OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tiffany Midge

Tiffany Midge és una poetessa ameríndia (membre registrada de la tribu reconeguda Standing Rock) que pertany a la Nació Lakota hunkpapa. La seva la poesia es caracteritza per la seva representació d'un jo dividit per diferents identitats, i per una forta vena humorística.
També ha escrit contes curts i erotisme, incloses les contribucions a la col·lecció Without Reservation, editada per Kateri Akiwenzie-Damm.
El seu llibre Outlaws, Renegades and Saints: Diary of a Mixed-Up Halfbreed fou premiat amb el Premi de Poesia Diane Decorah pel Cercle d'Escriptors Nadius d'Amèrica en 1994.
"La seva poesia ha estat encarregada per un conjunt coral del compositor Seppo Pohjola de Finlàndia i adaptat a l'obra dramàtica, “Cedars”, produïda pel Teatre Amerindi Red Eagle Soaring."
Entre altres activitats, Midge actualment edita la secció de poesia de la revista d'art The Raven Chronicles.

## Obres
### Llibres/capítols

* Guiding the Stars to Their Campfire, Driving the Salmon to Their Beds (Gazoobi Tales, 1994)
* Outlaws, Renegades and Saints : Diary of a Mixed-Up Halfbreed (Greenfield Review Press, 1996)
* Animal Lore and Legend : Buffalo (Scholastic Trade, 1995).

### Antologies que contenen treballs de Tiffany Midge

* Without Reservation: Indigenous Erotica, Kateri Akiwenzie-Damm (Editor), (Kegedonce).
* Growing Up Ethnic in America, by Maria M. Gillan, Jennifer Gillan (Editors), (Viking 1998).
* Identity Lessons: Contemporary Writing About Learning to Be American, by Maria M. Gillan, Jennifer Gillan (Editors), (Viking 1998).
* A Shade of Spring, Florene Belmore (Editor), 1998.
* The Poem and the World: The Seattle Sister Cities Poetry Anthologies, Volume 4, 1998.
* Reinventing the Enemy's Language : Contemporary Native Women's Writing of North America, (Edited by Joy Harjo and Gloria Bird), W.W. Norton. (Hardcover)

### Obra crítica sobre Tiffany Midge

* The Nature of Native American Poetry, by Norma Wilson (identifies Midge as part of "The New Generation")

## Referències

* 1 2 «Tiffany Midge - Team Poet». English Department. University of Idaho, 2012. Arxivat de l'original el 8 de gener 2014. [Consulta: 6 desembre 2012].
* ↑ "Com Sherman Alexie, Midge entreté amb el seu enginy i humor, però també recorda als lectors els horrors de la vida contemporània, que no són les aranyes o els fantasmes d'indis assassinats a la fi del segle xix, sinó més aviat un consumisme buit." Norma C. Wilson, "America's Indigenous Poetry" a The Cambridge Companion to Native American Literature (Cambridge UP, 2005), p. 157.
* ↑ "I think Tiffany Midge has a good future, once she stops copying me" Arxivat 2015-05-07 a Wayback Machine.. Crossroads: A Conversation with Sherman Alexie, by John Purdy
* ↑ «First Book Awards for Poetry from the Native Writers Circle of the Americas». Storytellers Native American Authors Online. [Consulta: 20 novembre 2010].

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia
# Yoshino (Osaka)

Yoshino (吉野) és un barri del districte urbà de Fukushima, a la ciutat d'Osaka, capital de la prefectura homònima, a la regió de Kansai, Japó. La seu de la policia del districte de Fukushima es troba al barri de Yoshino.

## Geografia

El barri de Yoshino es troba localitzat a la part centre-sud del districte de Fukushima, al centre de la ciutat d'Osaka. Limita amb els barris de Sagisu i Ebie al nord, amb Tamagawa i Noda a l'est, amb Ōhiraki a l'oest i amb Nishi-Kujō, pertanyent al districte de Konohana, al sud.

### Sub-barris

El barri compta amb cinc sub-barris:
* Yoshino 1 chōme (吉野一丁目)
* Yoshino 2 chōme (吉野二丁目)
* Yoshino 3 chōme (吉野三丁目)
* Yoshino 4 chōme (吉野四丁目)
* Yoshino 5 chōme (吉野五丁目)

## Història

Originalment, Yoshino fou un barri del poble de Noda, pertanyent al ja desaparegut districte de Nishinari. El 1897 es funda el municipi d'Osaka i Noda es absorbit i integrat dins del districte urbà de Kita. Entre el 1900 i el 1922, l'actual barri es troba dividit entre els antics barris de "Nishi-Noda-Yoshino-Higashi/Nishi no machi". L'any 1922 el nom del barri canvia a "Nishi-Noda Yoshino-chô". L'any 1925 passa a integrar-se dins del districte de Konohana i el 1943 a l'actual de Fukushima amb el nom de "Yoshino-chô". Per fi, l'any 1975, el barri obté el seu actual nom de "Yoshino".

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| ND | ND | ND | ND | ND | ND | ND |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| ND | 8.748 | 9.671 | 10.790 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Occidental (JR West)
** Noda
* Metro d'Osaka
** Tamagawa

### Carretera

* Autopista d'Osaka-Kobe (Hanshin)
* Nacional 2

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=27103&lat=34.69473&lon=135.46386&zoom=13&maptype=basic
* ↑ https://minchizu.jp/osaka/o-fukushima.html
* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=27103&az=Nw&lat=34.68980&lon=135.46803&zoom=14&maptype=basic
* ↑ «区の概要・地名の由来・区のなりたち». 福島区. Arxivat de l'original el 2018-07-28. [Consulta: 21 agost 2018].
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# Atypichthys strigatus

Atypichthys strigatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 25 cm de llargària màxima (normalment, en fa 18).

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigua salabrosa, associat als esculls i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-est d'Austràlia (sobretot, als esculls costaners del sud de Nova Gal·les del Sud).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1862. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Acanthopterygii, Pharyngognathi i Anacanthini in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 4. i-xxi + 1-534.
* ↑ Günther, A., 1860. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. British Mus., London. Cat. Fishes v. 2: i-xxi + 1-548.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Neira, F.J., A.G. Miskiewicz i T. Trnski, 1998. Larvae of temperate Australian fishes: laboratory guide for larval fish identification. University of Western Australia Press. 474 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# John Nicolson

John MacKenzie Nicolson (Glasgow, 23 de juny de 1961) és un polític i periodista escocès. És militant del Partit Nacional Escocès (SNP) i va ser presentador de televisió. És diputat del Parlament per la circumscripció d'East Dunbartonshire, elegit en les eleccions generals de 2015. És el portaveu de l'SNP en matèria de cultura, mitjans i esport a la Cambra dels Comuns.

## Referències

* ↑ "List of Members returned to Parliament at the General Election 2015 Scotland".
* ↑ Birth certificate of John MacKenzie Nicolson, 23 June 1961, Glasgow District 4373/02 3849 – National Records of Scotland
* ↑ "SNP confirms group roles" Arxivat 2015-05-21 a Wayback Machine..
* ↑ "Culture, Media and Sport Committee – membership".
# Juabita

La juabita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el seu nom de la seva localitat tipus, el comtat de Juab de l'estat d'Utah, als Estats Units.

## Característiques

La juabita és un òxid de fórmula química CaCu$_{10}$(TeO₃)₄(AsO₄)₄(OH)₂·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1996. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 3 i 4.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la juabita pertany a «04.JN - Tel·lurits amb anions addicionals, amb H₂O» juntament amb els següents minerals: sonoraïta, poughita, cesbronita, eztlita i oboyerita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Centennial Eureka, a la localitat d'Eureka, al districte de Tintic, al comtat de Juab (Utah, Estats Units). Només ha estat descrita a altres dues mines al mateix districte: la mina Gold Chain i la mina North Star, ambdues a la localitat de Mammoth.

## Referències

* ↑ «Juabite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 abril 2017].
# Groupe Flammarion

Flammarion SA és una editorial francesa, filial del grup Madrigall des de 2012. Reuneix diverses editorials, encara que la més important és la que ha donat nom al grup, Flammarion, fundada el 1875 al Teatre de l'Odéon de París. El Grup és una editorial generalista que publica obres en camps com la literatura, les ciències humanes, els llibres il·lustrats i llibres per a la joventut. Des de la seva creació el 1875, Flammarion ha vetllat sempre per perseguir l'ambició del seu fundador, Ernest Flammarion: « Proposar el millor contingut al major nombre de persones». Les filials històriques de Flammarion en els sectors de la difusió, de la distribució i de la llibreria contribueixen avui a l'activitat global del grup Madrigall, implantat a França, a Bèlgica, a Suïssa i al Canadà.

## Principals societats del grup

* Éditions Flammarion :
** Aubier
** Autrement
** Arthaud
** Champs
** Climats
** Étonnants classiques
** Flammarion
** Garnier-Flammarion
** J'ai dl.
** La Maison rustique
** Librio
** Père Castor
** Pygmalion
** Diffusé parell Flammarion diffusion et distribué par Union Distribution

## Resultats financers

Flammarion SA, principal entitat del grup, creada el 1981 i dirigida per Mathieu Cosson, va anunciar el 2017 la seva xifra de negoci en 266 380 000 000 d'euros, sent els seus beneficis de 4 364 milions i el seu efectiu de 300 persones

## Referències

* ↑ Page, Benedicte (6 September 2012). «Flammarion sold to Gallimard». The Bookseller.
* ↑ Beuve-Méry, Alain «Antoine Gallimard, seul maître à bord du troisième groupe d'édition français». Le Monde, 26-06-2015 [Consulta: 3 abril 2021].

## Bibliografia

* Élisabeth Parinet, La Librairie Flammarion, 1875-1914, IMEC, 1992
* Flammarion 1875-2015, 140 ans d'édition et de librairie, Gallimard/Flammarion, 2015
* Pascal Fouché, « Flammarion/1 : une famille, des entreprises » ; « Flammarion/2 : 140 ans de librairie » ; « Flammarion/3 : un éditeur populaire, 1875-1945 » ; « Flammarion/4 : un éditeur populaire, 1945-2015 », Livres Hebdo, mai 2015
# Godlevskita

La godlevskita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom de Mikhail Nikolaevich Godlevskii (1902–1984), geòleg rus del "Institut Central d'exploració geològica per metalls bàsics i preciosos" de Moscou, Rússia.

## Característiques

La godlevskita és un sulfur de fórmula química (Ni,Fe)$_9$S₈, tot i que originàriament la fórmula que se li assignava era Ni₇S₆. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Es troba en forma d'agregats i de grans aïllats, de fins a 1 mil·límetre. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4 i 5. És un mineral dimorf de l'espècie sense anomenar UM2002-26-S:FeNi, i és químicament similar a la pentlandita i a la heazlewoodita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la godlevskita pertany a «02.B - Sulfurs metàl·lics, M:S > 1:1 (principalment 2:1), amb Ni» juntament amb els següents minerals: horomanita, samaniïta, heazlewoodita, oregonita, vozhminita, arsenohauchecornita, bismutohauchecornita, hauchecornita, tel·lurohauchecornita, tučekita, argentopentlandita, cobaltopentlandita, geffroyita, kharaelakhita, manganoshadlunita, pentlandita, shadlunita i sugakiïta.

## Formació i jaciments

Es troba en filons hidrotermals, o en peridotites amb altres sulfurs de níquel. Aquesta espècie va ser descoberta l'any 1969 a tres co-localitats tipus: les mines Zapolyarnyi, Mayak i número 8, a Norilsk, Rússia. Sol trobar-se associada a bornita, calcopirita, heazlewoodita, magnetita, mil·lerita, pentlandita, pirita i pirrotina.

## Referències

* ↑ «Godlevskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 16 febrer 2016].
* 1 2 «Godlevskite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 16 febrer 2016].
# Tierzo

Tierzo és un municipi de la província de Guadalajara, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Situat al sud de la comarca del Señorio de Molina, dins de la Sexma del Sabinar, a una altitud de 1.141 metres. Té una superfície de 40,06 km² amb una població de 34 habitants (INE 2017). De Guadalajara capital el separa una distància de 154 km. Formen part del seu terme municipal el Caserio de la Vega d'Arias -on es troba la Casa forta de Vega d'Arias o Casa del Cid-, les Salines de Armalla i la Casa forta de Picaza.

## Clima

* El clima predominant és el mediterrani continentalitzat amb moments de clima de muntanya. Els estius són càlids i els hiverns molt freds amb gelades a la nit. La temperatura mitjana anual és de 10 °C i les precipitacions són moderades (505 mm a l'any).

## Flora

Formacions boscoses extenses de savines, roures, alzines i pins silvestres combinats amb matoll mitjà i baix. N'abunden també les bujedas, argelagars i la ginesta. Hi ha zones subestèpiques de gramínies anuals. Espècies de flora d'interès: Artemisia Pedemontana, Genista rigidissima, Rosa sicula, Rosa pimpinellifolia i Ribes uva-crispa.

## Fauna

Hi ha una gran varietat d'espècies autòctones de mamífers i aus, entre els quals proliferen cérvols, daines, cabirols, guineu, teixó, gat salvatge, geneta i mostela, així com àguila daurada, falcó pelegrí, voltor comú, aufrany i duc, entre d'altres.

## Demografia i economia

La densitat de població és molt baixa 0,8 hab/km², conseqüència de l'èxode rural els anys 60 a les ciutats i l'escassa activitat econòmica en la zona, basada en la agricultura (conreu de cereal) i la ramaderia (ovina y caprina). Actualment, s'estan impulsant alguns projectes vinculats al turisme. Tierzo forma part del Geoparque de la Comarca Molina-Alto Tajo. És una de les localitats per les quals travessa la ruta de les Tres Taifes del 'Cami del Cid' i es troba a les portes del ''Parc Natural de l'Alto Tajo'''.
Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2013 | 2015 | 2017 |
| 47 | 42 | 57 | 52 | 36 | 38 | 34 |

## Gastronomia

Per la seva tradició ramadera, els rostits de cabrit i xai en són l'especialitat destacada. També els productes de la matança, especialment el xoriço i el botifarró d'arròs. És típic el "morteruelo" i els embotits elaborats amb carns de caça. La tòfona, els bolets de card o els rovellons acompanyen a més moltes receptes. Cal provar també les migas de pastor, les sopes d'all, les farinetes de guixa o els "bolos amb morro", una varietat de mongeta conreada a la comarca. Quant a postres, imprescindibles les "Torrijas" i la llet fregida.

## Festes

* 17 de maig Sant Pasqual Bailón
* Darrer dissabte de juny: Processó dels "Capitores de Tierzo" cap a la Virgen de la Hoz
* 16 d'agost: Sant Roc

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 2 maig 2021].
# Yoshinkan

Yoshinkan (養神館, Casa pel Cultiu de l'Esperit) és una escola d'aikido fundada després de la Segona Guerra Mundial per Gozo Shioda (1915-1994), alumne de Morihei Ueshiba.
Es caracteritza per la seva pràctica contundent, emfatitzant l'eficàcia en el combat sense armes. És practicat habitualment per la policia de Tòquio.

## Enllaços externs

* Associació Catalana d'Aikido Yoshinkan Arxivat 2013-09-22 a Wayback Machine.
* Yoshinkan França (francès)
* Lloc web oficial de Yoshinkan Aikido (japonès)
# Texcoco (municipi)

Texcoco (del nàhuatl, que vol dir «lloc de sota l'aigua») és un municipi de l'estat de Mèxic. Texcoco de Mora és el cap de municipi i principal centre de població d'aquesta municipalitat. Aquest municipi és a la part nord-occidental de l'estat de Mèxic. Limita al nord amb els municipis de Papalotla, al sud amb Chicoloapan, a l'oest amb Atenco i a l'est amb estat de Tlaxcala.

## Vegeu també

* Municipis de l'estat de Mèxic

## Referències

* ↑ Monografia municipal de Texcoco Arxivat 2017-07-26 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Portal de l'estat de Mèxic (castellà)
# Pterogobius virgo

Pterogobius virgo és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i la Península de Corea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Descriptions of the gobioid genera of the western coast of temperate North America. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 262-267.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Temminck, C. J. & H. Schlegel. 1845. Pisces, Fauna Japonica Parts 7-9: 113-172, Pls. 1-143 + A.
* ↑ «Pterogobius virgo». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Randall, J.E., H. Ida, K. Kato, R.L. Pyle i J.L. Earle, 1997. Annotated checklist of inshore fishes of the Ogasawara Islands. Nat. Sci. Mus. Monogr. (11):1-74.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# JuK

JuK és un reproductor d'àudio lliure amb capacitats d'organització de música, dissenyat per l'entorn d'escriptori de KDE. Aquest és compatible amb formats com MP3, Ogg Vorbis i FLAC. A més, permet editar les etiquetes d'aquests. També pot funcionar amb els sistemes d'àudio aRts i GStreamer.
Scott Wheeler va iniciar el desenvolupament de JuK l'any 2000 sota el nom de QTagger. L'any 2002 es va incorporar al grup d'aplicacions multimèdia de KDE, on es va desenvolupar com una aplicació d'àudio potent. Va sortir a la versió 3.2 de KDE.

## Característiques

Encara que JuK pot funcionar com a reproductor d'àudio, s'hi dona molt d'èmfasi a la capacitat d'organització de la llibreria de música.
* Llista de col·lecció i suport per a llistes creades per als usuaris.
* Capacitat d'escanejar directoris per a automàticament importar llistes de reproducció i música a l'inici del programa.
* Llistes de reproducció dinàmiques de cerca que s'actualitzen automàticament quan es canvien els camps de la col·lecció.
* Un mode de vista d'arbre on es classifiquen les cançons per àlbums, artistes i generes.
* Historial que emmagatzema les últimes cançons reproduïdes.
* Cerca en línia per filtrar els elements de la llista.
* Capacitat per intentar afegir etiquetes automàticament a partir del nom del fitxer o utilitzant MusicBrainz.
* Capacitat per reanomenar els fitxers a partir de les etiquetes.
* Suport per a les etiquetes ID3v1, ID3v2 i les etiquetes d'Ogg Vorbis (emprant el TagLib).

## Referències

* ↑ Pinto, Henrique. «Deep inside the K Desktop Environment 3.2». Ars Technica, February 22, 2004. [Consulta: February 18, 2009].
* ↑ «KDE 3.1.5 to KDE 3.2.0 Changelog».
* ↑ Molkentin, Daniel. «Play and manage your music with JuK 2.0». Linux Magazine p. 78–79, 01-06-2004. [Consulta: February 18, 2009].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de JuK
* Repositori oficial de JuK
# Associació Índia de Futbol

* No s'ha de confondre amb Federació de Futbol de l'Índia.
L'Associació Índia de Futbol, també coneguda per les sigles IFA (en anglès: Indian Football Association), és l'òrgan de govern del futbol de l'estat de Bengala Occidental. És la federació de futbol més antiga de l'Índia, essent fundada l'any 1893.
És l'encarregada d'organitzar la Lliga de Calcuta de futbol, la Lliga de Calcuta de futbol femenina i la IFA Shield.

## Referències

* ↑ «Calcutta Football League (CFL) goes bigger than ever for its historic 125th season». Kolkata: The Fan Garage, 05-06-2023. Arxivat de l'original el 6 juny 2023. [Consulta: 6 juny 2023].
* ↑ «The passage of football in India». Kolkata: Indian Football Association. Arxivat de l'original el 11 de maig 2023. [Consulta: 11 maig 2023].
* ↑ Majumdar, Rounak. «The Golden Years of Indian Football». Kolkata: Chase Your Sport, 22-04-2019. Arxivat de l'original el 7 novembre 2020. [Consulta: 28 gener 2022].
* ↑ «Indian women football team will play against two top tier-1 Swedish teams» (en anglès americà), 26-10-2021. Arxivat de l'original el 2022-05-22. [Consulta: 28 abril 2022].
* ↑ «History in Timeline of Indian Football». All India Football Federation. Arxivat de l'original el 8 març 2020. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Tsutisopeli

Tsutisopeli (en georgià წუთისოფელი), també comercialitzada com Tiepló tvoikh ruk (La calor de les teves mans, Тепло твоих рук) és una pel·lícula de la Unió Soviètica del 1971, rodada en georgià i en rus, produïda per Kartuli Pilmi i dirigida per Xota Managadze i Nodar Managadze, per a qui va suposar el seu debut en la direcció.

## Sinopsi

Mostra la vida de Sidonia qui viu en un remot poble de les muntanyes de Geòrgia, des de la seva joventut fins a la seva maduresa. Cada dia baixa a la primavera per un camí elaborat al llarg dels anys. Un dia arriba a la primavera amb el seu marit, el vell Jasoni. Jasoni sent que la seva força l'abandona i s'acomiada de la seva dona. Parlen de la vida, de l'amor, de la mort, dels fills i nets.

## Repartiment

* Sofiko Txiaureli... Sidonia
* Grigol Tsitaixvili ... Jasoni
* Manutxar Xervaxidze ... Sipito
* Zura Kipxidze ... Aprasioni
* Tengiz Artxvadze ... Juloni
* Valerian Dolidze ... Beglari
* Givi Txitxinadze ... Evtikhi
* Givi Sikharulidze ... Tarkhani

## Reconeixements

Fou projectada a la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1972.

## Referències

* ↑ Тепло твоих рук, a kinopoisk.ru
* ↑ En la segunda jornada, aplausos para la URSS y para España, La Vanguardia, 13 de juliol de 1972
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1972 al web del Festival

## Enllaços externs

* Tsutisopeli a YouTube (versió en georgià)