OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# San Nicolás de Bari

San Nicolás de Bari és un temple catòlic al costat del Camí de Sant Jaume i de la catedral de Santa Maria de Burgos. L'església fou declarada monument nacional el 26 de gener de 1917.
Des que l'Església de San Esteban va ser convertida en el Museu del Retaule, és la seu de la parròquia de San Esteban. Va ser construïda el 1408 sobre un altre temple romànic. La presideix un dels retaules més impressionants i monumentals de l'art del renaixement castellà, dissenyat i realitzat al segle xv per Simón de Colònia i el seu fill Francisco de Colonia.
Aquest retaule major va ser finançat pel mercader burgalès don Gonzalo Lopez de Polanco, el sepulcre gòtic del qual i el de la seva esposa Leonor de Miranda resideix al principi de la façana oest del retaule. El sepulcre del seu germà don Alfonso de Polanco i la seva esposa Constança de Maluenda es troba al principi de la façana aquest.
A més dels seus sepulcres gòtics, són, també, de gran interès l'arc renaixentista de María Sáez de Oña i Fernando de Mena i les taules de l'escola burgalesa del mestre de San Nicolás. Moltes de les obres d'arts van ser també pagades per la família Polanco,

## Enllaços externs

* (castellà) Monumentos Emblemáticos de Burgos Arxivat 2009-12-27 a Wayback Machine.
* (castellà) Parroquia de San Esteban y San Nicolás
* (castellà) Arte e historia, Junta de Castilla y León
# Santo António (Maio)

Santo António és una vila al nord-est de l'illa de Maio a l'arxipèlag de Cap Verd. Està situada 18 kilòmetres al nord-oest de Vila do Maio.

## Vegeu també

* Llista de nuclis de població de Cap Verd

## Referències

* ↑ «611 - Nossa Senhora da Luz» (en portuguès). Instituto Nacional de Estatística. [Consulta: 28 octubre 2016].
# Santo Domingo-Caudilla

Santo Domingo-Caudilla és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb Maqueda, Novés, Torrijos, Gerindote, Escalonilla, Carmena, Alcabón i Santa Olalla.
Caudilla avui en dia és un poble abandonat.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 790 | 791 | 779 | 790 | 778 | 758 | 769 | 790 | 790 | 801 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Jesús Martín Rodríguez | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Jesús Martín Rodríguez | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Mariano Martín Ramos | Independent | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Mariano Martín Ramos | Independent | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Mariano Martín Ramos | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | José Rodríguez Robles | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | José Rodríguez Robles | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Maudilio Martín Fernández | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personatges il·lustres

* Federico Martín Bahamontes

## Referències

* ↑ CMM Castilla-La Mancha Media (17-5-2018) Antiguo pueblo de Caudilla Ancha es CLM
# Sebastià Marimon Tudó

Sebastià Marimon Tudó (Reus, 20 de gener de 1848 - Sevilla, novembre de 1896) va ser un metge i americanista català.
Nascut d'una família humil, amb una beca estudià medicina a Barcelona i amplià estudis a París. Amb facilitat per les llengües, parlava francès, anglès i alemany. Des de París es va traslladar a Amèrica Central, on passà alguns anys, principalment a Mèxic, estudiant poblacions indígenes i publicant diversos treballs sobre els Lacandons, alguns en revistes alemanyes. Va treballar amb l'explorador Alfred Percival Maudslay, amb el que publicà articles conjunts a revistes especialitzades angleses i americanes. Al tornar a la península va instal·lar-se a Sevilla, per a poder treballar a l'Arxiu General d'Índies i investigar sobre temes dels primers pobladors dels països americans. L'erudit i historiador cultural reusenc Joaquim Santasusagna diu que el 1884 va ser un dels signants del manifest fundacional de l'Associació Catalanista de Reus. Va exercir també de metge i va tenir gran prestigi: va ser metge de l'alta burgesia sevillana i dels ducs de Montpensier. Les seves investigacions es van veure truncades quan amb 48 anys va morir de tisi.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs: vol. II. Reus: l'Ajuntament, 1992, p. 416-417.
* ↑ Santasusagna, Joaquim. Reus i els reusencs en el renaixement de Catalunya fins al 1900. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1982, p. 289.

## Enllaços externs

* Sebastià Marimon i Tudó | Galeria de Metges Catalans
# Sant Martí de Caregue

Sant Martí de Caregue és l'església parroquial del poble de Caregue, en el terme municipal de Rialb, a la comarca del Pallars Sobirà. Pertanyia a l'antic terme del mateix nom. Està situada fora del nucli de població de Surp, a uns 70 metres al sud-est. Té al costat sud-oest el cementiri de Surp. D'aquesta parròquia depenia la sufragània de Santa Coloma d'Escàs i el santuari de Caregue de la Mare de Déu de la Muntanya.
Església de planta rectangular i capçalera d'igual forma a ponent, i façana a orient, on s'obre la porta d'arc de mig punt i una petita rosassa. Al costat meridional de la façana, s'aixeca la torre campanar de secció quadrada tot adoptant un perfil octogonal a partir del nivell de la coberta i està coronada per un xapitell de llicorella, material també emprat en la coberta a dues aigües de la nau. En els paraments apareixen arrebossats.

## Referències

* ↑ «Sant Martí de Caregue». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].

## Bibliografia

* Gavín, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9.
* Lloret, Teresa; Castilló, Arcadi. «Rialb de Noguera». A: El Pallars, la Ribagorça i la Llitera. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1984 (Gran geografia comarcal de Catalunya, 12). ISBN 84-85194-47-0.

## Enllaços externs

* Sant Martí de Caregue en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eduard von Knorr

Ernst Wilhelm Eduard von Knorr (8 de març de 1840 – 17 de febrer de 1920), fou un almirall alemany de la Kaiserliche Marine que ajudà a establir l'Imperi colonial alemany.

## Biografia

Nascut a Saarlouis, Prússia renana, Knorr entrà a l'Armada Prussiana el 1856. Aquell any, mentre complia servei a la corbeta Danzig, lluità contra pirates la costa del Marroc. El 1859 fou ascendit a Unterleutnant. Des de 1859–62 navegà a bord de l''Elbe en una expedició a l'extrem Orient. Knorr ascendí a tinent el 1862 i a Kapitänleutnant el 1865.
El 12 de novembre de 1870, durant la guerra francoprussiana, Knorr manà el canoner Meteor en una batalla contra l'avís francès Bouvet prop de l'Havana, per la qual fou condecorat amb la Creu de Ferro de 2a Classe. El 1871 fou promogut a Korvettenkapitän.
Començant el 1874, Knorr participà en un viatge a través de l'oceà Pacífic per establir negociacions comercials amb Tonga en benefici de l'Imperi Alemany. Fou nomenat Kapitän Zur See el 1876, Cap de l'Estat Major de l'Almirallat el 1881, i Konteradmiral el 1883.
Com a comandant de l'Esquadró de l'Àfrica Occidental el desembre de 1884, Knorr intervingué en disputes entre clans rivals a Douala, (Camerun), imposant la sobirania alemanya sobre l'estuari del Camerun. Se li atorgà l'Ordre de l'àguila vermella per a aquest èxit.
Des de l'1 d'abril de 1885 fins al 4 de juliol de 1885 Knorr fou Reichskommissar de la colònia alemanya de Kamerun. Llavors comandà un esquadró de creuers que viatjà a Zanzíbar i negocià amb el seu soldà per a l'adquisició d'una porció de territori colonial alemany.
El 1886 Knorr manà un esquadró de creuers a Samoa. Fou promogut a Vizeadmiral el 1889, a Almirall el 1893, i a Almirall en Cap el 1895. Ascendit a la noblesa alemanya el 18 de gener de 1896, rebé l'Ordre de l'àguila negra el 15 de juny de 1898. Knorr es retirà el 1899 i fou nomenat almirall à la suite del Seeoffizierkorps.
Knorr morí a Berlín. En el seu honor, hi ha un carrer Admiral-Knorr-Straße, a Saarlouis.

## Bibliografia

* G.Beckmann, K.U. Keubke (Hrsg.): Alltag in der Kaiserlichen Marine um 1890. ISBN 3-89488-051-1, S.102-103 (alemany)
* Cord Eberspächer/Gerhard Wiechmann: Admiral Eduard von Knorr (1840-1920). Eine Karriere in der neuen Elite der Seeoffiziere in Preußen-Deutschland. In: Karl Christian Führer/Karen Hagemann/Birthe Kundrus (Hg.): Eliten im Wandel. Gesellschaftliche Führungsschichten im 19. und 20. Jahrhundert. Für Klaus Saul zum 65. Geburtstag, Münster 2004, S. 239-258 (alemany)

## Enllaços externs

* Deutsche-Schutzgebiete.de Biografia Arxivat 2008-06-24 a Wayback Machine. (alemany)
* Camerun 1884
# Sant Miquel de Surri

Sant Miquel de Surri és un oratori del poble de Surri, en el terme municipal de Vall de Cardós, a la comarca del Pallars Sobirà, dins de l'antic terme de Ribera de Cardós.
Està situat dins del mateix nucli de població de Surri.
Es tracta de les restes d'una petita església romànica, de nau única.

## Bibliografia

* Gavín, Josep Maria. Pallars Sobirà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 9). ISBN 84-85180-26-7.

## Enllaços externs

* Sant Miquel de Surri en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Sant Miquel de Tudela

Sant Miquel de Tudela és una església de Cervera (Segarra) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'una nau i absis rodó, de 7,2 x 14,3 m. La nau és actualment coberta per una volta de rajola però d'origen la coberta era de fusta. Hi ha un arc preabsidal de mig punt. El parament està fet de filades de pedra polida. L'absis està decorat amb una cornisa de pedres trapezoïdals sense bisell i dues mitges columnes amb mòduls desiguals. Cada una té dues pedres treballades com carreu de parament corbat pel mig per a formar el mòdul corresponent a la columna. Les bases són pedres trapezoïdals d'angles arrodonits. Tot el mur de l'epístola està sobre tres podis en escala, de 20, 40 i 25 cm d'alçada.
A l'absis hi ha dos podis parcials que acaben en no res al mig de l'absis. Al frontis hi ha una porta del 1807, amb un interessant arc de mig punt monolític treballat a la cara inferior d'un paral·lelepípede. A l'absis hi ha una finestra de doble esqueixada i arc de mig punt monolític amb tota la pedra treballada tant a l'interior com a l'exterior. Al mur de l'epístola n'hi ha una d'una esqueixada i sortides rectangulars.

### Sepulcre antropomorf

La forma exterior és trapezoïdal i la interior antropomorfa. Les mides exteriors són 2,10 m de llargada i 76 cm d'amplada als peus i 70 cm al cap. Les mesures interiors són d'1,78 de llargada, 44 cm d'amplada i l'encaix del cap, arrodonit, de 33 m. Hi ha un esglaó entre la fondària del cos i el cap de 4 cm, pel que la fondària del cos és de 26 cm i la del cap de 22 cm. La tapa és plana i només té decorat el cap. Està situada paral·lelament al mur de l'epístola, separat un metre.

## Referències

* 1 2 3 «Sant Miquel de Tudela». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Edward T. Lowe Jr.

Edward T. Lowe Jr. (Nashville, 29 de juny de 1880 - Los Angeles, 19 d'abril de 1973) va ser un guionista, productor i muntador de cinema estatunidenc. Va escriure 120 pel·lícules entre els anys 1913 i 1947, en va produir 18 i en va dirigir una: The Losing Game (1915).
El primer guió de Lowe el va escriure el 1913 i dos anys més tard, va dirigir la seva primera i única pel·lícula. Després d'això, es va dedicar principalment a escriure i produir pel·lícules. El 1913, Lowe va treballar com a redactor revisor de guions als Essanay Studios.
El 1915, va guionitzar The Mystery of Silent Death i es va centrar principalment en pel·lícules de misteri. També va treballar ocasionalment fora del gènere, com quan va ser fitxat per Universal el 1929 per treballar a Broadway (1929). En l'època del cinema sonor, Lowe treballaria a The Vampire Bat (1933) i en diverses pel·lícules de Charlie Chan: Charlie Chan in Paris (1935), Charlie Chan in Shanghai (1935) i Charlie Chan at the Race Track (1936). També produiria, però no escriure Charlie Chan in Egypt (1935). Lowe també va treballar en pel·lícules de Bulldog Drummond.
A Universal Pictures als anys quaranta, treballaria a Sherlock Holmes and the Secret Weapon (1943), House of Frankenstein (1944) i House of Dracula (1945).

## Filmografia seleccionada

* Men Who Have Made Love to Me (1918)
* Toby's Bow (1919)
* Over the Wire (1921)
* Big Game (1921)
* Under Two Flags (1922)
* The Scrapper (1922)
* Ridin' Wild (1922)
* What Wives Want (1923)
* The Prisoner (1923)
* The Hunchback of Notre Dame (1923)
* Red Hot Tires (1925)
* The Teaser (1925)
* The Sap (1926)
* The Man Upstairs (1926)
* State Street Sadie (1928)
* Broadway (1929)
* The Mississippi Gambler (1929)
* Hearts of Humanity (1932)
* The Unwritten Law (1932)
* Shop Angel (1932)
* Alias Mary Smith (1932)
* The Vampire Bat (1933)
* The World Gone Mad (1933)
* Charlie Chan in Egypt (1935)
* Charlie Chan in Shanghai (1935)
* Bulldog Drummond Escapes (1937)
* Bulldog Drummond's Revenge (1937)
* Bulldog Drummond Comes Back (1937)
* Bulldog Drummond in Africa (1938)
* Television Spy (1939)
* Bulldog Drummond's Secret Police (1939)
* Parole Fixer (1940)
* The Girl from Alaska (1942)
* A Man's World (1942)
* House of Frankenstein (1944)
* House of Dracula (1945)
* Rough, Tough and Ready (1945)

## Referències

* ↑ Wilson, 2016, p. 457.
* 1 2 3 4 5 6 Soister i Nicolella, 2012, p. 290.
* ↑ , 08-06-1913 [Consulta: 26 febrer 2018].

## Bibliografia

* Soister, John T. American Silent Horror, Science Fiction and Fantasy Feature Films. 1. McFarland & Company, 2012. ISBN 978-0-7864-3581-4.
* Wilson, Scott. Resting Places. 3. McFarland, 2016. ISBN 9781476625997.
# Edward Tegla Davies

Edward Tegla Davies, també conegut popularment com a Tegla (Llandegla-yn-Iâl, País de Gal·les, 31 de maig de 1880 - 9 d'octubre de 1967) va ser un eclesiàstic i escriptor gal·lès. Autor prolífic en llengua gal·lesa va ser un dels novel·listes i rondallistes més apreciats de la seva generació. Més endavant esdevingué pastor wesleyista.
De tota la seva producció, la novel·la Gŵr Pen y Bryn és la que més es destaca i probablement la més famosa. L'escriptora Esyllt T. Lawrence va traduir el llibre al català i fou publicat el 1985 amb el títol La masia del turó.

## Obres
### Contes

* Hunangofiant Tomi (1912)
* Tir y Dyneddon (1921)
* Nedw (1922)
* Rhys Llwyd y Lleuad (1925)
* Hen Ffrindiau (1927)
* Y Doctor Bach (1930)
* Y Llwybr Arian (1934)
* Stori Sam (1938)

### Novel·les

* Gŵr Pen y Bryn (1923)
** Edició en català: La masia del turó, traducció d'Esyllt T. Lawrence. Col·lecció A tot vent 239, Edicions Proa, Barcelona, 1985)
* Gyda'r Glannau (1941)

### Ensajos

* Rhyfedd o Fyd (1950)
* Y Foel Faen (1951)
* Gyda'r Blynyddoedd (1951)
* Ar Ddisberod (1954)
* Yr Hen Gwpan Cymun (1961)

## Referències

* ↑ Fitxa biogràfica al web Welsh biography on line
# Serrat de Cabo

El Serrat de Cabo és un serrat del terme municipal de la Torre de Cabdella, a la comarca del Pallars Jussà, que antigament era termenal entre l'antic municipi de la Torre de Cabdella i el de Mont-ros, actualment tots dos integrats en el mateix terme municipal.
És un serrat que enllaça la Serra del Rei, termenal entre el Pallars Jussà i el Pallars Sobirà i el riu Flamisell, al qual arriba a través de la seva continuació, el Serrat del Solà. El seu cim més alt és a la carena de la qual davalla, la Serra del Rei. Es pot considerar que és lo Tossal, de 2.493,9 m. alt. D'altra banda, és una carena de traçat molt regular, sense cap punt destacat en tot el seu recorregut.
Està encarada de sud-oest a nord-est, en el sentit que guanya alçada, i separa, a part dels dos antics municipis ja esmentats, la capçalera dels barrancs que baixen cap a la Torre de Cabdella i Aiguabella, al nord, de la capçalera nord-est de la Coma, on hi ha els pobles de Mont-ros, Paüls de Flamisell i Pobellà.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Eleccions al Dáil Éireann de 1951

Les eleccions al Dáil Éireann de 1951 es van celebrar el 14 de maig de 1951 per a renovar els 144 diputats del Dáil Éireann. Va guanyar el Fianna Fáil, qui va formar un govern en minoria.

## Resultats

| Partit | Líder | % | Escons |
| Fianna Fáil | Éamonn de Valera | 46,3% | 68 |
| Fine Gael | Richard Mulcahy | 25,7% | 40 |
| Laborista | William Norton | 11,4% | 16 |
| Clann na Talmhan | Joseph Blowick | 2,8% | 6 |
| Clann na Poblachta | Seán MacBride | 4,1% | 2 |
| Independents | | 9,5% | 14 |

## Referències

* (anglès) Pàgina del Dáil Éireann Arxivat 2009-12-18 a Wayback Machine.
* (anglès) Resultat de les eleccions de 1951
# Sarah Bray

Sarah Bray (nom real Monique Wersant) és una cantant de Luxemburg, nascuda el 9 de setembre de 1966.
Va començar en la música amb 8 anys, en un grup del seu poble, on tocava la trompeta. Als 19 anys, va començar a treballar en un banc luxemburguès. Poc després, va conèixer a Patrick Hippert, amb qui va formar el duo Skara Bray. El 1990, van treure el seu primer àlbum, anomenat New Blue.
El 1991, Sarah va representar a Luxemburg en el Festival de la Cançó d'Eurovisió, amb la cançó Un baiser volé (un petó robat). Sarah va acabar en la 14a posició amb 29 punts.

## Referències

* ↑ «Eurovision Song Contest 1991».
# Elena Ribera i Garijo

Elena Ribera i Garijo (Pont de Suert, Alta Ribagorça, 30 d'abril de 1958) és una advocada i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la VII, VIII, IX i X Legislatures i al Congrés dels Diputats en la XI legislatura.

## Biografia

Llicenciada en dret per la Universitat de Barcelona, té un diploma d'estudis de dret civil català, ha fet cursos de doctorat a la Facultat de Dret de la Universitat de Barcelona i ha cursat estudis de preparació de les oposicions per al títol de notària. Ha exercit l'advocacia i la docència en diverses universitats i ha fet recerca universitària. És membre del Col·legi d'Advocats de Girona.
És membre fundadora a l'Estat espanyol i representant delegada a Catalunya de l'Associació Internacional sobre el Dret i la Política de l'Educació, membre d'Unicef i membre col·laboradora de l'emissora de ràdio Ona Pau Girona. També pertany a l'Associació d'Amics de l'Escala i a l'Associació d'Amics del Nucli Antic del Pont de Suert. És sòcia del Grup Excursionista i Esportiu Gironí (GEiEG) i membre del Grup Empresa Ribagorçana (GER).
Va ser militant d'Unió Democràtica de Catalunya (UDC) i membre del Consell Nacional d'aquest partit i del de Convergència i Unió (CiU). Ha estat secretària de la Comissió Jurídica Assessora del Comitè de Govern i del Consell Nacional d'UDC, copresidenta de la Mesa del Congrés d'UDC (2000 i 2002), secretària de Política Municipal del Comitè de Govern d'UDC i membre del Comitè Executiu Intercomarcal de Girona d'UDC. Ha estat delegada territorial de Justícia a Girona (2000-2002), directora general de Mesures Penals Alternatives i Justícia Juvenil del Departament de Justícia (2002) i coordinadora del Programa de Reglamentació Orgànica i Execució de la Secretaria Sectorial d'Execució Penal del Departament de Justícia (2002-2003). Ha estat diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003, 2006, 2010 i 2012. Ha estat escollida diputada per Girona en la llista de Democràcia i Llibertat a les eleccions generals espanyoles de 2015.

## Referències

* 1 2 «Elena Ribera i Garijo - XI Legislatura». Congrés dels Diputats. [Consulta: 26 febrer 2023].
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 268

## Enllaços externs

* Elena Ribera al web del Parlament de Catalunya
# Eleccions legislatives neerlandeses de 1989

Les eleccions legislatives neerlandeses de 1989 se celebraren el 6 de setembre de 1989, per a renovar els 150 membres de la Tweede Kamer. El partit més votat fou el Crida Demòcrata Cristiana (CDA) de Ruud Lubbers, qui formà un govern de coalició amb VVD.

## Resultats

← Eleccions legislatives neerlandeses, 1989 → :
| Partit | Partit | Líder | Vots | % | Escons |
| | Crida Demòcrata Cristiana (CDA) | Ruud Lubbers | 3.140.502 | 35,3 | 54 |
| | Partit del Treball (PvdA) | Wim Kok | 2.835.251 | 31,9 | 49 |
| | Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia (VVD) | Joris Voorhoeve | 1.295.402 | 14,6 | 22 |
| | Demòcrates 66 (D66) | Hans van Mierlo | 701.934 | 7,9 | 12 |
| | Esquerra Verda (GL) | Ria Beckers | 362.304 | 4,1 | 6 |
| | Partit Polític Reformat (SGP) | Bas van der Vlies | 166.082 | 1,9 | 3 |
| | Unió Política Reformada (GPV) | Gert Schutte | 109.637 | 1,2 | 2 |
| | Federació Política Reformada (RPF) | Meindert Leerling | 85.237 | 1,0 | 1 |
| | CentrumDemocraten (CD) | Hans Janmaat | 81.527 | 0,9 | 1 |
| Total | Total | | 8.919.787 | 80,3 | 150 |

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions de 1989
# Satchelliella plumicornis

Satchelliella plumicornis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: Alemanya, Àustria, Itàlia, Txèquia i Eslovàquia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Rote Liste gefährdeter Tiere Deutschlands Arxivat 2016-03-01 a Wayback Machine. (alemany)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)