OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Det Danske Filminstitut

Det Danske Filminstitut (en danès, Institut de Cinema Danès) és l'agència nacional de Dinamarca responsable del suport i incentiu al cinema i a la cultura cinematogràfica, i per conservar aquest material d'interès nacional. És també conegut com Filmhuset (La casa del cinema), i està situat a Gothersgade, a la zona central de Copenhaguen. Entre les instal·lacions del centre, s'inclouen un llibreria i una cinemateca, a més d'un museu dedicat al cinema danès.
L'institut és un òrgan del Ministeri de la Cultura de Dinamarca. Fins 2017 el seu director fou Henrik Bo Nielsen. Integra l'European Film Promotion, una xarxa d'organitzacions connectades al cinema amb l'objectiu de divulgar la producció del continent.

## Història

L'Institut de Cinema de Dinamarca va ser fundat el 1972, substituint la Fundació Danesa de Cinema (en danès: Den Danske Filmfond). En 1996 una nova llei va fondre l'Institut de Cinema amb la Statens Filmcentral i el Museu Nacional de Cinema de Dinamarca, creant també la Danmarks Nationalfilmografi.

## Activitats

L'Institut de Cinema de Dinamarca actua en tres àrees principals:
* Producció i desenvolupament de tots els tipus de pel·lícules
* Distribució i comercialització de pel·lícules
* Activitats de arxivística i museologia
L'Institut presenta pel·lícules daneses i festivals dins i fora del país i subsidia importants produccions cinematogràfiques de qualitat internacional.

## Instal·lacions
### Cinemateket

Cinemateket és l'acrònim del Museu Nacional de Cinema de Dinamarca. Està dedicat a l'estudi i divulgació de la producció de cinema nacional, així com del cinema estranger. Posseeix tres sales de cinema que mostren una combinació de pel·lícules clàssiques i pel·lícules de diversos temes. Ocasionalment pel·lícules contemporànies que d'una altra forma no aconseguirien el mercat danès són exhibides. En la seva videoteca també és possible trobar curtmetratges i documentals. Altres serveis inclouen un llibreria, un cafè i un restaurant.

### Llibreria

El llibreria de l'Institut posseeix prop de 55.000 llibres, a més de periòdics importants de diversos llocs d'Europa, manuscrits i publicacions rares.

## Directors

| Year | Director |
| 1972–1973 | Erik Hauerslev |
| 1974–1976 | Leif Feilberg |
| 1976–1988 | Finn Aabye |
| 1988 | Mona Jensen |
| 1988–1990 | Erik Crone |
| 1990–1991 | Mona Jensen |
| 1991–1993 | Bo Christensen |
| 1993 | Mona Jensen |
| 1993–1995 | Henrik Bering-Liisberg |
| 1995–1997 | Mona Jensen |
| 1997–2007 | Henning Camre |
| 2007–2017 | Henrik Bo Nielsen |
| 2018- | Claus Ladegaard |

## Referències

* ↑ «Henrik Bo Nielsen direktørfor Det Danske Filminstitut». [Consulta: 10 abril 2010].
* ↑ «Det Danske Filminstituts Bibliotek». Arxivat de l'original el 2008-02-26. [Consulta: 10 abril 2010].

## Enllaços externs

* Danish Film Institute
# Roca dels Moros (Cretes)

* No s'ha de confondre amb Roca dels Moros (el Cogul).
La Roca dels Moros, vora el barranc del Calapatà, a Cretes (Matarranya), és un jaciment de l'art rupestre de l'arc mediterrani de la península Ibèrica. Es tracta d'una paret rocosa, protegida per una balma, on s'havien pintat diferents motius. Els més notables són tres cérvols pintats amb un tractament delicat i fins i tot naturalista i amb diferents actituds: dos dels cérvols marxen, un cap a la dreta i un altre cap a l'esquerra, i un tercer està ajagut. A més hi ha tres figures antropomorfes, entre les que s'identifiquen dos arquers. La conservació parcial de les pintures no permet confirmar si es tracta d'una escena de caça o si els elements no estan relacionats. A més, la diversitat de formes fa pensar que les diferents figures poden haver estat fetes en moments molt separats.
La Roca dels Moros té una importància singular en l'estudi de l'art rupestre de l'arc mediterrani perquè va ser el primer jaciment que se'n va descobrir, quan el 1903 el va trobar l'arqueòleg de Calaceit Joan Cabré. Els anys següents ell mateix va estudiar el jaciment amb Henri Breuil, que aleshores va descobrir el veí jaciment dels Gascons. Un cop estudiades, les principals figures (els tres grans cérvols i un petit bòvid) es van arrencar per protegir-les i actualment són al Museu d'Arqueologia de Catalunya de Barcelona.

## Referències

* 1 2 Bea, M. et al. «Actuaciones arqueológicas en los abrigos de Roca dels Moros y Els Gascons (Cretas), Teruel) y de La Fenellosa (Beceite, Teruel)». SALDVIE, 9, 2009, pàg. 393-418 [Consulta: 8 octubre 2014].
# Rodriano Bareta

Rodriano Bareta (Cremona, 1543 - Cremona, 1623)fou un organista i compositor italià. Se li deuen dos llibres de Madrigals a cinc veus (Venècia, 1615).

## Referències

* ↑ Variants del nom i cognom: Rhodiano Barera, Ahrodiano Barera, Rodiano Barrera, Rhodiano Barrera, Ahrodiano Barrera
* ↑ Segons Fétis hauria nascut el 1681
* ↑ Fétis, François Joseph. Biographie universelle des musiciens et bibliographie generale de la musique: 2: B.. Meline, Cans et C., 1837, p. 60.
* ↑ Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). volum: 7 B - Bell. Madrid: Espasa-Calpe, 1975, p. 798. ISBN 84-239-4507-3.
# Rodrigo Affonso Pequito

Rodrigo Affonso Pequito (Lisboa, 27 de juny de 1849 - 1931) va ser un geògraf i polític portuguès. Rodrigo Affonso Pequito era fill de José Affonso Pequito, comerciant, i de Teresa Maria de Jesus Pequito. Romangué orfe ben jove, entre 1856 i 1857, i fou recollit per un amic de la família, un capità de l'exèrcit portuguès, Constantino Alves Pereira. Feu els seus estudis al Liceu de Lisboa abans d'entrar a l'Escola de Comerç.
Era membre del Partit Regenerador, i va ser elegit diputat el 1882 per l'àrea de Lisboa. Fou reelegit una altra vegada a les eleccions del 1884.
Va entrar en el govern de Portugal dirigit per Hintze Ribeiro substituint-hi Teixera de Sousa com a ministre de Finances el 20 d'octubre de 1904. Durant el seu període governamental, va proposar una reforma monetària canviant el nom de la unitat monetària del país en luso. La idea resultà ser una temptativa infructuosa i es va descartar aital proposta tot i que va gaudir de cert rebombori mediàtic i que va servir en part ulteriorment per a crear l'escudo.

## Referències

* ↑ Biografia de Pequito
* ↑ Lista de ministres de finaces a geneall.net
# Ràtzia de 912

La Ràtzia de 912 fou una campanya de l'emirat de Còrdova contra el comtat de Barcelona.

## Antecedents

Muhàmmad al-Tawil prengué l'herència a Furtun ibn Llop, fill de Llop ibn Muhàmmad i va convertir-se en Valí de Lleida el 907, i en diversos atacs a la frontera amb el Comtat de Pallars conquerí el 907 a Ramon II de Pallars i Ribagorça Roda d'Isàvena i Montpedrós, el 909 emprengué una nova ràtzia prenent la vall de l'Isàvena amb els castells i llocs d'Oliola, Ponts i Alguaire, i el 910 conquerí els castells i llocs d'Oliola, Gualter i arribant a La Seu d'Urgell.

## La ràtzia de 912

Muhàmmad al-Tawil atacà el 912 els territoris del Comtat de Barcelona, derrotant les tropes de Sunyer I, que havia pres posicions a uns congostos a Tàrrega.

## Conseqüències

Sunyer va organitzar el 914 una expedició de resposta que va donar mort a al-Tawil.

## Referències

* ↑ (castellà) Taifa de Huesca
* ↑ (castellà) A. Duran Gudiol, Aragón, Sobrarbe y ribagorza en los siglos IX y X: Geografía condal
* ↑ Hernàndez Cardona, Francesc Xavier. Història militar de Catalunya, vol. I, dels íbers als carolingis. Rafael Dalmau Editor, 2001, p.158. ISBN 84-232-0639-4.
* ↑ Millàs i Vallicrosa, Josep Maria. Textos dels historiadors àrabs referents a la Catalunya carolíngia. Institut d'Estudis Catalans, 1987. ISBN 84-7283-117-5.
* ↑ Coll i Alentorn, Miquel. Història, Volum 3. Curial Edicions Catalanes, p.192. ISBN 84-7256-358-8.
* ↑ (castellà) Gran Enciclopedia Aragonesa, Muhammad al-Tawil Arxivat 2021-12-25 a Wayback Machine.
# Saint John (Barbados)

Saint John és una parròquia de Barbados, al costat est de l'illa. Allà se situen districtes com Ashford o Kendal, així com l'església de la Parròquia de Saint John, amb vistes sobre l'Atlàntic.

## Llocs d'interès

Ashford Bird Park, un santuari natural de pardals i altres animals.

## Referències

* ↑ Guide, Barbados.org Travel. «Historic Churches of Barbados - St.John Parish Church». [Consulta: 20 desembre 2017].
# Saint James

«Saint James o St. James» té aquests significats:
Toponímia:
* Anglaterra:
** Església de Saint James (Londres), església anglicana situada a Ciutat de Westminster, Londres.
** Palau de Saint James, residència reial situada a Ciutat de Westminster, Londres.
** St. James' Park, estadi de futbol situat a Newcastle upon Tyne.
** St James's, barri del districte Ciutat de Westminster, Londres.
** St. James's Park, jardí public situat a Ciutat de Westminster, Londres.
* Estats Units:
** St. James (Carolina del Nord), població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord.
** St. James (Maryland), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland.
** St. James (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota.
** St. James (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri.
** St. James (Nova York), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York.
** St. James City (Florida), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida.
# Discogobio multilineatus

Discogobio multilineatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guangxi (Xina).

## Referències

* ↑ Lin S.-Y. 1931. Carps and carp-like fishes of Kwangtung and adjacent inlands. Carps Kwangtung. 1-167.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Cui, G.-H., W. Zhou i J.-H. Lan, 1993. Discogobio multilineatus, a new cyprinid species from China (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):155-160.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rutxi

Rutxi (en rus: Ручьи) és un poble de l'óblast d'Arkhànguelsk, a Rússia, segons el cens del 2012 tenia 225 habitants.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Каргопольского района». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ Koriakov, I. B.. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2022-02-05. [Consulta: 2 maig 2022].
# Roland de Mois

Roland de Mois (c. 1520 - 1592) fou un pintor flamenc encabit dins del Renaixement hispà, actiu a l'Aragó des de 1560, on arribà al servei de Martín de Gurrea i Aragón, duc de Vilafermosa junt amb Pablo Schepers.
És probable que realitzara un viatge a Nàpols per a completar la seua formació pictòrica, ja que el seu estil mostra influències del renaixement italià. Entre la seua producció destaca el retrat, sent un dels retratistes més importants que treballaren a l'Aragó durant el segle xvi. Va treballar el retrat cortesà manierista i va prendre el millor dels retrats flamencs i italians del seu temps, igual que ho feren Anthonis Mor i Alonso Sánchez Coello; amb aquest últim tingué un intercanvi epistolar. Consta que realitzà per a don Martín una sèrie de retrats dels membres de la seua família, iniciada en la dècada de 1560 i conserva sobre fons neutre, seguint la moda generalitzada d'aleshores. La seua obra influí en altres pintors aragonesos com Rafael Pertús.
L'altre gènere pictòric al qual es va dedicar fou el de la pintura religiosa, l'obra més destacada en aquest camp és la part pictòrica del retaule de la capella del Naixement de la catedral de Saragossa. El retaule es pintà el 1585 o 1590 en un estil manierista, que segons Cermen Morte, acusa una influència colorista ja de tipus venecià i d'acord amb la iconografia de la Contrarreforma, imposada per aquella època en l'àmbit religiós espanyol.

## Enllaços externs

* Entrada «Roland de Mois», en la Gran Enciclopedia Aragonesa (en línia) Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Fernando de Aragón y Gurrea asociado al retrato de Roland de Mois (Genealogías, en portugués) Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* Obra seua al Museu de Belles Arts de València Arxivat 2010-10-02 a Wayback Machine.
# Diverticle

En medicina o biologia, un diverticle és un apèndix buit, en forma de bossa o sac, de mida variable, que sobresurt d'una cavitat o tub principal. Depenent de quines capes de l'estructura estiguin implicades, els diverticles es descriuen com a vertaders o falsos.
En medicina, el terme normalment implica que l'estructura no sol estar present ("patològica"), però en embriologia, s'utilitza per a algunes estructures normals que sorgeixen d'altres, com per exemple el diverticle tiroidal, que sorgeix de la llengua.
La paraula prové del llatí dīverticulum, "sender".

## Classificació

Els diverticles es descriuen com a vertaders o falsos en funció de les capes implicades:
* La paret dels diverticles verdaders contenen totes les capes de l'estructura, incloses la capa muscular i l'adventícia, com el diverticle de Meckel.
* La paret dels diverticles falsos (també coneguts com a "pseudodiverticles") no contenen la capa muscular i l'adventícia. Els falsos diverticles, per exemple, al tracte gastrointestinal, només impliquen la submucosa i la mucosa.

## Referències

* ↑ DEMCAT
* 1 2 3 Townsend, Jr., Courtney M.; Daniel Beauchamp, R.; Mark Evers, B.; Mattox, Kenneth L. Sabiston Textbook of Surgery: The Biological Basis of Modern Surgical Practice. 20th, 2017. ISBN 9780323299879. OCLC 921338900.
* ↑ Sadler, Thomas W.. Langman's Medical Embryology. 12th. Philadelphia: Wolters Kluwer Health/Lippincott Williams & Wilkins, 2012. ISBN 9781451113426. OCLC 732776409.
# Dipturus flavirostris

Dipturus flavirostris és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Reproducció

És ovípar i els ous tenen com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic sud-oriental: Badia de Quinteros (Xile).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cousseau, B. i Perrotta, R.G., 1998. Peces marinos de Argentina. Biología, distribución, pesca. Instituto National de Investigación y Desarrollo Pesquero (INIDEP), Mar del Plata, Argentina. 163 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Hureau, J.-C., 1991. La base de données GICIM : Gestion informatisée des collections ichthyologiques du Muséum. p. 225-227. A: Atlas Préliminaire des Poissons d'Eau Douce de France. Conseil Supérieur de la Pêche, Ministère de l'Environnement, CEMAGREF et Muséum national d'Histoire naturelle, París.
# Dipturus ecuadoriensis

Dipturus ecuadoriensis és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Reproducció

És ovípar i els ous tenen com a banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic sud-oriental: l'Equador.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. (Part 1 involves fishes, pp. (i-iv) 3-69 (70 blank), Part 2 with slightly different title, pp. ia-iva + 71-105 (106 blank)). Caratteri.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Districte de Huye

El districte de Huye és un akarere (districte) de la província del Sud, a Ruanda. La seva capital és Butare.

## Geografia i turisme

El districte de Huye és la seu de la Universitat Nacional de Ruanda, la universitat més antiga del país.
El Museu Nacional de Ruanda que alberga el patrimoni cultural i històric de Ruanda també es troba al districte. El museu alberga algunes de les restes dels últims reis ruandesos coneguts envoltats d'algunes de les eines més antigues i el maquinari tradicional.

## Sectors

El districte de Huye està dividit en 14 sectors (imirenge): Gishamvu, Karama, Kigoma, Kinazi, Maraba, Mbazi, Mukura, Ngoma, Ruhashya, Huye, Rusatira, Rwaniro, Simbi i Tumba.

## Referències

* Districtes de Ruanda a statoids
* Inzego.doc Arxivat 2018-05-17 a Wayback Machine. — Province, District and Sector information from MINALOC, the Rwanda ministry of local government.
* web del districte d'Huye
# Directiva Seveso III

Fa 30 anys i després del greu desastre de Seveso (Itàlia) i d'altres accidents mediambientals industrials, la Comunitat Econòmica Europea va aprovar la Directiva 82/501/CEE coneguda com a Directiva Seveso per tal regular les activitats i seguretat industrials.
El 1996, i després d'una revisió, es va publicar en el butlletí oficial de la Comunitat Europea la directiva 96/82/CE - Seveso II.Després d'una sèrie de modificacions el 2008, al 24 de juliol de 2012 es publicà la directiva 2012/18/UE, relativa al control dels riscos inherents als accidents greus en què intervinguin substàncies perilloses i per la qual es modifica i ulteriorment deroga la Directiva 96/82/CE.
Els seus principals objectius són:
* Reforçar l'accés a la informació, la participació del públic en la presa de decisions i l'accés a la justícia.
* Introduir normes més estrictes per a les inspeccions de les instal·lacions afectades, que garanteixin l'efectiva aplicació i compliment de les normes de seguretat.
* Adaptar la directiva i fer-la congruent amb el Reglament CLP.
Els estats membres tenen de termini fins al 31 de maig de 2015 per la transposició al seu ordenament jurídic, i l'aplicació de la nova directiva serà obligatòria a partir de l'1 de juny del 2015.

## Referències

* ↑ Seveso III Directive (2012/18/EU)
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-06-12. [Consulta: 24 març 2014].
# Sam Byram

Samuel Mark Byram (16 de setembre de 1993) és un futbolista professional anglès que juga de lateral dret pel Norwich City FC anglés.

## Referències

* ↑ Sky Sports Football Yearbook 2012–2013. 43rd. Londres: Headline, 2012, p. 482. ISBN 978-0-7553-6356-8.
# Ruan-sur-Egvonne

Ruan-sur-Egvonne és un municipi francès, situat al departament del Loir i Cher i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 88 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Ruan-sur-Egvonne era de 88 persones. Hi havia 43 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 4 dones vivint soles), 23 parelles sense fills i 8 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 68 habitatges, 42 eren l'habitatge principal de la família, 25 eren segones residències i 1 estava desocupat. Tots els 67 habitatges eren cases. Dels 42 habitatges principals, 33 estaven ocupats pels seus propietaris, 7 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 6 tenien dues cambres, 11 en tenien tres, 7 en tenien quatre i 19 en tenien cinc o més. 32 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 19 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Ruan-sur-Egvonne el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 4 | 90 a 94 | 4 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 8 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 8 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 56 persones, 47 eren actives i 9 eren inactives. De les 47 persones actives 40 estaven ocupades (23 homes i 17 dones) i 7 estaven aturades (3 homes i 4 dones). De les 9 persones inactives 6 estaven jubilades i 3 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa financera.
L'any 2000 a Ruan-sur-Egvonne hi havia 9 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 780 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Ruan-sur-Egvonne a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Ruan-sur-Egvonne a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Saldón

Saldón és un municipi d'Aragó situat a la província de Terol i enquadrat a la comarca de la Serra d'Albarrasí.
# Sale (Itàlia)

Sale (italià) o Sal (piemontès) és un municipi al territori de la Província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia). Limita amb els municipis d'Alessandria, Alluvioni Cambiò, Castelnuovo Scrivia, Guazzora, Isola Sant'Antonio, Piovera i Tortona. Pertanyen al municipi les frazioni de Gerbidi, Casoni i Molineri.