OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salvi Liberal

Salvi Liberal (llatí: Salvius Liberalis) va ser un orador i advocat romà, mencionat per Plini el Jove que el descriu com "subtilis, dispositus, acer, disertus". Hom l'esmenta per primera vegada en el regnat de Vespasià, quan va parlar amb molta audàcia a l'emperador defensant a una persona rica que havia estat acusada.
El van portar a judici en el regnat de Domicià, però el resultat del judici no es coneix. Va tenir sort de sortir-ne amb vida. Encara vivia en temps de Trajà i l'any 100 defensava amb habilitat a Mari Prisc que va ser acusat per Plini el Jove i per l'historiador Tàcit. El mateix any es va enfrontar altre cop a Plini en la causa dels habitants de la Bètica contra Cecili Clàssic i els seus còmplices.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/787?rgn=full+text;view=image;q1=LiberSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 777. ]
# Manihiki

Manihiki, abans Humphrey, és un atol de les illes Cook septentrionals. Està situat a 1.160 km al nord de Rarotonga i a 44 km de Rakahanga.

## Geografia

L'atol, de forma triangular, està format per quaranta illes que encerclen una llacuna profunda sense cap pas navegable. A més, inusualment, té uns illots en el centre de la llacuna. La superfície total és de 5,4 km² en una corona de 50 a 500 m d'ample.
L'atol és famós per les seves perles negres, que es cultiven en gran quantitat produint gran beneficis. A més, és un punt d'atracció pels aficionats al submarinisme i a la pesca en alta mar.
El centre administratiu és a Tauhunu, i la segona vila és Tukao. La població total era de 515 habitants al cens del 2001.

## Història

S'estima que els polinesis es van establir a Manihiki almenys des de l'any 1500.
Va ser descobert, el 1822, pel capità nord-americà Patrickson del Good Hope, que l'anomenà Humphrey Island. Va ser visitat després per diversos baleners. El 1828, Joshua Coffin del balener Ganges el va anomenar Great Ganges Island. Altres noms són Liderous, Gland o Sarah Scott. El nom tradicional era Tapuahua. S'ha relacionat amb Manihi, de les Tuamotu, amb el significat de «petita Manihi».
Els habitants de Manihiki i Rakahanga vivien tradicionalment alternant en un atol i l'altre, segons les reserves alimentàries. El viatge de 44 km de distància amb piragües a balancí resultava perillós. L'any 1852 els missioners els van convèncer que es dividissin entre els dos atols i van posar fi a aquesta alternança.
# Vaujours

Vaujours és un municipi francès, situat al departament de Sena Saint-Denis i a la regió d'Illa de França.
Forma part del cantó de Tremblay-en-France i del districte de Le Raincy. I des del 2016, de la divisió Grand Paris - Grand Est de la Metròpoli del Gran París.
# Akira Miyoshi

Akira Miyoshi (Suginami, Tòquio, 10 de gener de 1933 - 4 d'octubre de 2013) fou un compositor japonès.
Miyoshi, que va ser un nen prodigi al piano, va compondre una gran varietat de música utilitzant una mescla de tècniques japoneses i occidentals, anant de la música simfònica i de cambra fins a obres corals, incloent Kaze no Torimichi, amb text del poeta Shuntaro Tanikawa. Va estudiar a París amb Raymond Gallois-Montbrun (compositor de la simfonia Japó) i Henri Challan, i va estar molt influenciat pel repertori postimpressionista francès, com l'obra de Messiaen i Dutilleux.
Va guanyar el premi Otaka de composició diverses vegades, així com el premi d'art Mainichi, mentre que la seva òpera Toi Ho el va fer guanyar el premi de música Suntory l'any 2000. L'any següent va ser reconegut i honorat pel govern com a Persona de Mèrit Cultural. Miyoshi fou president de l'escola de música Toho Gakuen i cap del Tokyo Bunka Kaikan. Va morir en un hospital te Tòquio als 80 anys per un atac de cor.

## Referències

* ↑ «https://www.classicalnext.com/net/odradek_records/yukiko_kojima/akira_miyoshi_piano». Arxivat de l'original el 15 de gener 2020. [Consulta: 14 març 2020].
* ↑ «https://www.japantimes.co.jp/news/2013/10/05/national/renowned-composer-akira-miyoshi-dies-at-80/#.XmyickPZDGI». [Consulta: 14 març 2020].
# George Jeske

George Jeske (Salt Lake City, 22 de febrer de 1891 - Los Angeles, 28 d'octubre de 1951) va ser un director de cinema, guionista i actor de cinema mut estatunidenc.
Va ser un dels Keystone Kops originals de Mack Sennett. Va escriure per a més de 50 pel·lícules entre 1926 i 1946 i va dirigir 37 pel·lícules entre 1922 i 1933.

## Filmografia parcial
### Actor

* 1912: Hoffmeyer's Legacy de Mack Sennett
* 1913: Mother's Boy de Henry Lehrman
* 1913: Two Old Tars de Henry Lehrman
* 1913: A Muddy Romance de Mack Sennett
* 1913: Fatty Joins the Force de George Nichols
* 1914: In the Clutches of the Gang de Mack Sennett
* 1914: A Flirt's Mistake de George Nichols
* 1914: A Thief Catcher de Ford Sterling
* 1914: A film Johnnie de George Nichols
* 1914: Tango Tangles de Mack Sennett
* 1914: His Favourite Pastime de George Nichols
* 1917: An International Sneak de Hampton Del Ruth i Fred C. Fishback

### Director

* 1923: The Noon Whistle
* 1923: White Wings
* 1923: Collars and Cuffs
* 1923: Oranges and Lemons
* 1923: A Man About Town
* 1923: Save the Ship
* 1924: Smithy (juntament amb Hal Roach)
* 1924: Postage Due
* 1924: Short Kilts

### Guionista

* 1932: The Midnight Patrol de Christy Cabanne
* 1935: Skybound de Raymond K. Johnson
* 1939: The Day the Bookies Wept de Leslie Goodwins

## Referències

* ↑ «George Washington Jeske». United States, World War II Draft Registration Cards, 1942. [Consulta: 10 febrer 2010].
* ↑ Lahue, Kalton C. Mack Sennett's Keystone: The man, the myth and the comedies. Nova York: Barnes, 1971, p. 194. ISBN 978-0-498-07461-5.
* ↑ «Theater Gossip». The Evening Independent, 22-07-1933 [Consulta: 10 febrer 2012].
# Veneneia (cràter)

Veneneia és un cràter amb coordenades planetocèntriques de -9.72 ° de latitud nord i 356.02 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 400 km de diàmetre. El nom adoptat com a oficial per la UAI el 28 de febrer de 2012 fa referència a Veneneia, una de les primeres verges vestals romanes.

## Referències

* ↑ "Veneneia (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Books LLC. Ancient Roman Priestesses: Vestal Virgins, Rhea Silvia, Licinia, Paculla Annia, Aconia Fabia Paulina, Eumachia, Aquilia Severa, Claudia Quinta, 2010.
# Telecomunicações de Moçambique

Telecomunicações de Moçambique (TDM) és un proveïdor de serveis d'Internet i de telecomunicacions a Moçambic. Telecomunicações de Moçambique va ser creat el 1981 després de l'acabament de les Postas, Telégrafos e Teléfonos (PTT) agència governamental. A finals de 2002 TDM va ser transformada en una societat de responsabilitat limitada i va ser rebatejada com a Telecomunicações de Moçambique SARL.

## Grup de companyies TDM

El Grup TDM de empreses inclou Mcel (primer operador de telefonia mòbil de Moçambic) del qual TDM en posseïa el 74%. En conjunció amb el Grup Visabeira TDM té el 50% de TVCabo Moçambique (proveïdor de televisió per cable) i el 50% de TELEVISA. TDM posseeix el 100% de la seva filial Teledata.

## Productes i serveis
### Veu

TDM ofereix serveis de telefonia pre-pagament i post-pagament usant POTS, així com CDMA i oferir línies ISDN per a les empreses. TDM també posseeix i opera telèfons de pagament amb moneda i targeta a tot el país.

### Internet

El servei "TDM BandaLarga" proporciona accés a internet de banda ampla per ADSL i CDMA (fixo-sense fils) i TDM és el major proveïdor de banda ampla al país. La velocitat d'ADSL va des dels 128 kbit/s als 4 Mbit/s.
TDM també proporciona serveis d'Internet a través de circuits dedicats, així com serveis de trànsit IP a d'altres proveïdors d'Internet. La major part de proveïdors de Moçambic obtenen la seva connectivitat internacional a Internet a través de TDM.
TDM usa els sistemes de cables submarins EASSy i SEACOM d'interconnexió internacional.

### Línia dedicada i VPN

TDM ofereix serveis tradicionals línia dedicada que van des de 64 kbit/s per a serveis de STM-1, així com serveis MPLS VPN.

### Cable submarí EASSY

TDM és accionista de WIOCC, que és el major inversor i operador del sistema de cable submarí EASSy. A través d'aquest TDM proporciona connectivitat internacional als països veïns sense litoral marítim al sud-est d'Àfrica.

## Referències

* 1 2 http://www.cet.uct.ac.za/files/file/mozambique.pdf Arxivat 2011-09-12 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.tdm.mz Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.tvcabo.co.mz/
* ↑ http://www.teledata.mz
* ↑ http://www.eassy.org/

## Enllaços externs

* (portuguès) Telecomunicações de Moçambique Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine.
# Thomas Burnet

Thomas Burnet (c.1635, Croft - † 1715) fou un escriptor anglès conegut pels seus escrits sobre teologia i cosmogonia.
Va estudiar a l'Escola de Gramàtica Northallerton, i després al Clare Hall, Cambridge, el 1651. Fou deixeble de John Tillotson, i després alumne del Christ's College de la Universitat de Cambridge, on es graduà. Es va oposar a Jaume II d'Anglaterra, després de la Revolució Gloriosa, fou capellà ordinari de Guillem III d'Anglaterra.

## Obres

* Telluris Theoria Sacra (Teoria Sagrada de la Terra), la primera part fou publicada en llatí el 1681, i traduïda a l'anglès el 1684. La segona, també escrita en llatí, aparegué el 1689. És una cosmogonia especulativa, en què Burnet va suggerir una terra buida amb la major part de l’aigua dins fins al Diluvi de Noè, moment en què van aparèixer muntanyes i oceans.
* The Ancient Doctrine Concerning the Origin of Things, de 1692, fou rebutjada per altres teòlegs per la seva aproximació racionalista als esdeveniments narrats a la Bíblia.
* On the State of the Dead and of the Resurrection, obra controvertida sobre l'ànima i el seu futur després de la mort.
* Telluris theoria sacra, 1699

## Referències

* ↑ Burnet, Thomas a Venn, J. & J. A., Alumni Cantabrigienses, Cambridge University Press, 10 vols, 1922–1958.
* ↑ Dictionary of National Biography, Burnet, Thomas (1635?–1715), master of the Charterhouse, by Leslie Stephen. Published 1886.
# Terminador

El terminador és la línia de separació entre la part il·luminada i la part en ombra d'un cos celeste, és a dir, la línia de separació entre el dia i la nit.

## El terminador de la Lluna

El terminador és, en el cas de la Lluna, una regió especialment indicada per a l'observació del relleu del satèl·lit, a causa de la llum rasant del Sol sobre la seva superfície, que allarga les ombres dels accidents geogràfics selenites de forma notable. El terminador avança a uns 15 km/h en l'equador lunar, el que, en una observació detallada i amb telescopi, pot produir variacions significatives en un curt espai de temps dins de la mateixa nit. Ja que la Lluna és visible fins i tot en aquelles zones on la contaminació lumínica és alta, el terminador és una regió privilegiada per l'observació dels astrònoms aficionats, donada la seva naturalesa canviant i l'abundància dels detalls observables.

## Referències

* ↑ «La Lluna». Observatori Astronòmic de Castelltallat. [Consulta: 16 març 2010].

## Bibliografia

* Jean Lacroux y Christian Legrand. Descubrir la Luna. Larousse, 2007. ISBN 978-84-8016-724-6
# Evoxymetopon poeyi

Evoxymetopon poeyi és una espècie de peix pertanyent a la família dels triquiúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 200 cm de llargària màxima (normalment, en fa 155).
* Cos blanc argentat amb les aletes de color marró pàl·lid i l'opercle negrós.
* 91-93 radis tous a l'aleta dorsal.
* Llengua prima.
* La primera espina de l'aleta dorsal és allargada.
* Les aletes pectorals tenen forma triangular.

## Alimentació

Menja Priacanthus, Decapterus i Emmelichthys, entre d'altres.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima tropical (36°N-28°S, 51°E-42°E).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental (Maurici) i el Pacífic nord-occidental (Okinawa).

## Observacions

És inofensiu per als humans i, de vegades, es comercialitza fresc a Okinawa.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Synopsis of the family of lepturoids, and description of a remarkable new generic type. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 224-229.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Günther, A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Report on the Scientific Results of the Voyage of H. M. S. Challenger v. 22 (pt 57): i-lxv + 1-268, Pls. 1-66.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Nakamura, I. i N.V. Parin, 1993. FAO Species Catalogue. Vol. 15. Snake mackerels and cutlassfishes of the world (families Gempylidae and Trichiuridae). An annotated and illustrated catalogue of the snake mackerels, snoeks, escolars, gemfishes, sackfishes, domine, oilfish,. cutlassfishes, scabbardfishes, hairtails, and frostfishes known to date. FAO Fish. Synop. 125(15):136 p.
* ↑ Nakamura, I. i N.V. Parin, 1993.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404-463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Letourneur, Y., P. Chabanet, P. Durville, M. Taquet, E. Teissier, M. Parmentier, J.-C. Quéro i K. Pothin, 2004. An updated checklist of the marine fish fauna of Reunion Island, south-western Indian Ocean. Cybium 28(3):199-216.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Shen, S.C. (ed.), 1993. Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei. 960 p.

## Bibliografia

* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Evoxymetopon

Evoxymetopon és un gènere de peixos pertanyent a la família dels triquiúrids.

## Taxonomia

* Evoxymetopon macrophthalmus (Chakraborty, Yoshino & Iwatsuki, 2006)
* Evoxymetopon poeyi (Günther, 1887)
* Evoxymetopon taeniatus (Gill, 1863)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Chakraborty, A., T. Yoshino & Y. Iwatsuki, 2006. A new species of scabbardfish, Evoxymetopon macrophthalmus (Scombridae: Trichiuridae), from Okinawa, Japan. Ichth. Research v. 53: 137-142.
* ↑ Günther, A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Report on the Scientific Results of the Voyage of H. M. S. Challenger v. 22 (pt 57): i-lxv + 1-268, Pls. 1-66.
* ↑ Gill, T. N., 1863. Synopsis of the family of lepturoids, and description of a remarkable new generic type. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 15: 224-229.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Fabián Alberto O'Neill Domínguez

Fabián Alberto O'Neill Domínguez (Paso de los Toros, 14 d'octubre de 1973 - Montevideo, 25 de desembre de 2022) va ser un futbolista internacional uruguaià.

## Biografia

O'Neill fou el més gran dels cinc fills de Luis Alberto O'Neill i de Mercedes Domínguez. Va ser el rebesnet de Michael O'Neill, un immigrant irlandès procedent del Comtat de Cork que va arribar a l'Uruguai el 1837.

## Trajectòria
### Clubs

O'Neill va començar la seva etapa professional al Club Nacional de Football de Montevideo, jugant en aquest club entre els anys 1992 i 1995. El 1996 es va traslladar a Itàlia per jugar al club Cagliari Calcio de la primera divisió. El club va baixar a la B el 1997 però va tornar a pujar a l'A el 1998. Després d'un nou descens el 2000, O'Neill va signar contracte amb la Juventus FC. El gener de 2002 va canviar de lloc amb Davide Baiocco, per la qual cosa va començar a jugar a l'AC Perugia.
Ja retirat, O'Neill va tornar a l'Uruguai amb la fi de dedicar temps a la ramaderia. No obstant això, va jugar 5 partits més amb el Nacional de Montevideo. Actualment entrena equips de futbol uruguaians semiprofessionals.

### Internacional

O'Neill va jugar 19 partits amb la selecció de futbol de l'Uruguai. El seu primer partit amb la selecció nacional va tenir lloc el juny de 1993 contra els Estats Units durant la Copa Amèrica de futbol. El seu darrer partit amb la Celeste va ser el maig de 2002 contra Xina a Shenyang. També va formar part de l'equip uruguaià que va jugar a la Copa del Món de futbol de 2002 però no hi va ser titular.

## Referències

* 1 2 Malcolm, Conrad O’Neill. «Fabián O'Neill, football player» (en anglès). Society for Irish Latin American Studies. Arxivat de l'original el 2011-09-26. [Consulta: 18 setembre 2011].
* ↑ «Significant Events After The Closure Of The First Months of 2001/2002» (en anglès). Six-Monthly Report at 21 desembre 2001. Juventus Football Club. Arxivat de l'original el 7 de desembre 2008. [Consulta: 18 setembre 2011].
* ↑ «Uruguai - Partits Internacionals 1991-1995» (en anglès). RSSSF.com. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 18 setembre 2011].
* ↑ «Appearances for Uruguay National Team» (en anglès). RSSSF.com. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation. [Consulta: 19 setembre 2011].
* ↑ «Squad Profiles - Uruguay - Fabian O'Neill». World Cup 2002. BBC Sport, 31-05-2002 [Consulta: 18 setembre 2011].

## Enllaços externs

* Fabián O'Neill a National-Football-Teams.com (anglès)
# Mateu Gamundí Monserrat

Mateu Gamundí Monserrat (Llucmajor, Mallorca, 1841-1888), fou un polític liberal mallorquí i diputat al Congrés dels Diputats durant la restauració borbònica.
Mateu Gamundí fou funcionari del Govern Civil i entre 1865 i 1869 tingué el càrrec d'inspector de vigilància dels governs civils de les Illes Balears, Reus, Palència, Cadis i València. L'any 1872 s'afilià al Partit Constitucional de Práxedes Mateo Sagasta i fou nomenat governador civil de Lugo, però la caiguda del govern de Sagasta li impedí assumir el càrrec. En el període de transició borbònica (1874-75), amb el govern d'Antonio Cánovas del Castillo, fou governador civil de les Illes Canàries. Fou responsable a Madrid de la publicació La Revista de España el 1880 i cap d'administració del Ministeri d'Ultramar el 1881, ministeri presidit pel canari Fernando León y Castillo, al qual es trobava fortament vinculat. El 1881 fou elegit diputat a Corts per les Illes Balears com a membre del Partit Liberal Fusionista, càrrec que ostentà en les legislatures 1881-82, 1882-83 i 1883-84.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 19. Palma: Promomallorca, p. 36. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Iniciativas». Congreso de los Diputados. [Consulta: 16 desembre 2010].
# Tethyshadros insularis

Tethyshadros insularis (Tethyshadros, "hadrosàurid del Thetys") és un gènere de dinosaure ornitòpode hadrosàurid que va viure a la fi del període Cretaci, fa aproximadament 70 milions d'anys entre el Campanià i Maastrichtià, en el que és avui Europa. El gènere va ser anomenat i descrit pel paleontòleg italià Fabio Marco Dalla Vecchia en 2009. Solament es coneix l'espècie tipus anomenada Tethyshadros insularis. El nom genèric fa referència a l'Oceà Tethys i a Hadrosauroidea. El nom especifico significa "insular" o "de les illes" en llatí, en referència que el lloc on fos oposat hauria pertangut a les Illa Adriàtic-Dinàric, una de la majors illes d'Arxipèlag europeu.
# Tetete

El tetete (teteté) és una llengua morta de la família lingüística tucana parlada anteriorment pel poble tetete que vivia al territori oriental de la jungla de Cofán, prop de la frontera amb Colòmbia, a l'Equador, similar al siona. La llengua també es parlava anteriorment a Colòmbia, però ara hi ha desaparegut. El poble tetete no va sobreviure al segle xx. A finals dels anys seixanta, es calculava que la llengua només tenia dos parlants. Es considera que va cessar el 2010 i s'atribueix a companyies petrolieres i missioners que operen a la regió.

## Referències

* ↑ «ScriptSource - Tetete written with Latin script». scriptsource.org, 16-08-2021.
* ↑ «Did you know Teteté is dormant?». Endangered Languages, 16-08-2021.
# Tunel·lita

La tunel·lita és un mineral de la classe dels borats. Rep el seu nom de George Tunell (1900-1996), professor de geoquímica de la Universitat de Califòrnia. President de la Mineralogical Society of America (1950).

## Característiques

La tunel·lita és un borat de fórmula química SrB₆O$_9$(OH)₂·3H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tunel·lita pertany a «06.FC - Filohexaborats» juntament amb els següents minerals: nobleïta, estroncioborita, ginorita, estroncioginorita i fabianita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta l'any 1961 a la mina U.S. Borax, a Boron, al comtat de Kern (Califòrnia, Estats Units).

## Referències

* ↑ «Tunellite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 27 juny 2016].
# Nave San Rocco

Nave San Rocco és un municipi italià dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 1.125 habitants. Limita amb els municipis de Lavis, Mezzolombardo, San Michele all'Adige i Zambana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2010- | Ugo Garzetti | Llista cívica |
# Salvi Nofrarias i Bellvehí

Salvi Nofrarias i Bellvehí (1945, Solsona - 21 de febrer de 2021) fou un professor i polític català, regidor de l'Ajuntament de Solsona entre els els anys 2003 i 2015, com a membre de la formació d'Esquerra Republicana de Catalunya.

## Carrera política

Va ser regidor d'ERC entre el 2003 i el 2015. Després d'un primer mandat a l'oposició, Nofrarias va convertir-se en regidor d'Hisenda, Administració i Esports com a número 2 de l'alcalde Xavier Jounou.
El gener del 2010, arran de la defunció del primer batlle republicà, Salvi Nofrarias va renunciar al càrrec que li corresponia i va cedir-ne el lloc a David Rodríguez, aleshores regidor de Salut, Acció Social i Comunicació. En el seu tercer i darrer mandat, Nofrarias va convertir-se en un puntal del govern municipal com a responsable d'Hisenda, Administració, Urbanisme i Serveis.

## Àmbit associatiu

Després del seu pas per l'Ajuntament, va continuar canalitzant la seva vocació de servei públic com a vicepresident del Consell de la Gent Gran de Solsona. També va ocupar la vicepresidència de Càritas Arxiprestal Solsona-Morunys.

## Referències

* ↑ Ajuntament de Solsona. «Mor l'exregidor republicà de Solsona Salvi Nofrarias». Solsona: 21 febrer 2021, 21-02-2021. [Consulta: 21 febrer 2021].
* 1 2 3 «Ajuntament de Solsona - La corporació». Ajuntament de Solsona. Arxivat de l'original el 2015-06-19. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ «Mor l'exregidor republicà de Solsona Salvi Nofrarias». Nació Digital, 21-02-2021. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ «Organigrama Càritas 2018». [Consulta: 21 febrer 2021].
# Desperados (cervesa)

Desperados és una cervesa alsaciana aromatitzada amb tequila elaborada pel grup francès Brasserie Fischer, fàbrica cervesera amb seu a Schiltigheim, als afores d'Estrasburg, França, on ara és produïda per la multinacional Heineken. Aquesta es va començar a comercialitzar al 1995 a Brussel·les.
Ingredients: Aigua, Malta d'Ordi, Blat de moro, Sucre, Extracte de Llúpol, Acidulant: E-330 i Aroma (75% tequila). Valors nutricionals per 100 ml: 247 kJ / 59kcal.

## Referències

* ↑ «Is America Ready for Tequila-Flavored Beer?» (en anglès). .
* ↑ «Heineken to Stop Selling Desperados Tequila-Flavored Beer in the U.S.» (en anglès). .
* ↑ «Heineken Pulls Desperados Tequila-Flavored Beer From U.S.» (en anglès). Beverage Dynamics, 19-11-2015.