OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sinagoga de Yusefabad

La Sinagoga de Yusefabad (en persa: کنیسه یوسفآباد) és una de les sinagogues més grans de Teheran (Iran), al barri del mateix nom. El nom oficial de la sinagoga de Yusefabad és Sukat Shalom. L'edifici original que albergava la sinagoga es va completar a principis de 1950. Amb el creixement de la població jueva de la capital, especialment al barri de Yusefabad, es va decidir que un edifici nou era necessari. Amb l'ajuda dels líders locals de la comunitat encapçalats per Avraham Yusian, la construcció de la nova façana es va acabar a l'octubre de 1965. Les portes de la nova sinagoga es van obrir al públic en Roix ha-Xanà 5726 (calendari hebreu). El 8 de febrer de 2003, el president Muhammad Khatami va visitar la sinagoga, convertint-se així en el primer president de l'Iran a visitar una sinagoga des de la Revolució islàmica.

## Referències

* ↑ «www.7dorim.com». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 febrer 2015].
* ↑ www.iranjewish.com
* ↑ «The Nahum Goldmann Fellowship». Arxivat de l'original el 2011-05-19. [Consulta: 23 febrer 2015].
# Driblatge

El driblatge és una habilitat individual, característica de diversos esports de pilota, que consisteix a fer moviments i amagues amb mantes parts del cos (peus, cames, maluc, braços o mans) en possessió de la pilota, per tal d'eludir un contrari i evitar que aquest prengui la pilota.
Viccionari
# Parc Natural de la Pobla de Sant Miquel

El Parc Natural de la Pobla de Sant Miquel se situa a la comarca del Racó d'Ademús, al terme municipal de La Pobla de Sant Miquel. Va ser creat el maig de 2007 pel govern valencià, dos dies abans de les eleccions municipals.
El parc té una superfície de més de 6.300 hectàrees, que comprèn la totalitat del terme de la Pobla. La declaració com a espai protegit ha sigut polèmica i ha trobat una forta oposició dels pocs veïns que hi viuen.
Dintre d'ell es poden trobar la major part de les varietats del bosc mediterrani. Es pot destacar la major quantitat de sabines monumentals del País Valencià, i potser d'Espanya, trobant-se un grup de sabines denominades Las Blancas que, datades pels tècnics, poden tenir entre 1.500 i 2.000 anys (fòssils vivents). També són destacables al voltant de 55 Has. de pi silvestre molt restringit en tot el País Valencià. Altre arbre singular que abunda relativament és el teix, amb regeneracions naturals en el Barranc del Ripoll, lloc digne de visitar. A més en el paratge de La Peguera es troba un exemplar de Teix monumental per les seves grans dimensions.
# Hemotoxina

Les hemotoxines són toxines que destrueixen glòbuls vermells de la sang (és a dir, produeixen hemòlisis), interrupció del flux sanguini per coagulació, poden produir degeneració dels òrgans i dany generalitzat en els teixits.
El terme hemotoxina és lleugerament erroni atès que les toxines que danyen la sang també danyen altres teixits. Les ferides d'un agent hemotóxic són, sovint, doloroses i poden causar un dany permanent. Malgrat aplicar un tractament immediatament, hi han moltes possibilitats de perdre el membre afectat.
En el regne animal és comú veure aquesta categoria de toxines utilitzada com a verí, molt comú en serps. Els verins d'animals contenen enzims i altres proteïnes que són hemotóxicas o neurotóxicas o ocasionalment tenen ambdues (com en la Crutalus scutulatus i espècies similars). A part de ser una eina per caçar, també te com a funció ajudar a la digestió de la presa. El verí destrueix les proteïnes a la regió de la mossegada, fent que la presa sigui més fàcilment digerible.
El procés pel qual una hemotoxina produeix la mort és molt més lent que el d'una neurotoxina. Les serps que enverinen una presa poden haver de seguir a la presa mentre aquesta fuig. Depenent de la grandària de l'espècie, localització de la mossegada i la quantitat de verí injectat, els símptomes en humans son nàusees, desorientació, i mal de cap. Aquests efectes poden trigar diverses hores a aparèixer.
Les hemotoxinas s'utilitzen en estudis de diagnòsis del sistema de coagulació. Usualment utilitzada per la detecció de l'anticoagulant lúpic.

## Referències

* ↑ «El veneno hemotóxico y las hemotoxinas». Arxivat de l'original el 11 de setembre de 2016.

## Enllaços externs

* Introduction to the special edition of Journal of Toxicology - Toxin Reviews, 21(1 & 2), vii-xi (2002)
# Hannó (208 aC)

Hannó fou un general cartaginès que l'any 208 aC va ser enviat en substitució d'Àsdrubal, el fill d'Amílcar Barca, a Hispània, quan aquest va marxar a Itàlia creuant els Pirineus.
Hannó va unir les seves forces a les de Magó a Celtibèria. Els dos exèrcits cartaginesos estaven acampats prop un de l'altre quan van ser atacats pel pretor Marc Juni Silà, lloctinent de Publi Corneli Escipió, i van ser totalment derrotats. Hannó va caure presoner i enviat a Roma on probablement el van executar.En parla Titus Livi.

## Referències

* ↑ 20.Hanno a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 346
# Maria Xirau Rumbado

Maria Xirau Rumbado (Màlaga, 1898 - Figueres, 1973) fou una fotògrafa catalana, considerada una de les primeres documentades a Figueres. Els seus pares —Matilde Rumbado de Luna, de Màlaga, i de Lluís Xirau Planadevall, de Figueres— s'havien casat a Màlaga, on nasqué Maria i els seus dos germans, Lluís i Pepe. Quan cresqueren, anaren a viure a la ciutat del pare, on conegué el fotògraf Jaume Tort, nascut el 1894 a Tossa de Mar i establert a Figueres des de 1917.
A mitjans de la dècada de 1920, es casà amb Tort i s'incorporà a l'estudi fotogràfic del carrer Monturiol, on treballà fins a l'esclat de la guerra civil espanyola. Les fotografies anaven signades amb el nom comercial de Fotografia Tort, de manera que Xirau mai firmà les seves obres. Quan Tort treballava fora de Figueres, era Xirau qui s'encarregava dels retrats d'estudi. De fet, una fotografia de 1928 captà Maria Xirau amb bata de treball davant del local, que amb els anys anaren ampliant. A més de la dedicació per la fotografia, el matrimoni oferí projeccions de cinema al carrer Ample i al mateix estudi de Figueres, on empraren el sistema de cinema amateur Pathé Baby.
El matrimoni tingué tres filles: Maria (que treballà com a retocadora de fotografia), Matilde (aparelladora, ceramista i interiorista) i Conxa. Arran dels bombardejos de la guerra civil, Xirau es refugià al mas de la Guàrdia, entre Llers i Terrades, des d'on anava a Figueres per treballar a l'estudi. Enmig de la guerra, Tort, que era simpatitzant franquista, va ser enviat a fer trinxeres; i l'estudi i els decorats foren cremats, cosa que impedí la conservació de gran part del seu fons fotogràfic. Un cop finalitzat el conflicte armat, no pogueren refer el negoci i la parella se separà. De gran, Xirau es mudà a Barcelona amb les tres filles fins que retornà a l'Empordà. Morí a Figueres el 1973 després d'uns anys per causa de la malaltia d'Alzheimer.
L'obra de Maria Xirau formà part el 2020 de l'exposició Pintar, crear, viure. Dones artistes a l'Alt Empordà (1830-1939) al Museu de l'Empordà.

## Referències

* 1 2 3 Bassas i Masanés, 2020, p. 155.
* 1 2 3 4 Bassas i Masanés, 2020, p. 153.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 21.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 14.
* 1 2 3 4 5 6 Bassas i Masanés, 2020, p. 154.
* ↑ V. B., C. ««Ha estat una exposició quasi feta de forma col·lectiva»». Setmanari de l'Alt Empordà, 28-09-2020 [Consulta: 7 octubre 2020].

## Bibliografia

* Bassas, Assumpta; Masanés, Cristina. Ajuntament de Figueres. Pintar, crear, viure. Dones artistes a l'Alt Empordà (1830-1939), 2020. ISBN 978-84-120316-5-2.
# Sinagra

Sinagra (sicilià Sinagra) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2008 tenia 2.840 habitants. Limita amb els municipis de Castell'Umberto, Ficarra, Naso, Raccuja, Sant'Angelo di Brolo, Tortorici i Ucria.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Gaetano Scarso | Llista cívica |
# El Raval de Gaià

El Raval de Gaià és una obra del municipi de Gaià (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El Raval de Gaià és un dels pocs nuclis organitzats com a carrer de tot el Municipi de Gaià, de població totalment dispersa. Format per un seguit de cases unifamiliars i cobertes a doble vessant que s'arrengleraren en forma de carrer.

## Història

El Raval de Gaià va néixer fruit de la iniciativa agrícola que portà a terme l'il·lustrat Francesc d'Assís Delàs i Silvestre, baró de Vilagaià, al fundar una colònia agrícola dins la seva propietat. Hi reuní més de vint-i-cinc famílies de colons i els donà casa i terra per a dedicar-se a l'explotació de l'olivera i de la vinya. Posteriorment i sobretot des de principis del s. XX, el Raval de Gaià, com també el Pla del Forn, començà a despoblar-se. Actualment moltes d'aquestes cases s'estan restaurant i habitant en èpoques d'estiueig.

## Referències

* 1 2 «El Raval de Gaià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 desembre 2015].
# Francesca Tous Servera

Francesca "Xisca" Tous Servera (Artà, 30 de juny de 1992) és una triatleta mallorquina.
Va començar a competir amb set anys al Club Aigua Esport d'Artà i als quinze pogué accedir al Centre de Tecnificació Esportiva de les Illes Balears (CTEIB). El 2010, amb 18 anys, superà les proves estatals que li permeteren anar quatre dies al Centre de Tecnificació Esportiva de Madrid. Veient els seus resultats, allà l'animaren per a que participés en el Campionat d'Espanya de Triatló Junior, en el que va quedar en cinquena posició. Després d'això continuà competint pel seu club d'Artà i entrenant en triatló al CTEIB.
En la seva primera temporada es va fer amb el títol nacional júnior d'aquatló i amb un vuitè lloc en el mundial júnior de duatló. Això va atreure l'nterès de diversos clubs i la temporada següent va començar a competir amb els Diablillos de Rivas. Actualment el seu equip és el Club Triatlón Isbilya, de Sevilla.
Va competir per Espanya fins al 20 de febrer de 2022, i després d'un any de transició passà a competir per Turquia un cop obtinguda la doble nacionalitat.

## Referències

* ↑ «Pàgina web oficial de Xisca Tous». [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ Fernández, F «El gran reto de Xisca Tous». Última Hora, 14-01-2020 [Consulta: 16 febrer 2021].
* ↑ «La 'artanenca' Xisca Tous logra su primer podio bajo bandera turca» (en castellà), 27-02-2023. [Consulta: 28 febrer 2023].
# Serrat del Pletiu

El Serrat del Pletiu és un serrat del terme municipal d'Isona i Conca Dellà (antic terme de Benavent de Tremp), dins de l'enclavament de Montadó.
És el serrat que vertebra la meitat oriental d'aquest enclavament, amb la masia de la Casa Blanca, que és a l'extrem nord d'aquest serrat.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Parc Natural de la Serra d'Irta

El Parc Natural de la Serra Irta és una zona protegida que abasta la Serra d'Irta, situada al Baix Maestrat entre Alcossebre al sud i Peníscola al nord.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial dels Parcs Naturals del País Valencià
# Xiuladora de les Palau

La xiuladora de les Palau (Pachycephala tenebrosa) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes Palau, a les Carolines.

## Referències

* ↑ «Xiuladora de les Palau». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/04/2023(català)
# Vitrina

Una vitrina (del francès, vitrine) és un moble tancat i envidrat, per tal de deixar veure el que conté, que s'utilitza per a exposar articles fràgils o valuosos: porcellana, joies, llibres antics, vaixella, etc. La vitrina preserva els articles de la pols i els allunya de l'abast de persones poc curoses i del públic en general.
Aquest moble fa la seva aparició durant el regne del rei Lluís XVI de França (1754-1793) sota l'aspecte d'un armari petit, molt sobri i les portes vidrades del qual deixen aparèixer els bibelots o la quincalla que hi són exposats i la valoració dels quals és accentuada per una ornamentació molt discreta. Models petits foren fabricats per a ser posats damunt una calaixera.
El moble vitrina o moble vidrat ha donat lloc a la creació d'una gran diversitat de mobles d'apartament, generalment de dimensions modestes, amb dues portes vidrades darrere de les quals una sèrie d'objectes d'una mateixa natura és exposada a la vista de tots:
* argentera per l'argenteria,
* aparador per a la vaixella i bibelots,
* biblioteca per als llibres,
* minibar i moble de celler,
* part vidrada d'un moble de sala d'estar (trinxant),
* part vidrada d'element alt de moble en filera d'una cuina,
* moble baix sota el televisor,
* col·leccions diverses : miniatures, armes, etc.
* element de presentació en un museu, a una escola
* mobles vitrina o vitrina refrigerada de botiga.
Les vitrines són mobles propis de la llar però també es troben en comerços i en els museus per a contenir els objectes que s'hi exhibeixen.
Les vitrines per a la llar són verticals i es fabriquen en fusta de diverses classes (teca, pi, etc.). Consten d'un o diversos prestatges en els quals es col·loquen els articles de forma organitzada i estètica. Posseeixen una porta frontal que es tanca amb clau i estan envidrades tant en la seva part frontal com als laterals. Algunes tenen armari sobre calaixos inferiors en què es guarda objectes menys adequats per a l'exposició.
En nombrosos museus, sobretot, en els arqueològics i d'arts decoratives, els objectes s'exposen en vitrines tancades amb una gran superfície envidrada fet que millora la seva visibilitat interior. També hi ha vitrines de configuració horitzontal en què es mostren els objectes que per les seves característiques s'han de visualitzar des de dalt.
En els comerços, també s'utilitzen vitrines però amb característiques més funcionals. Es tracta de mobles en molts casos, desmuntables, amb bases de fusta, perfils de metall i portes corredisses. Són pròpies d'establiments de joieria, bijuteria, articles de la llar i boutiques de moda, entre d'altres.

## Vegeu també

* Expositor

## Referències

* ↑ Garry Thomson. El Museo y su entorno. Ediciones AKAL, 17 març 1998, p. 225–. ISBN 978-84-460-0622-0.
Viccionari
# Maksim Gurov

Maksim Serguéievitx Gurov (en rus: Максим Сергеевич Гуров) (Almati, 30 de gener de 1979) va ser un ciclista kazakh que fou professional del 2004 al 2012. Guanyador del Campionat nacional en ruta, el seu nom va aparèixer com a client del doctor Michele Ferrari.

## Palmarès

* 1999
** 1r a la Volta a Bulgària
* 2000
** Vencedor d'una etapa de la Volta a l'Argentina
* 2002
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Palència
* 2010
** Campió del Kazakhstan en ruta

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2007. 118è de la classificació general
* 2011. 151è de la classificació general

## Enllaços externs

* Palmarès a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Dugesia nansheae

Dugesia nansheae és una espècie de triclàdide dugèsid que habita l'aigua dolça de l'Iraq. El nom específic d'aquest animal fa referència a Nanshe, una deessa mitològica sirio-babilònica dels torrents i canals.

## Referències

* ↑ De Vries, E. J., 1988–1989. Further contributions to the taxonomy and biogeography of the subgenus Dugesia (Platyhelminthes: Tricladida: Paludicola) in the Mediterranean region and the Middle East. Israel Journal of Zoology 35: 109–136.
Espècies de Dugesia :
# Foc encreuat

Foc encreuat (レイン・フォール 雨の牙, Rein Fōru: Ame no Kiba; en anglès, Rain Fall) és una pel·lícula de thriller d'acció sinoaustraliana del 2009 escrita i dirigida per Max Mannix. A la pel·lícula, un sicari mig japonès mig estatunidenc protegeix la filla d'una de les seves víctimes contra la CIA. Es basa en la novel·la Rain Fall de Barry Eisler. S'ha doblat al català.

## Sinopsi

A Tòquio, es rumoreja que un alt funcionari d'Obres Públiques vol portar proves de corrupció a un periodista. Per això, la CIA, la yakuza i altres implicats volen prendre la informació i utilitzar-la per pressionar el govern. En el viatge en metro per trobar-se amb el periodista, el funcionari és assassinat, però l'escena fa pensar en un atac de cor. Tanmateix, ningú, inclòs l'assassí, pot trobar el disc dur amb les proves. Ara la CIA, els gàngsters i la policia de la ciutat estan buscant-lo. Les filles del buròcrata mort estan en perill: l'obscur John Rain, exmembre de les forces especials i potser ara lligat amb Corea del Nord, intenta mantenir-se un pas per davant mentre busca el disc dur i protegeix una de les filles.

## Repartiment

* Gary Oldman com a Hiltzer
* Kippei Shiina com a John Rain
* Misa Shimizu com a Yuko
* Kyōko Hasegawa com a Midori
* Takumi Bando com a Ken
* Akira Emoto com a Tatsu
* Dirk Hunter com a Thomas Perryman
* David McFall com a home de la CIA

## Referències

* ↑ Roberts, M Downing. «Rain Fall». Midnight Eye. [Consulta: 2 juny 2012].
* ↑ review by Todd Rigney, beyondhollywood.com, March 16, 2010
* ↑ review of A Clean Kill in Tokyo/Rain Fall, by Barry Eisler, goodreads.com, July 2002
* ↑ «Foc encreuat». Goita què fan ara. [Consulta: 24 juliol 2022].
# Serrat del Trompa

El Serrat del Trompa és un serrat del terme municipal de Monistrol de Calders, a la comarca del Moianès.
Està situat a l'extrem sud-oriental del terme, a prop del límit amb Granera. És un contrafort del massís de Trullars que davalla cap al sud-oest fins al damunt mateix de la Bauma Freda. Queda a la dreta del torrent de l'Om.
Al costat de ponent del serrat hi ha la roca singular coneguda com el Codro del Serrat del Trompa, i en el seu extrem nord-est es troba la Pedrera del Tasar.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Parc Natural de la Serra i de les Gorges de Guara

El Parque natural de la Sierra y los Cañones de Guara (en aragonès, Parque natural d'a Sierra y as Foces de Guara) és un parc natural de la província d'Osca (Aragó), en les comarques d'Alt Gàllego, Foia d'Osca, Sobrarb i Somontano de Barbastre. Comprèn els municipis d'Abiego, Adahuesca, L'Aïnsa, Alquézar, Arguis, Bárcabo, Bierge, Boltanya, Caldearenas, Casbas de Huesca, Colungo, Osca, Loporzano, Nueno i Sabiñánigo.
Amb 47.453 ha i una zona perifèrica de protecció que comprèn altres 33.286 ha, és l'espai natural més gran de la comunitat. La seva altitud oscil·la entre els 430 m en el riu Alcanadre i els 2.077 del pic de Guara.
La seva geologia propicia la pràctica del barranquisme i de l'escalada. Cal destacar-ne els barrancs del riu Belced, amb més de 20 km de longitud i desnivells superiors als 800 m, com també l'avenc de la Grallera Alta de Guara, amb 277 m de caiguda vertical.
El parc natural fou declarat com a tal el 27 de desembre de 1990 per la llei 14/1990 del Govern d'Aragó, amb el nom de Parque de la Sierra y Cañones de Guara. És també Lloc d'Importància Comunitària (LIC) i Zona d'especial protecció per a les aus (ZEPA).

## Vegeu també

* Serra de Guara

## Referències

* ↑ Parque natural de la Sierra y Cañones de Guara Arxivat 2014-12-19 a Wayback Machine., Govern d'Aragó
* ↑ «Decret 14/1990, de 27 de desembre, pel qual es declara el Parque de la Sierra y Cañones de Guara.». Butlletí Oficial d'Aragó, 21-01-1991, pàg. 147-169. Arxivat de l'original el 2023-03-09 [Consulta: 2 agost 2012].
# Xiuladora de pit canyella

La xiuladora de pit canyella (Pachycephala johni) és un ocell de la família dels paquicefàlids (Pachycephalidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les illes Obi, al nord de les Moluques centrals.

## Taxonomia

Considerat dins algunes classificacions una subespècie de Pachycephala griseonota

## Referències

* ↑ Handbook of the Birds of the World and BirdLife International (2022). Handbook of the Birds of the World and BirdLife International digital checklist of the birds of the world. Version 7. http://datazone.birdlife.org/userfiles/file/Species/Taxonomy/HBW-BirdLife_Checklist_v7_Dec22.zip.
# Maria Alberti

Maria Alberti (Hamburg, c. 1767 - 1812) va ser una pintora alemanya cunyada de Ludwig Tieck i amiga de Novalis. Va tenir certa influència sobre romanticisme pictòric del seu país, particularment sobre el pintor Philipp Otto Runge. Posteriorment va convertir-se al catolicisme i va entrar en un convent a Münster (Westfàlia) on es conserven gairebé totes les seves obres.

## Referències

* ↑ «Maria Alberti». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Snowville

Snowville és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 177 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Snowville tenia 177 habitants, 59 habitatges, i 46 famílies. La densitat de població era de 44,7 habitants per km².
Dels 59 habitatges en un 47,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,7% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,9% tenia menys de 18 anys, un 15,3% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.375 $ i la renda mediana per família de 35.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.250 $ mentre que les dones 35.250 $. La renda per capita de la població era de 13.604 $. Cap de les famílies i el 4,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Snowville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Snowville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Dugesia nannophallus

Dugesia nannophallus és una espècie de triclàdide dugèsid que habita a Sri Lanka. Els espècimens de D. nannophallus poden arribar a mesurar 6,5 mm de longuitud i 1,2 mm d'amplada.

## Referències

* ↑ Ball, Ian Raymond «Freshwater triclads (Turbellaria, Tricladida) from the Oriental region» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 49, 4, 1970, pàg. 271-294.
Espècies de Dugesia :