OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Acanthobunocephalus nicoi

Acanthobunocephalus nicoi és una espècie de peix de la família dels aspredínids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco, incloent-hi els rius Sipapo, Ramoni i Casiquiare.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Friel, J.P., 2003. Aspredinidae (Banjo catfishes). p. 261-267. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C., 1996. A phylogenetic analysis of the Asian catfish families Sisoridae, Akysidae and Amblycipitidae, with a hypothesis on the relationships of the neotropical Aspredinidae (Teleostei, Ostariophysi). Fieldiana. Núm. 4:1-83.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Acanthocardia echinata

Acanthocardia echinata és una espècie de mol·lusc bivalve de l'ordre Veneroida que es pot trobar a les costes dels Països Catalans. No té un nom vulgar específic conegut en català. Si que en té en altres llengües com ara el neerlandès, danès i alemany.

## Morfologia

Closca en forma de cardioide. Té entre 18 i 25 costelles divergents des de la zona de l'articulació fins a les vores.

## Hàbitat

Present a diverses costes de la regió Boreal i Mediterrània. En la regió mediterrània sol habitar a uns 50 metres de profunditat.

## Usos

Com tots els individus de les espècies dels gèneres Acanthocardia, Cerastoderma i Venus, són pescades per al comerç. La seva destinació principal és per a l'alimentació humana.

## Referències

* ↑ WORMS. «World Register Of Marine Species». [Consulta: 2370372016].
* ↑ Worms. «World Register Of Marine Especies». [Consulta: 2370372016].
* 1 2 Flechter, Grau, Reichholf. Fauna y flora de las costas. Múnic: Blume, 1992, p. 188. ISBN 8480760001 [Consulta: 2370372016].
# Tractat de Blois (1504)

El primer Tractat de Blois, signat el 22 de setembre de 1504 a la ciutat de Blois, fou un tractat concertat entre Lluís XII de França i Felip el Bell.
En aquest tractat es va acordar el matrimoni entre Carles de Luxemburg, fill de Felip el Bell i Joana I de Castella, i futur Carles I de Castella, amb Clàudia de França, filla i hereva de Lluís XII i Anna de Bretanya, sent el Regne de Nàpols el dot assenyalat, encara que el monarca francès es reservava el seu govern. A més, es pactà que si el rei de França moria sense descendència masculina, la parella rebria com a dot el ducat de Milà, Gènova i les seves dependències, els comtats d'Asti i Blois, el ducat de Borgonya, els vescomtats d'Auxonne, Auxerrois, Mâconnais i Bar-sur-Seine.
Així mateix, Lluís XII es comprometé a protegir les demandes que pretenia fer Felip el Bell sobre el tron de Castella, amb el que aconseguia un enfrontament entre Ferran el Catòlic i el seu gendre i una posició avantatjosa per a França si s'arribava a trencar la unió entre la Corona de Castella i la Corona d'Aragó.
Els Estats Generals reunits en Tours, davant la probable situació que tals territoris passessin a la corona espanyola, van demanar a Lluís XII que anul·lés el tractat, per la qual cosa el casament fou cancel·lat, casant Clàudia de França amb el seu cosí Francesc I d'Angulema.

## Referències

* ↑ Mowat, R.B. A History of European Diplomacy, 1451-1789. Longmans, Green & Co., 1928, p. 32.
* ↑ Encyclopædia Britannica
* ↑ Urosa Sánchez, Jorge «El tratado de Blois de 1505 como fundamento de la razón de Estado en la estrategia de Fernando el Católico». boe.es, 2017, pàg. 377-413.
* ↑ Smedley, Edward. The history of France: from the final partition of the empire of Charlemagne, A.D. 843, to the peace of Cambray, A.D. 1529. Vol. 1. Baldwin, 1836, p. 475
# Giorgio Napolitano

Giorgio Napolitano (Nàpols, 29 de juny de 1925 - Roma, 22 de setembre de 2023) fou un polític italià, 11è president de la República Italiana entre 2006 i 2015, primer i únic a ser reelegit per al càrrec i el president més longeu de la història del país. A causa de la seva dilatada carrera en la primera línia de la política italiana, és sovint sobrenomenat pels seus crítics com a Re Giorgio, «Rei Giorgio».
Membre durant dècades del Partit Comunista Italià (PCI), més tard s'uní al Partit Democràtic de l'Esquerra, el successor moderat postcomunista del PCI. Com a membre del Partit Comunista Italià va ser un destacat membre del corrent meliorista del partit, identificat com l'«ala dreta» del PCI per les seves posicions més moderades respecte a la resta del partit. Escollit per primera vegada com a diputat el 1953, Napolitano va ser un assidu des de llavors de la vida parlamentària, fins a convertir-se en president de la Cambra dels Diputats el 1992, càrrec que exercí fins al 1994. Va ser ministre de l'Interior entre 1996 i 1998 durant la presidència de Romano Prodi.
Napolitano fou nomenat senador vitalici el 2005 pel llavors president, Carlo Azeglio Ciampi. El maig de 2006 va ser triat pel parlament com a president d'Itàlia, convertint-se així en el primer i únic (ex)militant comunista en accedir al càrrec. Durant el seu primer mandat va supervisar el govern de centreesquerra liderat per Prodi i el govern de centredreta liderat per Silvio Berlusconi. El novembre de 2011, quan Berlusconi va dimitir com a primer ministre enmig de forts problemes econòmics i financers, Napolitano va convidar l'excomissari italià de la Unió Europea, Mario Monti, a formar un «gabinet de professionals no electes», un govern tecnòcrata.
L'abril de 2013, quan expirà el seu període presidencial, Napolitano va acceptar a contracor presentar-se de nou, i fou escollit novament com a president amb un ampli suport dels partits majoritaris, superant la proposta de gran coalició presentada pel primer ministre Enrico Letta, que va dimitir el febrer de 2014. Napolitano va encarregar llavors al socialdemòcrata Matteo Renzi, successor de Letta, formar un nou govern. Va dimitir del càrrec el gener de 2015, sense haver transcorregut amb prou feines la meitat del seu segon mandat.

## Referències

* ↑ «Los partidos tradicionales reeligen a Napolitano presidente de Italia» (en castellà). El País, 20 abril d013.
* ↑ «From Ceremonial Figure to Italy’s Quiet Power Broker» (en anglès). The New York Times, 02-12-2011.
* ↑ Agències «Napolitano, reelegit president d'Itàlia». 20 d'abril de 2013. El Punt Avui.cat [Roma], 20-04-2013 [Consulta: 20 abril 2013].
* ↑ «Napolitano dimiteix com a president d'Itàlia». Ara, 15-01-2015.

## Enllaços externs

* (italià) Presidència de la República Italiana
# George Therald Moeller

George Therald Moeller, conegut com a Therald Moeller (3 abril 1913, North Bend, Oregon, EUA - 24 novembre 1997, Broken Arrow, Oklahoma, EUA) fou un destacat químic inorgànic estatunidenc, reconegut com autoritat en la química dels lantanoides i per la influència del seu llibre Inorganic Chemistry, An Advanced Text.

## Vida

El 1934 es graduà al Oregon State College (ara Universitat d'Oregon) especialitzant-se en enginyeria química. El 1938 es doctorà en química inorgànica i química física a la Universitat de Wisconsin. Entre 1938 i 1940 fou professor al Michigan State College (ara Universitat de Michigan) i el 1940 es traslladà a la Universitat d'Illinois. El 1969 anà a la Universitat d'Arizona com a catedràtic de Química fins al 1975. Es retirà com a professor emèrit el 1983.

## Obra

Moeller es doctorà amb la tesi A Study of the Preparation and Certain Properties of Hydrous Lanthanum Oxide Sols, sota la direcció de Francis C. Klauskopf. Inicià, així l'estudi dels lantanoides, arribant a ser una autoritat mundial. Entre els llibres que escriví destaca The Chemistry of the Lanthanides (1963) i Inorganic Chemistry, An Advanced Text (1952) que fou el més important de la química inorgànica durant dècades, del qual es feren traduccions en moltes llengües. Tan aviat com el llibre de Moeller es publicà, les universitats començaren a ensenyar química inorgànica avançada, i això tingué una enorme influència en el desenvolupament d'aquesta branca de la química arreu del món. En aquest llibre presentà un diagrama, diagrama de Moeller, per permet escriure fàcilment la configuració electrònica d'un àtom, i que s'ha fet molt popular.
D'altra banda, Moeller fou cofundador amb John C. Bailar, Jr. de la Universitat d'Illinois, de la Divisió de Química Inorgànica de la Societat Química Americana el 1959, i exercí com a President i com a membre del Consell d'Administració de la publicació Inorganic Syntheses, Inc.

## Referències

* ↑ «George Therald Moeller». My Heritage. [Consulta: 29 desembre 2015].
* 1 2 3 Girolami, G.S.; Sattelberger, A.P. Inorganic Syntheses. 36. John Wiley & Sons, 2014. ISBN 9781118744840.
* 1 2 Juvet, R.S. «Therald Moeller - In Memory». Departament de Química. Universitat d'illionis, 2011. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2015. [Consulta: 29 desembre 2015].
# UTC−07:00

UTC−07:00 és una zona horària d'UTC amb 7 hores de retard de l'UTC. El seu codi DTG és T -Tango.

## Zones horàries

* Mountain Standard Time (MST)
* Pacific Daylight Time (PDT)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* Canadà
** Colúmbia Britànica (part de la província)
* Estats Units
** Arizona (excepte Nació Navaho que té horari d'estiu)
* Mèxic
** Sonora
** Illes Revillagigedo (excepte l'illa Clarión)

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC-07:00 a l'hivern i el UTC-06:00 a l'estiu.

#### Mountain Standard Time

* Canadà
** Alberta
** Colúmbia Britànica (zona sud-est)
** Territoris del Nord-oest (excepte Tungsten)
** Nunavut (a l'oest de la regió)
** Saskatchewan
*** Lloydminster i voltants.
* Estats Units
** Colorado
** Montana
** Nou Mèxic
** Utah
** Wyoming
** Arizona
*** Nació Navaho
** Idaho (el sud del Riu Salmón)
** Oregon (tres quartes parts nord del Comtat de Malheur, a la frontera d'Idaho)
** Kansas (només als comtats de Sherman, Wallace, Greeley i Hamilton, situats a la frontera de Colorado)
** Nebraska (el terç occidental)
** Dakota del Sud (meitat occidental)
** Dakota del Nord (el quadrant sud-oest)
** Texas (els dos comtats més occidentals (Hudspeth, El Paso) i una porció del Comtat de Culberson)
** Nevada (les ciutats frontereres de West Wendover (prop de Utah) i Jackpot (prop d'Idaho))
* Mèxic
** Baixa Califòrnia Sud
** Chihuahua (des de 1998)
** Nayarit (excepte el municipi Bahía de Banderas)
** Sinaloa

### Temps d'estiu (estiu a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC-08:00 a l'hivern i el UTC-07:00 a l'estiu.

#### Pacific Daylight Time

* Canadà
** Colúmbia Britànica (la majoria de la província)
** Yukon
* Mèxic
** Baixa Califòrnia
* Estats Units
** Califòrnia
** Idaho (al nord de l'estat)
** Nevada (la majoria de l'estat)
** Oregon (la majoria de l'estat)
** Washington

## Geografia

UTC-07 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 97,5°O i 112,5°O de longitud.
# UTC−09:00

UTC−09:00 és una zona horària d'UTC amb 9 hores de retard de l'UTC. El seu codi DTG és V -Victor.

## Zones horàries

* Hawaii - Aleutian Daylight Time (HADT)
* Gambier Time (GAMT)
* Alaska Standard Time (AKST)
* Yukon Standard Time (YST)

## Franges
### Temps estàndard (l'any sencer)

* França
** Polinèsia Francesa
*** Illes Gambier

### Temps estàndard (hivern a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC-09:00 a l'hivern i el UTC-08:00 a l'estiu.
* Estats Units
** Alaska (Excepte Illes Aleutianes a l'oest de 169° 30′ O i l'Illa de Sant Llorenç)

### Temps d'estiu (estiu a l'hemisferi nord)

Aquestes zones utilitzen el UTC-10:00 a l'hivern i el UTC-09:00 a l'estiu.
* Estats Units
** Alaska
*** Illes Aleutianes (les illes a l'oest de 169° 30′ O)
*** Illa de Sant Llorenç

## Geografia

UTC-09 és la zona horària nàutica que comprèn l'alta mar entre 127.5°O i 142.5°O de longitud.
# Fèlix de Toledo

Fèlix de Toledo o Fèlix de Sevilla (? - c. 700), va ser bisbe de Sevilla de finals del segle VII. L'any 693, per petició del rei visigot Égica, va reemplaçar a l'arquebisbe Sisberto de Toledo qui havia conspirat greument contra el rei i la reina buscant l'assassinat de tots dos, recolzant amb això les revoltes del noble rebel Suniefredo en els anys (692/693). El XVI Concili de Toledo celebrat el 25 d'abril de 693 el va confirmar com a arquebisbe de la seu toledana.
Va deixar escrita una breu biografia del seu antecessor a la seu toledana Sant Julià, Vita sancti Iuliani, que inclou una relació de les obres escrites per aquest.

## Referències

* ↑ (castellà) Enrique Flórez: España sagrada, vol. V, pp. 298-301, en castellà, i vol. IX, pp. 250-252.
* ↑ (castellà) José Carlos Martín: La Hispania visigótica y mozárabe, pp. 118-120.
* ↑ (llatí) Vita sancti Iuliani, en Jacques Paul Migne: Patrología latina, 96, cols. 443-52.
# Unció

La unció o ungiment, és l'acte ritual d'abocar oli aromàtic sobre el cap d'una persona o sobre el cos sencer. Per extensió, el terme també s'aplica als actes relacionats amb l'aspersió, ruixat, o el fet d'untar una persona o objecte amb qualsevol oli perfumat, llet, mantega o un altre greix. Els olis d'essència són utilitzats com perfums i són compartits com un acte d'hospitalitat. El seu ús per introduir una influència o presència divina està enregistrada de temps remots; la unció també va ser utilitzada com a forma de medicina, pensada per alliberar persones o coses de dimonis i esperits perillosos que se'ls relacionava com a causa de les malalties.

## Bibliografia

* Easton, Matthew George. «Anoint». A: Nelson, Thomas. Illustrated Bible Dictionary, 3d ed.. Londres: T. Nelson & Sons, 1897. .
* «Anointing». A: Baynes, Thomas Spencer. Encyclopædia Britannica, 9th ed., Vol. II. Nova York: Charles Scribner's Sons, 1878. .
* Conybeare, Frederick Cornwallis. «Anointing». A: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica, 11th ed., Vol. II. Cambridge: Cambridge University Press, 1911, p. 79–80. .
* Darras, Joseph Éphiphane. A General History of the Catholic Church: From the Commencement of the Christian Era until the Present Time, Vol. II. Nova York: P. O'Shea [Originally published in French; translated by Martin Spalding], 1866. .
* King, Paul David. Law & Society in the Visigothic Kingdom. Cambridge: Cambridge University Press, 1972. ISBN 978-0-521-03128-8.
* Lupoi, Maurizio. The Origins of the European Legal Order. Cambridge: Cambridge University Press [Originally published in Italian as Alle radici del mondo giuridico europeo by Istituto Poligrafico e Zecca dello Stato in 1994; translated by Adrian Belton], 2000. ISBN 0-521-62107-0.
* Moorhead, John. The Roman Empire Divided: 400–700. Londres: Pearson Education [Republished 2013 by Routledge], 2001.
* Wolfram, Herwig. The Roman Empire and its Germanic Peoples. University of California Press [Originally published in German as Das Reich und die Germanen by Wolf Jobst Siedler Verlag in 1990; translated by Thomas Dunlap], 1997. .

## Referències

* ↑ ungiment a Optimot
* ↑ «Unció». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
# Aichach

Aichach és una ciutat de l'estat de Baviera, Alemanya, a la vall del Paar a l'aiguabarreig amb l'Echnach.
Aichach és la capital del districte d'Aichach-Friedberg i tenia 20.888 habitants al cens del 2011.

## Galeria

* Vista del municipi
* Portal
* Església

## Nascut a Aichach

* Matthias Greitter (±1494-1550), cantor i compositor

## Referències

* ↑ «Grünzug Paar» (en alemany). Ajuntament d'Aichach. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ «Cens alemany» (en alemany), 31-12-2011.
# Aichach-Friedberg

Aichach-Friedberg és un districte a Baviera, Alemanya. És limitat pels (seguint les agulles del rellotge des del nord) districtes d'Augsburg, Donau-Ries, Neuburg-Schrobenhausen, Pfaffenhofen, Dachau, Fürstenfeldbruck i Landsberg, com també per la ciutat d'Augsburg.

## Història

Aichach-Friedberg va ser poblada per tribus de Baviera des del segle vii. La regió es denomina de vegades el bressol de Baviera, ja que el castell de Wittelsbach és a prop de l'actual ciutat d'Aichach. Era el castell ancestral de la família Wittelsbach, que eren els governants de Baviera durant milers d'anys. El castell va ser arrasat el 1208, i actualment no hi ha res més que una pedra commemorativa en la zona.
La ciutat de Friedberg va ser fundada al segle xiii amb la finalitat de cobrar un peatge de les persones que utilitzaven el pont sobre el riu Lech. Aichach va esdevenir una ciutat uns cent anys més tard. El 1862 es van fundar els dos districtes d'Aichach i Friedberg. Es van fusionar el 1972 i es va convertir en part de la regió administrativa de Suàbia. De tota manera, històricament Aichach-Friedberg no pertany a Suàbia, en la vella Baviera. El nom del nou districte va ser originalment Augsburg-Ost ("Augsburg Est"), però es va canviar a Aichach-Friedberg el 1973.

## Geografia

El districte se situa a l'est de la ciutat d'Augsburg i comprèn una zona rural amb poques grans ciutats. El Riu Lech forma la frontera occidental de la comarca. Un altre riu, el Paar (un afluent del Danubi), entra al districte al sud-oest, travessa Aichach i surt cap al nord-est.
El territori és també conegut com a Wittelsbacher Land, pel castell de Wittelsbach a prop d'Aichach.

## Escut d'armes

* L'escut d'armes mostra:
* a dalt: el patró blanc i blau a quadres de Baviera
* a baix a l'esquerra: the oak leaf from the old coat of arms of Aichach
* a baix a la dreta: la Creu d'Ulrich, utilitzat pels bisbes d'Augsburg

## Ciutats i Municipis

| Ciutats | Municipis |
| Aichach Friedberg | Adelzhausen Affing Aindling Baar Dasing Eurasburg Hollenbach Inchenhofen Kissing Kühbach Merching | Mering Obergriesbach Petersdorf Pöttmes Rehling Ried Schiltberg Schmiechen Sielenbach Steindorf Todtenweis |

## Ciutats agermanades

* Affing: Lobez (Polònia)
* Aichach: Brixlegg (Àustria), Gödöllö (Hongria), Schifferstadt (Alemanya)
* Aindling: Avord (França)
* Dasing: Siedlce (Polònia)
* Friedberg: Bressuire (França), Chippenham (Anglaterra), Friedberg (Àustria), La Crosse (EUA), Völs am Schlern (Itàlia)
* Hollenbach: Contest (França)
* Kühbach: destinat amb Balatonföldvár (Hongria)
* Mering: Ambérieu-en-Bugey (França)
* Pöttmes: La Haye-Pesnel (França)
* Schiltberg: Schwertberg (Àustria)
* Sielenbach: Saint-Fraimbault-de-Prières (França)
* Zahling-Obergriesbach: Zahling-Eltendorf (Àustria)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (alemany)
* Web de promoció turística (alemany)
# Adrian Mark Lister

Adrian Mark Lister és un paleontòleg britànic, catedràtic de paleobiologia a l'University College London de Londres. L'any 1976 es graduà en zoologia a la Universitat de Cambridge, on es doctorà el 1981. La seva especialitat és l'estudi de l'evolució de les espècies de mamífers del Quaternari. A vegades apareix en programes de televisió i de ràdio a parlar de paleontologia o l'evolució.
Fou assessor científic de sèries com Walking with Beasts o Monsters We Met. En aquesta última, el treball d'investigació de Lister se centrà a intentar determinar l'element desencadenador de l'extinció de grans mamífers europeus a finals de l'última edat de gel. Analitzant el registre fòssil d'espècies com l'ant irlandès, el rinoceront llanut o el mamut, Lister i Tony Stuart suggeriren que un canvi ecològic i ambiental hauria començat a delmar les poblacions d'aquests animals, i que els humans de la prehistòria els haurien donat el cop de gràcia.
A més de conduir recerca sobre la seva extinció, Lister ha conduït altres tipus d'investigació sobre els mamuts. Lister i Andrei V. Sher, de l'Acadèmia Russa de les Ciències, estudiaren el clima de Sibèria durant l'última edat glacial, trobant que les condicions climàtiques periglacials hi duraren més temps que a Europa. També determinaren que les adaptacions d'algunes espècies de mamut per pasturar s'originaren a Sibèria i després s'estengueren a Europa.
Lister descrigué Leptictidium nasutum juntament amb Gerhard Storch.

## Bibliografia

Aquestes són algunes de les obres d'Adrian Lister:
* Leptictidium nasutum - ein Pseudorhyncocyonide aus dem Eozän der Grube Messel bei Darmstadt (Mammalia, Proteutheria) (amb G. Storch). Frankfurt del Main: Senckenbergiana lethaea, 1985.
* Mammoths (amb P. Bahn). Nova York: Macmillan, 1994.

## Referències

* ↑ Lister, Adrian. «European megafauna». Monsters We Met. BBC. Arxivat de l'original el 2003-12-08. [Consulta: 20 gener 2008].
* ↑ Wong, Kate. «Researchers Reconstruct the Rise of the Woolly Mammoth». Scientific American. Sci Am, 2001. [Consulta: 20 febrer 2008].
* ↑ «Leptictidium nasutum n sp., ein Pseudorhyncocyonide aus dem Eozän der "Grube Messel" bei Darmstadt (Mammalia, Proteutheria).». Senckenbergiana lethaea, 66, 22-07-1985.

## Enllaços externs

* Web d'Adrian Lister al web de l'UCL (anglès)
# Térexka

El Térexka o Bolxaia Térexka (en rus: Большая Терешка) és un riu de les províncies d'Uliànovsk i Saratov de la Federació Russa. El Tereshka té 273 quilòmetres de llarg i la seva conca hidrogràfica cobreix 9.680 quilòmetres quadrats.
Neix a l'altiplà del Volga, al sud de l'óblast d'Uliànovsk, a 5 km a l'oest de Vérkhnaia Térexka. Primer va cap a l'est per una vall estreta que solca per un paisatge agrícola d'explotació intensiva. En arribar a l'alçada de Radísxevo gira cap al sud-est. Poc després entra a l'óblast de Saràtov i pren una direcció sud - sud-oest, seguint el curs del límit entre les dues províncies. La resta del seu curs és pràcticament paral·lel al Volga, presentant al llarg del recorregut molts braços morts. En arribar a la vila de Kixeli desemboca a l'embassament de Volgograd, a uns 20 km al nord-oest de Marks.
El riu roman glaçat des de novembre o desembre fins a març o abril, i és de règim principalment nival.

## Galeria d'imatges

* Desembocadura al Volga.

## Referències

* ↑ «Река Терешка (Большая Терешка)», Russian State Water Registry
* 1 2 3 «Определение "Терешка" в Большой Советской Энциклопедии» (en rus). [Consulta: 7 gener 2023].
# Gaggi

Gaggi (sicilià Caggi) és un municipi italià, dins de la ciutat metropolitana de Messina. L'any 2007 tenia 2.934 habitants. Limita amb els municipis de Castelmola, Castiglione di Sicilia (CT), Graniti, Mongiuffi Melia i Taormina.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2007- | Francesco Tadduni | Llista cívica |