i l'any següent s'iniciaren les obres de reforma i ampliació, amb Josep Maria Ros i Vila com a arquitecte i Adolf Agustí com a constructor.

## Referències

* 1 2 «Torre Ferrant». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].
* ↑ «Casa Tey - Casa Mirapeix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r març 2020].
# Genovés

«Genovés o el Genovés» té aquests significats:
* Genovés, habitant de Gènova
* Dialecte genovès, modalitat més estesa de la llengua lígur
* El Genovés, municipi valencià de la Costera
* Biografies:
** Genovés I sobrenom de Paco Cabanes Pastor, pilotari valencià
** Genovés II sobrenom de José Cabanes, pilotari valencià