OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Torre de l'Estanyet

La Torre de l'Estanyet és una obra arquitectònica situada al municipi de Garrigàs, a la comarca de l'Alt Empordà, a Catalunya. Està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Es podria tractar del castell de Tonyà, que fou possessió de l'abat del monestir de Santa Maria de Roses, junt al poble de Siurana, venut pel comte Ponç Hug IV l'any 1231 i refet el 1281 pels monjos de Roses per tal de fer-hi una fortalesa.

## Descripció

El mas Moliner es troba al veïnat de Tonyà, parròquia de Siurana i terme de Garrigàs. La part més antiga destaca per la seva forma dreta de pedra treballada i escairada, de planta rectangular, gairebé quadrada, d'uns set per vuit metres, i una alçada d'entre vuit i deu metres. Resten les pedres d'una barbacana a la part superior del parament i restes d'un suport en pedra al nivell del primer pis. Hi ha espitlleres en tots els murs de la planta baixa que evidencien la fortificació. Les cantonades del murs estan fets de pedra sorrenca molt ben treballada.
El pis i la planta baixa són fetes de mur de tovot i encofrat, i acaba per cobrir-se per una teulada de doble vessant, segurament més recent. El portal d'accés és d'arc de mig punt adovellat i, damunt seu, hi ha una obertura rectangular bastida en maons, de construcció posterior. La torre es podria datar a l'època alt-medieval. Es podria tractar del castell de Tonyà, que fou possessió de l'abat del monestir de Santa Maria de Roses, junt al poble de Siurana, venut pel comte l'any 1231 i refet el 1281 pels monjos de Roses per tal de fer-hi "forciam".

## Referències

* 1 2 3 «La Torre de l'Estanyet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Cicló Freddy

El cicló tropical d'alta intensitat Freddy és el cicló tropical més longeu de la història, superant el rècord de 31 dies de l'huracà John. Freddy, que abans va ser un poderós cicló que va afectar les Illes Mascarenyes, Madagascar i Moçambic el febrer de 2023, es va tornar a reforçar sobre el canal de Moçambic. Va ser la quarta tempesta amb nom de la temporada de ciclons de la regió australiana 2022–23 i el segon cicló tropical d'alta intensitat de la temporada de ciclons del sud-oest de l'oceà Índic 2022–23.
El Freddy va començar com una pertorbació incrustada a l'abeurador del monsó el 4 de febrer. Mentre que a la conca ciclònica de la regió australiana, la tempesta es va intensificar ràpidament i es va convertir en un cicló tropical sever de categoria 4, abans de traslladar-se a la conca del sud-oest de l'oceà Índic, on es va intensificar encara més. El Joint Typhoon Warning Center (JTWC) va mesurar vents sostinguts d'1 minut a 270 km/h (165 mph) amb una força màxima del Freddy, equivalent a la força de la categoria 5 a l'escala de Saffir-Simpson. El 19 de febrer, Météo-France (MFR) el va actualitzar a un cicló tropical molt intens, amb vents estimats de 10 minuts de 220 km/h (140 mph). Freddy va tocar terra a prop de Mananjary, Madagascar. La tempesta es va afeblir ràpidament al tocar a terra, però es va tornar a reforçar al canal de Moçambic. Poc després, Freddy va tocar terra per segona vegada al sud de Vilankulos, Moçambic, abans de debilitar-se ràpidament. Inesperadament, el sistema va aconseguir sobreviure a la seva visita a Moçambic i va tornar a emergir sobre el canal el dia 1 de març. Poc després, Freddy va ser reclassificat com a estat de cicló tropical pel l'MFR.

## Altres ciclons tropicals semblants al Freddy

* Cyclone Litanne (1994) – un cicló de llarga vida a l'hemisferi sud que va afectar Madagascar.
* Hurricane John (1994) – el cicló tropical més llunyà que s'ha registrat mai i l'anterior cicló tropical de més llarga vida.
* Cyclone Leon–Eline (2000) – el segon cicló més longeu de l'hemisferi sud que va afectar greument Madagascar i Moçambic.
* Cyclone Hudah (2000) – un altre cicló de llarga vida que també va afectar Madagascar.

## Referències

* ↑ , 07-03-2023 [Consulta: 7 març 2023].

## Enllaços externs

* Dades de seguiment MFR del cicló tropical Freddy molt intens (in French)
* Dades de seguiment operacional del JTWC del cicló tropical 11S (Freddy)
* 11S. FREDDY del Laboratori d'Investigació Naval dels Estats Units
* ReliefWeb
# Cernusco sul Naviglio

Cernusco sul Naviglio és un municipi italià, situat a la regió de la Llombardia i a la ciutat metropolitana de Milà. L'any 2004 tenia 28.687 habitants.
# La Font (Malla)

La Font és una masia de Malla (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Masia de planta rectangular, amb el carener perpendicular a la façana, orientada a ponent. El portal és dovellat i descentrat del carener. A la part dreta s'hi adossa una torre que consta de planta baixa i tres pisos i està coberta a quatre vessants, amb el ràfec decorat. La lliça ha estat reformada i és enllosada i destinada a jardí. Les dependències agrícoles han estat reformades mantenint l'estructura primitiva. A la part de llevant sobresurt un cos de galeries que es bastiren a principis d'aquest segle malgrat que hi hagi una finestra de tipus gòtic, que fou un caprici de l'arquitecte. L'entrada actual al mas es troba sota aquest cos de galeries.
L'estat de conservació és bo.

## Història

Antiga masia, registrada al fogatge de 1553 de la parròquia i terme de Sant Vicenç de Malla, el mas era habitat per Joan Font.
El mas fou reformat i ampliat per Francesc Font al segle xvii, al segle següent experimentà també alguna reforma.
A principis del segle XX fou adquirit per la família vigatana Genís i Rius, que encomanaren la reforma del porxo al mestre d'obres YLLA (1910).

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «La Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 setembre 2017].
# La Font Mollor

La Font Mollor és una obra de la Selva de Mar (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada a l'oest del nucli urbà de la població, en un reduït eixamplament del carrer al qual dona nom, paral·lel a la riba esquerra de la riera de la Selva, al veïnat de Sant Sebastià.
Font formada per una ampla arcada de mig punt feta amb lloses estretes, de pissarra i disposades a sardinell. Al mur que la tanca, bastit amb rebles lligats amb morter, hi ha una portella enreixada que dona a la cisterna, donat que la font actualment s'utilitza com a pou públic. La cisterna és gran, coberta amb volta de canó en la qual s'hi veuen les marques de l'encanyissat. Als peus del mur hi ha un brollador i una mensa de pica d'obra, moderna. Als costats hi ha un banc corregut de pedra. Damunt l'arcada hi ha el nom de la font amb rajoles ceràmiques.

## Història

La Font Mollor "fou engrandida fa uns cent anys gràcies a una nova mina. Actualment és un pou cobert que ostenta una arcada de pedra. Pot pouar-se l'aigua per mitjà d'una corriola. És possible que sigui la font més antiga del poble." (J.Quintana, op.cit.). Es coneix que els anys 1913 i 1948, la font fou objecte de diverses reparacions.

## Referències

* 1 2 3 4 «La Font Mollor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].
# La Comèdia humana

La Comèdia humana (La Comédie humaine) és el títol d'un conjunt de llibres d'Honoré de Balzac (1799–1850) que entrellacen novel·les i històries per descriure la societat francesa en el període de la Restauració francesa (1815-1830) i la Monarquia de Juliol (1830–1848).
Consta de 91 obres acabades (contes, novel·les o assajos analítics) i 46 treballs inacabats (alguns dels quals només existeixen com a títols). No inclou les cinc obres teatrals de Balzac o la seva col·lecció de contes còmics, els "Contes drolàtics" (1832-37). El títol de la sèrie sol considerar-se com una al·lusió a La Divina Comèdia de Dante; mentre que Ferdinand Brunetière, el famós crític literari francès, suggereix que pot provenir de poemes d'Alfred de Musset o Alfred de Vigny. Mentre Balzac buscava abastar-ho tot com Dante, el seu títol indica les inquietuds mundanes i humanes d'un novel·lista realista. Les històries mostren diversitat de configuracions, amb personatges que tornen a aparèixer en diverses històries.

## Referències

* ↑ Edició de Pierre Citron, vol 1, 49–50.
* ↑ Robb, Graham: Balzac: A Life, pg. 330, 1996, W. W. Norton and Company, Inc.
* ↑ Brunetière, Ferdinand, Sanderson, Robert Louis: Honoré de Balzac, pg. 77, J.P. Lippincott Company, London, 1906.
# La noia de l'anell

La noia de l'anell és una pintura sobre taula feta per Ramon Martí Alsina el 1894 i que es troba conservada actualment a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer, amb el número de registre 143 d'ençà que va ingressar el 1884.

## Descripció

Representació d'una noia de mig cos, asseguda en una cadira, de perfil esquerre. Té el cabell fosc i llarg, porta una arracada anular a l'orella esquerra, duu un vestit clar de màniga curta i s'està mirant com li queda l'anell que s'acaba de posar en el dit anular de la mà esquerra. Sobre la faldilla hi té l'estoig de l'anell. Darrere la noia hi ha una taula, en el sobre de la qual veiem una caixa. Darrere d'aquesta hi ha una cortina fosca. Per les fotografies observades en el catàleg "Martí Alsina a Argentona" podria tractar-se d'una de les filles del pintor, Anita Martí Aguiló, datada als anys seixanta.

## Inscripció

Al quadre es pot llegir la inscripció "R. Martí".

## Referències

* 1 2 3 Trullén, Josep Maria (dir.). Biblioteca Museu Víctor Balaguer. Guia de les col·leccions del museu. 2001. Vilanova i la Geltrú: Organisme Autònom Biblioteca Museu V.Balaguer, 2001. B-10-437/2001. ISBN 84-931438-3-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del museu
# Chaffee

Chaffee és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 3.045 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chaffee tenia 3.044 habitants, 1.267 habitatges, i 824 famílies. La densitat de població era de 664 habitants per km².
Dels 1.267 habitatges en un 32,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,8% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 25,1% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,6 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 27.076 $ i la renda mitjana per família de 34.671 $. Els homes tenien una renda mitjana de 27.576 $ mentre que les dones 18.873 $. La renda per capita de la població era de 16.554 $. Entorn del 12,9% de les famílies i el 16,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chaffee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chaffee». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Cigales

Cigales és un municipi de la província de Valladolid, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb Villalba de los Alcores, Valoria del Alcor i Corcos; al sud amb Fuensaldaña, Valladolid, i Santovenia de Pisuerga; a l'est amb Corcos, i Cabezón de Pisuerga i a l'oest amb Mucientes.

## Referències

* ↑ «Provincia de Valladolid (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
Viccionari
# La presa d'Amsterdam

La presa d'Amsterdam (títol original: The Amsterdam Kill) és una pel·lícula estatunidenca i de Hong Kong dirigida per Robert Clouse i estrenada el 1977. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un vell agent de la DEA, Quinlan, ha estat despatxat per haver robat diners provinents de la droga. Aleshores és contractat per Chung Wei, el cap del cartel de droga a Amsterdam.

## Repartiment

* Robert Mitchum: Larry Quinlan
* Richard Egan: Ridgeway
* Leslie Nielsen: Riley Knight
* Bradford Dillman: Howard Odums
* Keye Luke: Chung Wei
* George Cheung: Jimmy Wong
* Sing Chen
* Stephen Leung
* Billy Chan
* Ching-Ying Lam
* Biao Yuen
* Wah Yuen

## Referències

* ↑ esadir.cat. La presa d'Amsterdam. esadir.cat.
* ↑ «The Amsterdam kill». The New York Times.
# La presa del poder per Lluís XIV

La presa del poder per Lluís XIV (títol original en francès: La Prise de pouvoir par Louis XIV ) és un telefilm dirigit per Roberto Rossellini per la televisió francesa el 1966, reconstrucció històrica del Rei Sol a l'alba del seu regnat. Ha estat doblada al català.

## Història

A la mort del cardenal Mazarino el 1661, el jove Lluís XIV anuncia a la seva mare Anna d'Àustria i als ministres la seva decisió de governar sol. Recolzant-se en Colbert, el jove rei fa detenir Fouquet, culpable de concussió. El rei fa començar els treballs del seu nou palau de Versalles, obra de propaganda reial que ha d'impressionar Europa sencera. La cort és domesticada.

## Repartiment

* Jean-Marie Patte: Lluís XIV
* Raymond Jourdan: Colbert
* Giulio Cesare Silvagni: Mazarino
* Katharina Renn: Anna d'Àustria
* Dominique Vincent: Madame du Plessis
* Pierre Barrat: Fouquet
* Fernand Fabre: el Tellier
* Françoise Ponty: Louise de La Vallière
* Joeëlle Laugeois: Marie-Thérèse
* Jacqueline Corot: Sra. Henriette
* Maurice Barrier: D'Artagnan
* François Mirante: M. de Brienne

## Referències

* ↑ esadir.cat. La presa del poder per Lluís XIV. esadir.cat.
* ↑ «La Prise de pouvoir par Louis XIV». The New York Times.
# Cinc dies de juny

Cinc dies de juny (títol original: Cinq jours en juin) és una pel·lícula francesa dirigida per Michel Legrand, estrenada l'any 1988. Es tracta d'un relat autobiogràfic dedicat a la seva mare, Marcelle. Ha estat doblada al català.

## Argument

Michel, amb quinze anys, assoleix el seu premi de piano al conservatori de París el dia que els aliats desembarquen a les platges de Normandia. Els trens són bloquejats, ell i la seva mare no poden tornar a Normandia. Amb Yvette, una jove descarada, roben unes bicicletes i marxen cap a Sant-Lô. Pel seu camí, escapen a bombardejos i a combats, presencien la desfeta de les tropes alemanyes i troben soldats americans. Michel enamora d'Yvette.

## Repartiment

* Sabine Azéma: Yvette
* Annie Girardot: Marcelle
* Matthieu Rozé: Michel
* Christoph Moosbrugger: l'oficial de les SS
* Shelton Becton: soldat americà en moto i pianista en les últimes escenes de la pel·lícula a la granja (Shelton Becton és un famós pianista de jazz que ha començat a interpretar amb 4 anys i ha rebut l'esment "summa cum laude" en el diploma a la Universitat Howard)
* Sangoma Everett: Alexander, soldat americà
* Robert Ground: Gene, soldat americà
* Richard Probst: un oficial americà
* Bradley Cole: un oficial americà
* Bernard Lavalette: el patró de l'hotel
* André Weber: Doctor Robert
* Nathalie Nerval: la baronessa
* Jacques Giraud: El carter
* Cap maquinista: Albert Vasseur
* Maquinista: Jean-luc Vasseur

## Referències

* ↑ «Cinc dies de juny». esadir.cat.
* ↑ «Cinq jours en juin». Allociné.
* ↑ «Lloc». Arxivat de l'original el 2012-09-19. [Consulta: 28 febrer 2021].
# Chinle

Chinle (navaho Chʼínílį́) és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Arizona. Segons el cens del 2000 tenia 5.366 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chinle tenia 5.366 habitants, 1.358 habitatges, i 1.076 famílies La densitat de població era de 129,2 habitants/km².
Dels 1.358 habitatges en un 52,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,6% hi vivien parelles casades, en un 30,4% dones solteres, i en un 20,7% no eren unitats familiars. En el 18,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,43.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 43,9% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 14,7% de 45 a 60 i un 5,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 22 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.324 $ i la renda mediana per família de 26.182 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.321 $ mentre que les dones 22.663 $. La renda per capita de la població era de 8.755 $. Aproximadament el 40,4% de les famílies i el 43,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chinle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chinle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Le Dirigeable fantastique

Le Dirigeable fantastique ou le Cauchemar d'un inventeur, estrenada als Estats Units com The Inventor Crazybrains and His Wonderful Airship i al Regne Unit com Fantastical Air Ship, és un curtmetratge mut francès de 1906 dirigit per Georges Méliès. La pel·lícula va ser estrenada per la Star Film Company de Méliès i està numerada del 786 al 788 als seus catàlegs.

## Argumenta

Als seus allotjaments destartalats, decorats amb dissenys de famoses aeronaus del passat, l'inventor Crazybrains balla amb alegria per haver dissenyat un nou dirigible. Quan fa una migdiada, apareixen figures malignes a la seva habitació, fent estralls alegrement amb els seus papers abans de donar pas a una visió de la nova aeronau de Crazybrains que s'eleva per sobre dels terrats. L'aeronau viatja pels núvols i al cel apareixen dones reclinades en posicions pictòriques. De sobte, una bola de foc colpeja l'aeronau, i explota amb molt de foc i fum mentre les figures malignes reapareixen. Crazybrains, despertant-se del seu malson, esquitxa la seva habitació en un frenesí, fent caure els plans de l'aeronau a terra.

## Temes

Le Dirigeable fantastique és una de les nombroses pel·lícules de Méliès, com Le Voyage dans la Lune i Le Voyage à travers l'impossible, amb un científic còmic excèntric. Tal com el presenta Méliès, el personatge està connectat tant amb la llegenda del Faust (un tema favorit del cineasta) com amb la tradició cinematogràfica de llarga durada de la figura del científic boig. De la mateixa manera, les representacions paròdiques de professionals científics també apareixen en altres primeres pel·lícules, com ara A Trip to Mars de l'Edison Manufacturing Company de 1910.

## Estrena i supervivència

Una impressió pintada a mà de la pel·lícula, probablement del laboratori de coloració d'Elisabeth Thuillier, es troba a l'Eye Filmmuseum. Va ser restaurada l'any 1991.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques; Mannoni, Laurent. L'oeuvre de Georges Méliès. París: Éditions de La Martinière, 2008, p. 350. ISBN 9782732437323.
* ↑ Haynes, Roslynn D. From Madman to Crime Fighter: The Scientist in Western Culture. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2017, p. 187. ISBN 9781421423043.
* ↑ Yumibe, Joshua «The Phantasmagoria of the First Hand-Painted Films». Nautilus, 16-07-2015 [Consulta: 20 març 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-03-21. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ Gunning, Tom; Yumibe, Joshua; Fossati, Giovanna; Rosen, Jonathon. Fantasia of color in early cinema. Amsterdam: Amsterdam University Press, 2015, p. 283.

## Enllaços externs

* Le Dirigeable fantastique a YouTube
# Lairac

«Lairac» té aquests significats:
* Lairac (occità) o Layrac (francès), població occitana a la Guiana, departament d'Òlt i Garona (regió de Nova Aquitània, França)
* Lairac (Cruesa), localitat i comuna al departament de Cruesa (Nova Aquitània)
* Lairac de Tarn, municipi al departament de l'Alta Garona (regió d'Occitània, França)
# Larbi El Hadi

Larbi El Hadi (àrab: العربي الهادي) (Algèria, 27 de maig de 1961) és un exfutbolista algerià de la dècada de 1980.
Fou internacional amb la selecció d'Algèria amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1986.
Pel que fa a clubs, destacà a WA Boufarik.

## Referències

* ↑ 1986 FIFA World Cup Mexico Arxivat 2011-10-03 a Wayback Machine.
* ↑ «FIFA profile». Arxivat de l'original el 2014-01-22. [Consulta: 14 juliol 2019].
* ↑ Perfil a ceroacero.es
* ↑ Larbi El Hadi a National-Football-Teams.com (anglès)
# Larbi Ben Barek

Larbi Ben Barek o Larbi Benbarek (àrab: العربي بن مبارك) (Casablanca, 16 de juny 1914 - 16 de setembre 1992) fou un futbolista franco-marroquí.
Fou una de les primeres estrelles futbolístiques africanes. Començà a jugar a futbol a clubs marroquins, però de ben jove es traslladà a França on defensà els colors de l'Olympique de Marsella, tot i que amb l'arribada de la Segona Guerra Mundial retornà al Marroc. Posteriorment defensà els colors de l'Stade Français, l'Atlètic de Madrid i de nou a l'Olympique.
Va jugar 17 cops amb la selecció francesa entre 1938 i 1954 (15 anys i 10 mesos, la trajectòria més llarga d'un futbolista amb la samarreta del gall).
Ben Barek es retirà com a futbolista a diversos clubs marroquins i algerians. Quan el Marroc assolí la independència, Ben Barek esdevingué el primer seleccionador de la selecció.

## Palmarès

* Lliga espanyola de futbol: 1950, 1951
* Copa Eva Duarte: 1951
* Campionat d'Àfrica del Nord: 1942

## Referències i notes

* ↑ Algunes fonts esmenten que va néixer el 1917 (i algunes el 1919) però tot sembla indicar que Larbi va modificar el seu any de naixença.
* ↑ Larbi Ben Barek a BDFutbol
* ↑ Comme le bon vin Arxivat 2015-04-27 a Wayback Machine., fifa.com, 7 agost 2009.
* ↑ Entrenadors del Marroc a rsssf

## Enllaços externs

* Ben Barek a FIFA.com Arxivat 2005-03-12 a Wayback Machine.
* Fitxa a la Federació Francesa de Futbol (francès)