OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Víbria del Poblenou

La Víbria del Poblenou és la segona figura de bestiari festiu i popular del barri del Poblenou. És una figura mitològica medieval que representa un drac femella amb cua de serp, ales de ratpenat i pits de dona. És una peça d'imatgeria festiva que forma part de la Colla del Drac del Poblenou i surt tant en cercaviles com en espectacles de foc.
La peça, feta de fibra de vidre, és obra de Manel Ollé i Xavier Virgós, que la construïren seguint l'estil i els colors de les figures de la colla i l'enllestiren el 1992. Aquell mateix any es va estrenar a les festes de Maig del barri, on no ha faltat mai des d'aleshores. També surt per la festa major, al setembre, i en cercaviles, correfocs i espectacles diversos arreu de la ciutat.
L'any 1994, durant les festes de Maig, un nen que l'apreciava molt va decidir de donar-li el xumet com a símbol de maduresa. Des d'aleshores, això s'ha convertit en una tradició i cada any per aquestes dates els nens i nenes del barri que s'han fet grans porten el xumet a la Víbria, que, en honor seu, fa la «Ballada dels marrecs», una dansa d'Ester Álvarez composta expressament per a aquesta avinentesa.
Quan no surt, la Víbria es pot visitar al Centre d'Imatgeria Festiva Can Saladrigas, on és exposada permanentment amb les altres figures del Poblenou.

## Referències

* 1 2 3 4 Víbria del Poblenou Bestiari.cat
* 1 2 3 4 «Víbria del Poblenou». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).

## Enllaços externs

* Víbria del Poblenou - Lloc web oficial
# Ibérica (desambiguació)

«Ibérica o Ibèrica» té aquests significats:
* Geografia:
* Península Ibèrica, península del sud-oest d'Europa, entre els Pirineus i el nord d'Àfrica
* Publicacions:
* Ibérica (revista), revista publicada per l'Observatori de l'Ebre (1914-2005)
* Revista Ibérica de exlibris, publicació catalana dedicada a la divulgació i estudi de l'exlibrisme (1903-1906)
Viccionari
# Districte de Haguenau-Wissembourg

El Districte de Haguenau-Wissembourg és un dels 5 districtes amb què es divideix el departament francès del Baix Rin, a la regió del Gran Est. Té 5 cantons i 142 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Haguenau.
Es va crear al 2015 amb la fusió dels antics districtes de Haguenau i Wissembourg.

## Composició
### Cantons

* Bischwiller
* Brumath (en part)
* Haguenau
* Reichshoffen
* Wissembourg

### Municipis

Els municipis del districte de Haguenau-Wissembourg, i el seu codi INSEE, son:
* Aschbach
* Auenheim
* Batzendorf
* Beinheim
* Bernolsheim
* Berstheim
* Betschdorf
* Biblisheim
* Bietlenheim
* Bilwisheim
* Bischwiller
* Bitschhoffen
* Brumath
* Buhl
* Cleebourg
* Climbach
* Crœttwiller
* Dalhunden
* Dambach
* Dauendorf
* Dieffenbach-lès-Wœrth
* Donnenheim
* Drachenbronn-Birlenbach
* Drusenheim
* Durrenbach
* Eberbach-Seltz
* Engwiller
* Eschbach
* Forstfeld
* Forstheim
* Fort-Louis
* Frœschwiller
* Gambsheim
* Geudertheim
* Gœrsdorf
* Gries
* Gumbrechtshoffen
* Gundershoffen
* Gunstett
* Haguenau
* Hatten
* Hegeney
* Herrlisheim
* Hochstett
* Hœrdt
* Hoffen
* Hunspach
* Huttendorf
* Ingolsheim
* Kaltenhouse
* Kauffenheim
* Keffenach
* Kesseldorf
* Kilstett
* Kindwiller
* Krautwiller
* Kriegsheim
* Kurtzenhouse
* Kutzenhausen
* Lampertsloch
* Langensoultzbach
* Laubach
* Lauterbourg
* Lembach
* Leutenheim
* Lobsann
* Memmelshoffen
* Merkwiller-Pechelbronn
* Mertzwiller
* Mietesheim
* Mittelschaeffolsheim
* Mommenheim
* Morsbronn-les-Bains
* Morschwiller
* Mothern
* Munchhausen
* Neewiller-près-Lauterbourg
* Neuhaeusel
* Niederbronn-les-Bains
* Niederlauterbach
* Niedermodern
* Niederrœdern
* Niederschaeffolsheim
* Niedersteinbach
* Oberbronn
* Oberdorf-Spachbach
* Oberhoffen-lès-Wissembourg
* Oberhoffen-sur-Moder
* Oberlauterbach
* Oberrœdern
* Obersteinbach
* Offendorf
* Offwiller
* Ohlungen
* Olwisheim
* Preuschdorf
* Reichshoffen
* Retschwiller
* Riedseltz
* Rittershoffen
* Rœschwoog
* Rohrwiller
* Roppenheim
* Rothbach
* Rott
* Rottelsheim
* Rountzenheim
* Salmbach
* Schaffhouse-près-Seltz
* Scheibenhard
* Schirrhein
* Schirrhoffen
* Schleithal
* Schœnenbourg
* Schweighouse-sur-Moder
* Seebach
* Seltz
* Sessenheim
* Siegen
* Soufflenheim
* Soultz-sous-Forêts
* Stattmatten
* Steinseltz
* Stundwiller
* Surbourg
* Trimbach
* Uhlwiller
* Uhrwiller
* Uttenhoffen
* Val de Moder
* Wahlenheim
* Walbourg
* Weitbruch
* Weyersheim
* Windstein
* Wingen
* Wintershouse
* Wintzenbach
* Wissembourg
* Wittersheim
* Wœrth
* Zinswiller

## Vegeu també

* Cantons del Baix Rin
# Pandeisme

El pandeisme és una doctrina teològica delineada per primera vegada al segle xviii, combina aspectes del panteisme amb aspectes del deisme. Sosté que una deïtat creadora es va convertir en l'univers i va deixar d'existir com una entitat separada (el deisme sostenint que Déu no interfereix amb l'univers després de la seva creació). Es proposa el pandeisme per explicar (en relació amb el deisme) per què Déu crearia un univers i després sembla que l'abandona, i (en relació amb el panteisme) un origen i propòsit de l'univers.
Diverses teories suggereixen l'encunyació de la paraula "pandeisme" seria de la dècada de 1780, però un dels primers usos inequívocs de la paraula amb el seu significat actual es va produir el 1859 amb Moritz Lazarus i Heymann Steinthal.

## Referències

* ↑ Sean F. Johnston. The History of Science: A Beginner's Guide. Oneworld Publications, 2012, p. 90. ISBN 9781780741598. «En la seva forma més abstracta, el deisme pot no intentar de descriure les característiques d'un creador no intervencionista, o fins i tot que l'univers és idèntic a Déu (una variant coneguda com a "pandeisme")»
* ↑ Paul Bradley. This Strange Eventful History: A Philosophy of Meaning. Algora Publishing, 2011, p. 156. ISBN 978-0875868769. «El pandeisme combina els conceptes de deisme i panteisme amb un déu que crea l'univers i després es converteix en ell.»
* ↑ Alan H. Dawe. The God Franchise: A Theory of Everything. Life Magic Publishing (self-published), 2011, p. 48. ISBN 978-0473201142. «Pandeisme: aquesta és la creença que Déu va crear l'univers, ara és un amb ell i, per tant, ja no és una entitat conscient separada. Aquesta és una combinació de panteisme (Déu és idèntic a l'univers) i deisme (Déu va crear l'univers i després ell mateix es va retirar).»
* ↑ Ronald R. Zollinger. «6». A: Mere Mormonism: Defense of Mormon Theology, 2010. ISBN 978-1-46210-585-4. «Pandeisme. Es tracta d'una mena de panteisme que incorpora una forma de deisme, sostenint que l'univers és idèntic a Déu, però també que Déu era abans una força o entitat conscient i sensible que va dissenyar i crear l'univers.»
* ↑ Moritz Lazarus and Heymann Steinthal. Zeitschrift für Völkerpsychologie und Sprachwissenschaft, 1859, p. 262. «L'home ho deixa en mans dels filòsofs, siguin teistes, panteistes, ateus, deistes (i per què no també pandeistes?)...»
# Hurley (Dakota del Sud)

Hurley és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 426 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hurley tenia 426 habitants, 187 habitatges, i 123 famílies. La densitat de població era de 265,3 habitants per km².
Dels 187 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,5% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 33,7% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.313 $ i la renda mediana per família de 47.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.737 $ mentre que les dones 21.484 $. La renda per capita de la població era de 18.319 $. Entorn del 4,9% de les famílies i el 7,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hurley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hurley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Rosendo Moiño Mendoza

Rosendo Moiño Mendoza (15 de febrer de 1829 - 14 de novembre de 1906) fou un militar espanyol, Capità general de les Illes Balears a finals del segle xix.
Ingressà a l'exèrcit en 1841 i en 1846 fou ascendit a subtinent. Participà en les accions de la segona guerra carlina a Guipúscoa i fou ascendit a tinent en 1848 i a capità en 1854. Fou ferit durant la vicalvarada i després marxà a la Guerra d'Àfrica. Pels seus mèrits a la batalla de Tetuan i a la batalla de Wad Ras fou ascendit a comandant, grau que li fou reconegut en 1868. Després de participar en les accions d'Ameskoabarren en la tercera guerra carlina fou ascendit a tinent coronel i destinat com a ajudant de camp del Capità general d'Aragó (1873) i després del Capità general de Catalunya (1874). En 1874 fou ascendit a coronel i va combatre els carlins a Caldes de Montbui, Castellar de n'Hug i Castellfollit de la Roca, on fou ferit. En 1876 fou ascendit a brigadier i en 1883 participà en la repressió de l'aixecament del Batalló de Biscaia a la Seu d'Urgell. En 1884 fou nomenat governador militar de Tarragona i en 1889 governador militar d'Almeria. En 1890 fou ascendit a general de divisió i destinat com a segon cap de les Capitanies d'Extremadura i València. En 1895 fou nomenat fiscal del Consell Suprem de Guerra i Marina, i en 1897 fou ascendit a tinent general i nomenat Capità general de les Illes Balears. En febrer de 1901 passà a la reserva i fixà la seva residència a Alacant.

## Referències

* ↑ Reales Órdenes, ABC, 14 de novembre de 1906
* ↑ «La Sargentada calceatense de 1883». Arxivat de l'original el 2018-07-07. [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ Swervicios del general de División Rosendo Moiño y Mendoza Gaceta de Madrid, 14 de gener de 1897
* ↑ Reial Decret autoritzant la seva residència a Alacant, Gaceta de Madrid, 4 de febrer de 1901
# Olivola

Olivola és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió de Piemont, (Itàlia).
Limita amb els municipis de Casorzo, Frassinello Monferrato, Ottiglio i Vignale Monferrato.
# Palau de la Cultura i la Ciència

El Palau de Cultura i Ciència de Varsòvia és un edifici situat a Varsòvia, sent l'edifici més alt de Polònia, el vuitè més alt de la Unió Europea i el 187. º més alt del món amb els seus 237 metres d'altura. Originalment era conegut com el Palau de Ióssif Stalin de Cultura i Ciència, però més tard, a la desestalinització va canviar aquest nom per l'actual. S'utilitza com a centre d'exposicions i complex d'oficines.

## Història

La construcció va començar l'any 1952 i va ser acabat el 1955. Un regal de l'URSS a Polònia. Van treballar-hi 3500 persones, de les quals 16 van morir en les tasques de construcció. L'arquitectura de l'edifici està molt lligada a altres gratacels construïts a l'URSS durant la mateixa època, especialment amb la Universitat de Moscou. No obstant això, l'arquitecte principal, Lev Rudnev, va incorporar alguns detalls arquitectònics, fruit d'anar viatjant per tota Polònia i observar la seva arquitectura. Les parets monumentals estan encapçalades amb trossos de maçoneria copiat de cases renaixentistes i palaus de Cracòvia i Zamość.
L'edifici va ser polèmic des dels seus inicis. Alguns polonesos odiaven l'edifici, per ser un símbol dels soviètics, fins i tot arribant a proposar seu enderrocament per construir un parc amb un estany. Tot i que actualment el seu simbolisme negatiu ha disminuït, sent proclamat símbol de Varsòvia i patrimoni nacional polonès.

## Enllaços externs

* Web Oficial
# Pamphorichthys hasemani

Pamphorichthys hasemani és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Tant els mascles com les femelles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Bolívia.

## Referències

* ↑ «Pamphorichthys hasemani». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Papir de Zòsim de Panòpolis

Papir de Zòsim de Panòpolis és un papir que data del segle iii, trobat a Egipte i escrit per Zòsim de Panòpolis,(Panòpolis) el primer alquimista documentalment reconegut. La importància d'aquest papir es troba en què és la més antiga recepta de cervesa de la qual es tenen proves escrites.

## Referències

* ↑ Hornsey, Ian S. A History of Beer and Brewing. Royal Society of Chemistry, 31 octubre 2007, p. 48. ISBN 9781847550026.
# Vicente Calvo Acacio

Vicente Calvo Acacio (València, 1869-1953), també conegut com Vicent Calvo i Acacio, va ser un periodista, escriptor i crític literari.
Va ser promotor de les publicacions Revista de Levante (1904) i Piña levantina (1907), ambdues de curta durada. En eixa època també és director d'El Noticiero, d'ideologia liberal moretista.
El 1907 passa a ser director d'El Correo de Valencia, i tres anys després col·labora amb Tierra y Libertad, La Época i Las Provincias.
Va ser director de la Comissaria Regia per a l'Agricultura de la província de València, un càrrec des del qual va promoure la creació de Casinos-Escoles per fomentar la instrucció dels llauradors.
El 1949 és un dels deu fundadors de l'Associació d'Amics de la Poesia de València. Entre les seues obres hi ha el llibre de poemes Serojo, les novel·les Novelas Cortas, Fortaleza, Humanidad i Los Reyes Mudos. Va deixar inèdit l'assaig Escritores valencianos contemporáneos.

## Referències

* 1 2 «Vicent Calvo i Acacio». GEC. [Consulta: 21 desembre 2020].
# Papers del Paradís

Papers del Paradís és el nom que rep la filtració feta pel International Consortium of Investigative Journalists el novembre de 2017 sobre les empreses que han tingut comptes bancaris en paradisos fiscals. El contingut filtrat pesa 1,4 TB i consisteix en 13,4 milions de documents originats del gabinet d'advocats Appleby, Asiatici Trust i registres d'impostos de dinou jurisdiccions (Antigua i Barbuda, Aruba, Bahames, Barbados, les Bermudes, Caiman, Illes Cook, Dominica, Granada, Labuan, Líban, Malta, arxipèlag Marshall, Saint Christopher i Nevis, Saint Lucia, San Vicente, Samoa, Trinitat i Tobago i Vanuatu).

## Esmentats
### Empreses

* Apple
* Nike, Inc.
* Uber

### Particulars

A l'Estat espanyol, hi destacà el nom de Xavier Trias, l'artista José María Cano i el milionari Daniel Maté. Al seu torn, Juan Villalonga, antic CEO de Telefónica entre 1996 i 2000, tenia registrades dos companyies en paradisos fiscals.
Paul David Hewson (conegut com a Bono) va ser relacionat amb diverses societats d'evasió fiscal.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «'Papers del Paradís': Apple, Uber i Nike, embolicades en l'escàndol». El Nacional.cat, 07-11-2017 [Consulta: 10 novembre 2017].
* 1 2 «Paradise Papers: Your guide to four years of offshore revelations». BBC, 05-11-2017 [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ «Trias participated as a beneficiary in an offshore trust of the RBS Coutts bank in Switzerland» (en castellà). El Confidencial, 05-11-2017. Arxivat de l'original el 6 novembre 2017.
* ↑ Acín, Alberto «Trias, sobre els Papers del Paradís: "És absolutament fals"». El Nacional.cat, 05-11-2017 [Consulta: 10 novembre 2017].
* ↑ «The Spaniards of the 'Papers of Paradise': Xavier Trias, José María Cano and Daniel Maté» (en castellà). El Economista, 05-11-2017. Arxivat de l'original el 5 novembre 2017.
* ↑ «The former president of Telefónica Juan Villalonga administered two companies in tax havens» (en castellà). El Mundo, 07-11-2017. Arxivat de l'original el 7 novembre 2017. [Consulta: 7 novembre 2017].
* ↑ «Paradise Papers: Bono used Malta-based company to invest in Lithuanian shopping mall, tax leak reveals» (en anglès). The Independent, 06-11-2017. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Palau dels Sanjoans

El Palau dels Sanjoans és un edifici nobiliari situat a Cinctorres (els Ports, País Valencià) que va pertànyer a la família dels Sant Joan de la qual pren el nom de la casa-palau.
L'edifici és del segle xv, tot i que l'actual estructura és del xvii, d'estil gòtic aragonès tot i que les successives remodelacions li han conferit aspectes típics del neobarroc. Es tracta d'un edifici de planta rectangular amb dues altures amb una torre quadrada amb coberta a quatre aigües en el vèrtex de la qual apareix la Creu de Malta.
La façana del Palau dels Sanjoans és de pedra on destaca un ràfec de fusta decorada amb doble ordre de permòdols. A l'interior conserva els escuts heràldics en policromia dels Sanjoans, família que va lluitar durant la Guerra del Francés en el segle xix. Però el més rellevant és segurament el paviment i la decoració de les parets amb ceràmica zoomòrfica i les escales interiors de fusta treballada.
Actualment és propietat de la Diputació Provincial de Castelló qui la té cedida a l'Ajuntament amb la finalitat de museu i activitats culturals.
# Großes Wiesbachhorn

El Großes Wiesbachhorn (pronunciació alemanya: ( escolteu-ho)) és una muntanya de 3.564 metres situada a Salzburg, Àustria, i és la tercera muntanya més alta de la serralada Hohe Tauern.
# Districte de Cuamba

El districte de Cuamba és un districte de Moçambic, situat a la província de Niassa. Té una superfície de 5.121 kilòmetres quadrats. En 2007 comptava amb una població de 184.773 habitants. Limita al nord amb el districte de Metarica, a l'oest amb els districtes de Mandimba i Mecanhelas, al Sud amb els districtes de Gurué i Milange de la província de Zambézia i a l'est amb el districte de Malema de la província de Nampula.

## Divisió administrativa

El districte està dividit en dos postos administrativos Etatara i Lúrio), compostos per les següents localitats:
* Posto Administrativo d'Etarara:
** Etarara, e
** Malapa
* Posto Administrativo de Lúrio:
** Lúrio,
** Mitucue, e
** Muitetere

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2008-03-08. [Consulta: 8 març 2008].
# Hunsdorf

Hunsdorf (en luxemburguès: Hënsdref; en alemany: Hünsdorf) és una vila de la comuna de Lorentzweiler situada al districte de Luxemburg del cantó de Mersch. Està a uns 9,5 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Hunsdorf era una comuna fin el 2 d'octubre de 1823 que es va unir amb Lorentzweiler.

## Referències

* ↑ «Hunsdorf». [Consulta: 15 octubre 2015].
# Riu Iecava

El riu Iecava és un afluent del Lielupe a Letònia. El seu curs té 155 km. Les fonts del riu estan formades a partir de diverses sorgències prop del poble de Daudzese (municipi de Jaunjelgava). La desembocadura es troba a 4 km de la ciutat de Jelgava, al Lielupe.
El riu Iecava flueix a través de la Plana de Taurkalne i la de Upmale amb unes ribes que són generalment boscoses. Prop de la ciutat d'Iecava creua la plana de Semigalia i la plana de Tireli arriba al riu Lielupe.
La principal font d'aigua (més del 50%) per aquest riu és aigua que procedeix de la neu fosa, però l'aigua subterrània és mínima (4-5%); el riu normalment es desborda durant la primavera i té baix nivell d'aigua durant l'estiu.

## Afluents

El nombre total d'afluents de l'Iecava són aproximadament 400 entre rius, rierols i séquies; dels més importants en destaquen els següents:

### Afluents pel marge esquerre

* Kuma - 6 km
* Girupe - 12 km
* Smarde - 12 km
* Gedulis - 11 km
* Ikstrums - 23 km

### Afluents pel marge dret

* Sudmalupe - 6 km
* Svetupe 6 km
* Dzervite - 11 km
* Briede - 10 km
* Veršupe - 15 km
* Smakupe 26 km
* Janupe - 20 km
* Biržina - 16 km
* Misa - 108 km

## Referències

* 1 2 3 4 «Lielako upju un to baseinu izvietojums (La ubicació dels majors rius i les seves conques a Letònia» (pdf) (en letó). Arxivat de l'original el 2010-12-27. [Consulta: 5 gener 2015].
# INTASAT

INTASAT va ser el primer satèl·lit artificial científic espanyol. Llançat el 15 de novembre de 1974 en un coet Delta des de la Vandenberg Air Force Base i amb una vida útil de dos anys, transportava un far ionosfèric, experiment que la NASA va considerar de major interès general que l'estudi de raigs gamma previst inicialment.
El projecte va començar en 1968, a partir d'una iniciativa de l'Institut Nacional de Tècnica Aeroespacial d'Espanya (INTA). Participaren en el projecte, a més de l'INTA, Hawker Siddeley Dynamics (HSD) i Standard Electrica S.A., i van ser el project manager per part d'Espanya, Jose Luis Sagredo, responsable de l'experiment Ionospheric Beacon, i José Maria Dorado, responsable de les altres tasques. Va realitzar el viatge als Estats Units per al seu llançament en un vol regular i va entrar al país com a "valisa diplomàtica".

## Vegeu també

* Sistema de navegació per satèl·lit
* Roda de reacció

## Referències

* ↑ NASA. INTASAT: Master Catalog Display. NASA, 1729 [Consulta: 12 agost 2012]. Arxivat 2006-10-01 a Wayback Machine.
* ↑ José Maria Dorado. INTASAT pequeña historia de un satélite pequeño. Revista de Aeronáutica y Astronáutica en octubre 1982, número 502, 1729, p. 239– [Consulta: 12 agost 2012].
* Comunicaciones Eléctricas, Nº49/3. 1974

## Enllaços externs

* INTASAT - Pequeña historia de un satélite pequeño
* Satélite Intasat - Descripció general
* INTASAT - NSSDC Experiment Display
# Hittan ibn Kàmil

Muhàmmad ibn Kàmil ibn Alí, més conegut com a Hittan, fou un príncep munqídhida nascut a Xaizar. Va servir a Saladí a Egipte i el 1274 fou enviat al Iemen amb al-Muàddham Turan-Xah. Quan el seu germà al-Mubàrak ibn Kàmil va tornar a Egipte el 1276, li va deixar el govern de Zabid on va actuar amb extrema duresa i va entrar en diverses conspiracions amb altres governadors aiubites al Iemen. El 1181 va arribar al Iemen l'emir Tughtaguín (1181-1197), que el 1883/1884 el va fer deposar i va ordenar la seva execució a Taizz.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, VII, 580
# Bernardo Gómez Herrando

Bernardo Gómez Herrando fou un polític valencià. Fou diputat provincial del Partit Moderat pel districte de Llucena entre 1863 i 1868, càrrec que deixà per a optar a les eleccions generals espanyoles de 1869 pel districte de Sogorb. El 1871 i el 1874 fou nomenat novament diputat provincial pel districte de Vilafermosa, mantenint bons contactes amb Victorino Fabra Gil i el seu nebot, Victorino Fabra Adelantado. Durant la restauració borbònica fou membre de la diputació provincial pel districte de Vilafermosa i en fou president de maig de 1876 a març de 1877. Fou elegit diputat a Corts per Sogorb a les eleccions generals espanyoles de 1879. A les eleccions generals espanyoles de 1884 fou candidat per Llucena al marge del cossi, però no fou escollit. Tanmateix, fou nomenat senador per la província de Castelló.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2009-09-20 a Wayback Machine.
* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Fitxa del Senat