OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eleccions legislatives gregues de 1974

Les eleccions legislatives gregues de 1974 se celebraren el 17 de novembre de 1974. Foren les primers eleccions democràtiques després de la caiguda de la dictadura dels coronels i iniciaren la transició política grega, anomenada metapolitefsi. El partit més votat fou el Nova Democràcia, i el seu cap Konstandinos Karamanlís, va formar govern.

## Resultats

| Eleccions legislatives gregues de 1974 | Eleccions legislatives gregues de 1974 | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Eleccions legislatives gregues de 1974 | Eleccions legislatives gregues de 1974 | No. | % | No. | +− |
| Nova Democràcia | Konstandinos Karamanlís | 2,669,133 | 54.37 | 220 | |
| Unió de Centre-Noves Forces | George Mavros | 1,002,559 | 20.42 | 60 | |
| PASOK | Andreas Papandreou | 666,413 | 13.58 | 12 | |
| Esquerra Unida (EDA, KKE, KKE Interior) | Ilias Iliou | 464,787 | 9.47 | 8 | |
| Unió Democràtica Nacional de Grècia | Petros Garoufalias | 52,768 | 1.08 | - | |
| Unió Democràtica de Centre | Ioannis Zigdis | 8,509 | 0.17 | - | |
| Moviment Comunista Revolucionari de Grècia (EKKE) | | 1,539 | 0.03 | - | |
| Unió Democràtica Liberal-Partit Socialista | | 975 | 0.02 | 0 | |
| Altres | | 42,291 | 0.86 | - | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | | | 300 | |
| Vots nuls | Vots nuls | | | | |
| Total | Total | | | | |

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions gregues de l'arxiu d'Adam Carr Arxivat 2004-08-11 a Wayback Machine.
# Eleccions legislatives gregues de 1985

Les eleccions legislatives gregues de 1985 se celebraren el 2 de juny de 1985. El partit més votat fou el PASOK, i el seu cap Andreas Papandreou, va formar govern.

## Resultats

| Partits | Partits | Vots. | % | +− % | Escons | +− |
| Moviment Socialista Panhel·lènic (PASOK) | Andreas Papandreou | 2,916,735 | 45,8% | -2,3% | 161 | -11 |
| Nova Democràcia (ND) | Konstantinos Mitsotakis | 2,599,681 | 40,8% | +4,9% | 126 | +11 |
| Partit Comunista de Grècia | Charilaos Florakis | 629,525 | 9,1% | -1,8% | 12 | -1 |
| Partit Comunista de Grècia (Interior) | Iannis Banias | 117,135 | 1,8% | +0,5% | 1 | +1 |
| Unió Política Nacional | Georgios Papadópulos | 37,965 | 0,6% | - | - | - |
| Llista Musulmana Independent | | 20,708 | 0,3% | - | - | - |
| Partit Liberal | | 10,551 | 0,2% | - | - | - |
| Altres | | 32,794 | 0,5% | - | - | - |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 6,365,094 | 100.00 | | 300 | |
| Vots nuls | Vots nuls | 57,372 | | | | |
| Total | Total | 6,422,466 (83,8%) | | | | |
| Font: Thomas T. Mackie (April 1992). "General elections in Western Nations during 1985". European Journal of Political Research 21 (3): 317–332 |||||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions gregues de l'arxiu d'Adam Carr Arxivat 2004-08-11 a Wayback Machine.
# Eleccions legislatives gregues de 1964

Les eleccions legislatives gregues de 1964 se celebraren el 19 de febrer de 1964. Foren les últimes eleccions democràtiques abans de l'establiment de la dictadura dels coronels. El partit més votat fou la Unió de Centre, i el seu cap Georgios Papandreu, va formar govern fins a l'Apostasia de 1965 del rei Constantí II de Grècia, i que donaria pas a la junta militar el 1967.
| Resultats | Resultats | Resultats | Vots | Vots | Vots | Escons | Escons |
| Resultats | Resultats | Resultats | No. | % | +− % | No. | +− |
| | Unió de Centre | Georgios Papandreu | | 52.72 | | 171 | |
| | Unió Nacional Radical Partit Progressista | Panagiotis Kanel·lópulos Spiros Markezinis | | 35.26 | | 107 | |
| | Esquerra Democràtica Unida | Ioannis Passalidis | | 11,80 | | 22 | |
| | Llistes d'Independents/Altres | | | 0.22 | | - | |
| Totals | Totals | Totals | | 100.00 | | 300 | |
| Constituències | Constituències | Constituències | | 55 | | 300 | |
| Vots vàlids | Vots vàlids | Vots vàlids | 4,598,839 | | | | |
| Vots nuls | Vots nuls | Vots nuls | 28.151 | (0,6%) | | | |
| Vots totals | Vots totals | Vots totals | 4.626.990 | (81,70%) | | | |
| Electorat | Electorat | Electorat | 5.662.965 | | | | |
| Població | Població | Població | 8.404.080 | | | | |
| Font: Antonis M. Pantelis - Stefanos I. Koutsoumpinas - Triantafyllos A. Gerozhshs, Texts of Constitutional History, vol. 2, p. 852. Arxius de Konstantinos Karamanlis ||||||||
# Luar

El Luar és un programa musical de la Televisión de Galicia, que s'emet des del 18 de setembre de 1992. Es tracta d'un dels grans èxits de la TVG, i és líder d'audiència en la seva franja horària i amb una especial rellevància en l'audiència entre els espectadors internacionals de la Galicia TV.
S'emet en directe des del plató 1000 de Montouto, al municipi de Teo, els divendres per la nit. Està dirigit per Teo Manuel Abad i Xosé Ramón Gayoso, realitzat per Teo Manuel Abad i presentat també per Xosé Ramón Gayoso i Lucía Regueiro. És un programa eminentment musical que dona un ampli espai a la música gallega, especialment la tradicional, tot i que també hi ha espai per l'humor i els concursos.

## Premis i nominacions
### Premis Mestre Mateo

| Any | Categoria | Receptor | Resultat |
| 2002 | Millo programa de televisió | TVG | Nominat |
| 2002 | Millor comunicador de televisió | Xosé Ramón Gayoso | Guanyador |
| 2003 | Millor programa de televisió | TVG | Nominat |
| 2010 | Millor comunicador de televisió | Xosé Ramón Gayoso | Nominat |
| 2013 | Millor realitzador | Carola Prego Grueiro | Nominada |
| 2013 | Millor programa de televisió | TVG | Nominat |
| 2013 | Millor comunicador de televisió | Xosé Ramón Gayoso | Guanyador |
| 2014 | Millor programa de televisió | TVG | Nominat |

## Referències

* ↑ ««Luar» alcanza mil programas tras casi 25 años en directo». Arxivat de l'original el 2016-10-13. [Consulta: 13 octubre 2016].

## Enllaços externs

* Luar a la web de TVG
# Lluís Molins de Mur

Lluís Molins de Mur (Sabadell, Vallès Occidental, 1911 - Sabadell, Vallès Occidental, 2006) fou un pintor sabadellenc. Es conserva obra seva al Museu d'Art de Sabadell, entre les quals destaca un Autoretrat. El mateix museu li va dedicar una exposició retrospectiva el 2006.

## Exposicions
### Exposicions indifiduals

* 1942. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell (juliol).
* 1942. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell (novembre).
* 1947. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell.

### Exposicions col·lectives

* 1942. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell.
* 1942. Exposició Nacional de Belles Arts, Barcelona.
* 1943. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell.
* 1944. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell.
* 1946. Col·lectiva de socis del Cercle Sabadellès.
* 1948. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell (abril).
* 1948. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell (estiu).
* 1949. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell.
* 1950. Acadèmia de Belles Arts de Sabadell.
* 1953. Primer Saló Biennal de Belles Arts. Caixa d'Estalvis de Sabadell.
* 1955. Segon Saló Biennal de Belles Arts. Caixa d'Estalvis de Sabadell.
* 1957. Tercer Saló Biennal de Belles Arts. Caixa d'Estalvis de Sabadell.
* 1959. Quart Saló Biennal de Belles Arts. Caixa d'Estalvis de Sabadell.

## Referències

* ↑ «Spanish Artists from the Fourth to the Twentieth Century: A Critical Dictionary». research.frick.org. [Consulta: 9 desembre 2016].
* ↑ «Museus en línia» (en català, castellà i angles). Generalitat de Catalunya. [Consulta: 30 desembre 2016].
* ↑ Torrella, Engràcia (coord). Inanimats? La natura morta a la col·lecció. Sabadell: Museu d'Art de Sabadell, 2009, p. 51. ISBN 978-84-87221-98-9.
* ↑ «L'Acadèmia de Belles Arts i el MAS reten homenatge a Lluís Molins de Mur amb una exposició antològica». Ràdio Sabadell. Arxivat de l'original el 2016-12-31. [Consulta: 30 desembre 2016].
* ↑ Entre la continuïtat i el trencament. Art a Sabadell. 1939-1959. Sabadell: Museu d'Art de Sabadell, 2000, p. 141 i ss..
* ↑ Catálogo oficial de la Exposición Nacional de Bellas Artes de Barcelona, primavera 1942. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 1942, p. 69, cat. 416.
# Luci Calpurni Bíbul

Luci Calpurni Bíbul (en llatí Lucius Calpurnius Bibulus) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Calpúrnia, una antiga família romana d'origen plebeu.
Era el fill petit de Marc Calpurni Bíbul, i molt jove quan el seu pare va morir (48 aC). Va viure a Roma amb Marc Juni Brut, que s'havia casat amb la seva mare Pòrcia, filla de Marc Cató. L'any 45 aC va anar a Atenes per seguir els seus estudis.
El 44 aC es va unir al seu padrastre després de l'assassinat de Cèsar, i va ser proscrit pels triumvirs. L'any 42 aC va ser present a la batalla de Filipos i poc després es va rendir a Marc Antoni que el va perdonar i li va donar el comandament de la seva flota. Marc Antoni el va utilitzar en les negociacions amb August i després li va donar el govern de Síria on va morir por abans de la batalla d'Àccium, l'any 31 aC.
Va escriure les Memorabilia del seu padrastre, que Plutarc va usar per escriure la biografia de Marc Juni Brut.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 488.
# Luci Calpurni Pisó (cònsol any 1)

Luci Calpurni Pisó (llatí: Lucius Calpurnius Piso) va ser un magistrat romà. Formava part de la gens Calpúrnia i era de la branca dels Pisons, una família romana molt influent i antiga, d'origen plebeu. Segurament era fill de Gneu Calpurni Pisó, cònsol l'any 23 aC, i germà de Gneu Calpurni Pisó, cònsol l'any 7 aC, governador de Síria i enfrontat a Germànic.
Va ser primer àugur i, segons Dió Cassi, va ser cònsol l'any 1, juntament amb Cos Corneli Lèntul Getúlic. En algun moment entre l'any 5 i l'any 12 va ser procònsol de la província romana d'Àsia. L'any 20 va ser un dels defensors del seu germà Gneu Calpurni, acusat de l'assassinat de Germànic. Al final de la seva vida, Tiberi, que no va perdonar mai ningú que li fos sospitós, va ordenar a Quint Verani que l'acusés del crim de lesa majestat i de voler utilitzar verins per matar l'emperador. Va morir, però, al cap de poc temps de mort natural.
Estava casat amb Estatília, filla del general Estatili Taure, amb qui va tenir una filla, Calpúrnia.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 376.
* ↑ Tàcit. Annals II,34-35; III,11; IV,21
# Sherrard

Sherrard és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 694 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sherrard tenia 694 habitants, 271 habitatges, i 201 famílies. La densitat de població era de 638 habitants/km².
Dels 271 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 11,4% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 22,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 12,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.171 $ i la renda mediana per família de 52.604 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.455 $ mentre que les dones 21.304 $. La renda per capita de la població era de 18.967 $. Aproximadament el 4,6% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sherrard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sherrard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sherrill (Nova York)

Sherrill és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 3.147 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sherrill tenia 3.147 habitants, 1.262 habitatges, i 879 famílies. La densitat de població era de 601,5 habitants per km².
Dels 1.262 habitatges en un 33,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 27,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 5,8% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.919 $ i la renda mediana per família de 60.573 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.179 $ mentre que les dones 26.500 $. La renda per capita de la població era de 22.311 $. Entorn del 0,8% de les famílies i el 2,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sherrill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sherrill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sot dels Trèmols (Sant Martí de Centelles)

El Sot dels Trèmols és un sot, o vall estreta i feréstega, del terme municipal de Sant Martí de Centelles, a la comarca d'Osona.
És a l'extrem sud-occidental del terme, en l'àmbit de la parròquia de Sant Martí de Centelles, a prop del límit amb el terme de Castellcir. És a migdia de l'Estalviada, al sud-oest del Pla Llestenc, a llevant del Prat i al nord de la Carena dels Brucs. A mig recorregut, aquest sot rep per l'esquerra el Sot del Carrindó. El torrent que baixa per aquest sot s'aboca en el torrent del Bosc just en el termenal dels dos municipis esmentats.

## Enllaços externs

* El Sot dels Trèmols en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sota el Coll

Sota el Coll és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en territori del poble de Toralla.
És al nord de Toralla, just dessota el Coll de Toralla, al nord-est del Serrat de l'Arnal i al nord-oest de lo Castell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - lluita lliure masculina pes pesant

Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 :
| Lluita grecoromana |||
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| Lluita lliure |||
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| < 1912 1924 > |||
La prova del pes pesant de lluita lliure fou una de les cinc de lluita lliure que es disputaren als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Com la resta de proves de lluita sols hi podien participar homes. Els lluitadors que participaven en aquesta categoria havien de pesar més de 82,5 quilograms. La competició es disputà entre el 25 i el 27 d'agost i hi van prendre part 8 participants, en representació de 5 països.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Robert Roth (SUI) | Nat Pendleton (USA) | Fred Meyer (USA) Ernst Nilsson (SUI) |

## Classificació final

| Quarts de final 25 d'agost | Quarts de final 25 d'agost | Semifinals 27 d'agost | Semifinals 27 d'agost | Final 27 d'agost | Final 27 d'agost |
| Robert Roth (SUI) | W | | | | |
| Jussi Salila (FIN) | L | | | | |
| Jussi Salila (FIN) | L | Robert Roth (SUI) | W | | |
| | | Fred Meyer (USA) | L | | |
| Fred Meyer (USA) | W | Fred Meyer (USA) | L | | |
| Frederick Mason (GBR) | L | | | | |
| Frederick Mason (GBR) | L | | | Robert Roth (SUI) | W |
| | | | | Nat Pendleton (USA) | L |
| Nat Pendleton (USA) | W | | | Nat Pendleton (USA) | L |
| Sven Mattsson (FIN) | L | | | | |
| Sven Mattsson (FIN) | L | Nat Pendleton (USA) | W | Tercer lloc | Tercer lloc |
| | | Ernst Nilsson (SWE) | L | | |
| Ernst Nilsson (SWE) | W | Ernst Nilsson (SWE) | L | Fred Meyer (USA) | empat |
| Archie MacDonald (GBR) | L | | | Ernst Nilsson (SWE) | empat |

## Referències

* (anglès) Lluita - Anvers 1920 Arxivat 2007-06-25 a Wayback Machine.
# Eleccions municipals de 2015 a Aiguamúrcia

Les eleccions municipals de 2015 a Aiguamúrcia van ser unes eleccions locals que es van celebrar el diumenge 24 de maig de 2015 a Aiguamúrcia, a l'Alt Camp, com a part de les eleccions municipals espanyoles. Es van triar els 7 regidors de l'Ajuntament d'Aiguamúrcia.

## Sistema electoral

Les eleccions als ajuntaments de l'Estat espanyol estan fixades per celebrar-se el quart diumenge de maig cada quatre anys. El sistema electoral fa servir la regla D'Hondt amb representació proporcional, llistes tancades i una barrera electoral del 5% dels vots vàlids, que inclou els vots en blanc. La votació per a l'assemblea local es basa en el sufragi universal.
En les eleccions municipals, la circumscripció electoral és el municipi i el nombre d'escons (o sigui, regidors) a triar del municipi es determina en funció del nombre d'habitants censats en aquest municipi. En el cas d'Aiguamúrcia, en tenir 698 persones censades, l'hi correspon 7 regidors.

## Candidatures

El 28 d'abril del mateix any, la Junta Electoral de Zona del Vendrell va proclamar quatre candidatures del municipi d'Aiguamúrcia en el Butlletí Oficial de la Província de Tarragona.
* Convergència i Unió (CiU)
* Tots Som Aiguamúrcia - Acord Municipal (TSA-AM)
* Independents Pel Municipi d'Aiguamúrcia (IMA-E)
* Partit Popular (PP)

## Jornada electoral
### Constitució de les meses

En aquell moment, Aiguamúrcia tenia una població de 909 habitants, dels quals 698 persones van ser cridades a votar en una de les dues meses que es van constituir al municipi.

### Participació

La participació en aquestes eleccions va ser de 70,9%, el qual cosa implica que un total de 495 ciutadans del municipi van decidir exercir el seu dret a vot. Comparant aquesta participació amb la mitjana catalana, Aiguamúrcia va registrar una xifra molt més alta, situant-se en 12,4 punts percentuals per sobre.
A continuació, es presenta una taula amb els percentatges de participació registrats a diferents hores del dia de les eleccions:
| Hores | Aiguamúrcia |
| Participació (14h) | 39,8% ( 2,1%) |
| Participació (18h) | 53,7% ( -1,3%) |
| Participació (20h) | 70,9% ( -2,6%) |

## Referències

* 1 2 «Llei orgànica 5/1985, de 19 de juny, del règim electoral general». Portal Jurídic de Catalunya. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Infoelectoral | Resultados electorales» (en castellà). Ministerio de Interior | Gobierno de España. [Consulta: 31 maig 2023].
* ↑ «Eleccions municipals 2015 | Cercador d'Informació i Documentació Oficials». Diputació de Barcelona. [Consulta: 17 juny 2023].
* 1 2 «Resultats electorals». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2022-10-10. [Consulta: 4 juny 2023].
# Lorenzo Perti

Lorenzo Perti (Rovenna, 1624 - 1692) va ser un enginyer italià que treballava principalment a Baviera.
L'origen del Perti es diu, també en la literatura més recent, amb Como. Però això és el que significa la diòcesi, perquè en realitat va venir de Rovenna, un poble en una terrassa mirant al llac de Como, a una hora i mitja de Como. L'abril de 1663 es va reunir amb el mestre constructor Agostino Barelli a Múnic. Perti és el gestor real de les obres de construcció, la llavors designació "Baumeister" (Barelli) i "Maurermeister" (Perti) estarien a l'actual arquitecte de parla italiana (Barelli) i constructors i gestor de llocs (Perti).
Lorenzo Perti estava casat amb Isabella Perti, el seu fill comú era Giovanni Nicolò Perti.

## Obra

* Construcció de la "Theatinerkirche" de Múnic des del 1663 i del monestir a tocar
* Construcció del Palau de Nymphenburg 1668-73
# Lorenzo Staelens

Lorenzo Staelens (Kortrijk, Bèlgica, 30 d'abril de 1964) és un exfutbolista belga. Va disputar 70 partits amb la selecció de Bèlgica.

## Referències

* ↑ Lorenzo Staelens stapt op bij Ingelmunster na twee wedstrijden, nieuwsblad.be, 26 octubre 2015
* ↑ RSSSF
* ↑ National Football Teams
Lorenzo Staelens amb la selecció belga - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 1990
1 Preud'homme •
2 Gerets •
3 Albert •
4 Clijsters •
5 Versavel •
6 Emmers •
7 Demol •
8 Van der Elst •
9 Degryse •
10 Scifo •
11 Ceulemans •
12 Bodart •
13 Grün •
14 Claesen •
15 De Sart •
16 De Wolf •
17 Plovie •
18 Staelens •
19 Van Der Linden •
20 De Wilde •
21 Wilmots •
22 Vervoort •
Seleccionador: Thys
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 1994
1 Preud'homme •
2 Medved •
3 Borkelmans •
4 Albert •
5 Smidts •
6 Staelens •
7 Van der Elst •
8 Nilis •
9 Degryse •
10 Scifo •
11 Czerniatynski •
12 De Wilde •
13 Grün •
14 De Wolf •
15 Emmers •
16 Boffin •
17 Weber •
18 Wilmots •
19 Van Meir •
20 Verlinden •
21 Van Der Heyden •
22 Renier •
Seleccionador: Van Himst
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 1998
1 De Wilde •
2 Crasson •
3 Staelens •
4 Vidović •
5 Borkelmans •
6 Van der Elst •
7 Wilmots •
8 Oliveira •
9 M. Mpenza •
10 Nilis •
11 Van Kerckhoven •
12 Vande Walle •
13 Verlinden •
14 Scifo •
15 Clement •
16 De Boeck •
17 Verstraeten •
18 Verheyen •
19 Van Meir •
20 E. Mpenza •
21 Boffin •
22 Deflandre •
Seleccionador: Leekens :
# Lourdes Navarro Falcón

Lourdes Navarro Falcón (Las Palmas de Gran Canaria, 1988) és una dibuixant de còmic canària.
Va estudiar il·lustració i disseny gràfic a l'Escuela de Arte y Superior de Diseño de Gran Canaria i a la Escuela de Dibujo Profesional de Madrid. Va iniciar la seva trajectòria professional en l'àmbit de la publicitat, activitat que va compaginar amb la publicació d'historietes i il·lustració de llibres infantils. L'any 2017 va publicar la seva primera obra de còmic Viejos descubridores.
També col·labora amb el projecte de còmic xinès Emi, the dream catcher i la seva obra ha estat traduïda a l'anglès i al francès. Ha estat galardonada amb el premi al millor còmic infantil/juvenil a la 37a edició de Ficomic Barcelona.

## Obra

* Viejos descubridores (2017), traduït al català com Vells descobridors
* Alma cubrae (2017)
* El árbol que crecía en mi pared (2018)
* Viaje a Xambala (2019)
* Las princesas rebeldes (2021) traduït al català com Les princeses rebels

## Referències

* 1 2 «Lourdes Navarro Falcón» (en castellà). Asociación Cultural Tebeosfera (ACyT), 2017. [Consulta: 2 maig 2022].
* ↑ «Lourdes Navarro | Santa Cruz Cómic» (en anglès britànic). [Consulta: 2 maig 2022].
* ↑ «Lourdes Navarro» (en castellà). [Consulta: 2 maig 2022].