OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jeroni Torrella

Jeroni Torrella (València, ca. 1450 - València, post. 1512) fou un metge, matemàtic i astròleg valencià, fill de Ferrer Torrella i germà de Gaspar, també metges.
Va estudiar a Siena i a Pisa, on es va graduar, quan tenia vint anys, de mestre en arts i doctor en medicina. El 1474, a Bolonya, va conéixer Bartomeu Gerp i Girolamo Manfredi, que posteriorment influirien en la seua obra. Tornat a València, es guanyà una gran reputació, i fou metge personal de Ferran el Catòlic i de la germana d'aquest, Joana d'Aragó. El 1502 va ser elegit per la ciutat examinador d'arts i de medicina, i del 1505 al 1508 va ocupar la primera càtedra de medicina de l'Estudi General, que s'havia fundat pocs anys abans.
En la seua única obra impresa, De imaginibus astrologicis, que dedicà a Ferran el Catòlic, exposa molt eruditament els arguments en favor i en contra de l'eficàcia dels segells, generalment d'or i amb signes astrològics, que s'utilitzaven per a prevenir i curar malalties, i els atribueix alguns efectes curatius basats en el poder de la imaginació, alhora que refuta l'exagerada eficàcia que els atribuïen altres autors.

## Obres

* Opus praeclarum de imaginibus astrologicis. València, Alfonso de Orta, 1496
En aquest tractat n'esmenta uns altres sis que havia escrit i que no s'arribaren a imprimir:
* Expositio prima Primi Avicena
* De motu caelorum
* Opusculum pro Astrologia adversus Comitem de Concordia Mirandulanum
* Expositio trium librorum Regni Galieni
* Enucleatum. Opusculum sex quaestionum
* De Fluxu & refluxu maris

## Referències

* 1 2 Codonyer Sòria, Pilar. Estudiants valencians al studio fiorentino (1473-1494). València: Universitat de València, 2003, p. 119-125. ISBN 9788437057507.
* 1 2 Ximeno, Vicente. Escritores del Reyno de Valencia chronologicamente ordenados desde el año MCCXXXVIII de la christiana conquista de la misma ciudad, hasta el de MDCCXLVII. València: Joseph Estevan Dolz, 1747, tom I, p. 73s.
* ↑ Fuster, Just Pastor. Biblioteca Valenciana de los escritores que florecieron hasta nuestros días. València: Imp. y librería de José Ximeno, 1827, tom I, p. 56.
* ↑ López Piñero, José María; Navarro Brotons, Víctor. Història de la ciència al País Valencià. València: Alfons el Magnànim-IVEI, 1995, p. 142s. ISBN 8478221549.
# Jesús Maraña Marcos

Jesús Maraña Marcos (Sahagún, província de Lleó, 1961) és un periodista espanyol.
Llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat Complutense de Madrid, va iniciar el seu camí professional en el diari madrileny Informaciones. Més tard va passar a treballar com a reporter del diari Ya. Des de 1985 va continuar la seva carrera en diferents revistes i setmanaris del Grupo Zeta: redactor de la revista Tiempo i cofundador de la revista Tribuna el 1988. El seu retorn al periodisme diari es va produir el 1995 al diari El Mundo com a redactor cap. El 1999 es va incorporar a Interviú, sent nomenat director de la publicació. El 2002 va assumir la direcció del conjunt de les revistes del Grupo Zeta i des de 2005 es va fer càrrec de la direcció de la revista Tiempo de Hoy. Va ser sotsdirector del diari Público des de 2007 fins a 2010, moment en què va ser nomenat director fins que va deixar de publicar-se el diari en la seva edició en paper el 2012.
En altres mitjans de comunicació destaca la seva incursió tant en ràdio com en televisió en diverses etapes. La primera, al començament de la seva carrera, a Televisió Espanyola al programa Si yo fuera presidente, i més tard en el programa Hora Cero d'Antena 3 amb Jesús Hermida. En la segona etapa, el novembre de 2001, va participar en la tertúlia de La brújula (Onda Cero). Des de 2005 participa assíduament en les tertúlies polítiques Madrid opina, de Telemadrid i Al Rojo Vivo de la Sexta. També ha participat en els programes de Radiotelevisión Española Los desayunos de TVE, 59 segundos, i En dias como hoy de Radio Nacional de España. El setembre de 2012, sota la nova direcció de Radiotelevisión Española, es va fer públic que no tornarien a comptar amb ell per assistir a cap debat de la cadena pública. És director editorial d'infoLibre, creat a començament de 2013.

## Referències

* ↑ Jesús Maraña, director de Interviú, asume la dirección de Revistas de Grupo Zeta Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine., Xornal.com, 26 de maig de 2002.
* ↑ Jesús Maraña, actual subdirector, dirigirá el periódico
* ↑ «TVE coloca a la mujer de Wert como tertuliana en 'Los desayunos'». Público, 12-09-2012.
* ↑ Maraña, Jesús «Pensant en "l'home del carrer"». Capçalera, 163, 01-03-2014, pàg. 67 – 69.
# George Ledyard Stebbins

George Ledyard Stebbins, Jr. (Lawrence, Nova York, 6 de gener de 1906 - 19 de gener de 2000) va ser un botànic i genetista estatunidenc, un dels membres fundadors de la síntesi evolutiva moderna.
Stebbins va néixer als seus pares encoratjaren el seu interès per la història natural. El 1914 es traslladaren a Santa Bàrbara (Califòrnia). Va començar a estudiar ciències polítiques a la Universitat Harvard però al tercer any es va decidir per la botànica doctorant-se el 1931. Es traslladà a la Universitat de Berkeley on treballà amb E. B. Babcock sobre l'evolució de les plantes i en col·laborar amb un grup de biòlegs evolutius ("Bay Area Biosystematists") va desenvolupar una síntesi exhaustiva de l'evolució de les plantes que incorporava la genètica.
La seva publicació més important va ser Variation and Evolution in Plants (1950), on es combina la genètica i la teoria de la selecció natural per a descriure l'especiació de les plantes. Aquesta obra es considera una de les principals publicacions de les que van constituir el nucli de la síntesi moderna. En el camp de la botànica, Stebbins investigà també el paper de la hibridació i de la poliploïdia en l'evolució vegetal.

## Obres

* Variation and Evolution in Plants (1950)
* Processes of Organic Evolution (1966)
* The Basis of Progressive Evolution (1969)
* Chromosomal Evolution in Higher Plants (1971) ISBN 0-7131-2287-0
* Flowering Plants: Evolution Above the Species Level (1974) ISBN 0-674-30685-6
* Evolution (1977) with Dobzhansky, Ayala and Valentine
* Darwin to DNA, Molecules to Humanity (1982) ISBN 0-7167-1331-4

## Enllaços externs

* Llista completa de les publicacions de Stebbins Arxivat 2006-12-16 a Wayback Machine. — En format Arxivat 2006-10-23 a Wayback Machine. PDF
# Barbara Burton

Barbara Burton (Regne Unit, 1956) és una emprenadora social i activista anglesa. És la fundadora i directora de BehindBras, una iniciativa que proporciona feina a les dones que estan a la presó.
Després de passar un temps a la presó HMP Durham, als 55 anys, Barbara temia no trobar feina a la seva edat després de la seva estada a la presó. Va ser llavors que va decidir crear BehindBras, una empresa de llenceria que dona feina a les dones recent sortides de la presó. A més, els seus beneficis també hi van destinats.
L'any 2018 va ser afegida en la llista 100 Women BBC, que aplega les 100 dones més influents de l'any.

## Referències

* ↑ Brewer, Kristie. «BehindBras: lingerie business dreamed up in jail aims to help women prisoners». The Guardian. [Consulta: 20 gener 2019].
* ↑ «BARBARA'S STORY». Behind Bras. Arxivat de l'original el 21 de gener 2019. [Consulta: 20 gener 2019].
* ↑ Webster, Russell. «Barbara Burton's story: BehindBras». [Consulta: 20 gener 2019].
* ↑ «BBC 100 Women 2018: Who is on the list?» (en anglès). BBC, 19-11-2018. [Consulta: 13 gener 2019].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de BehindBras Arxivat 2019-01-21 a Wayback Machine.
# Vil·la Tomàs

Vil·la Tomàs és un edifici del municipi de Sant Jaume d'Enveja (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És l'edifici que marca el final de la població de Sant Jaume en direcció a Balada. Aïllat, presenta una estructura de planta rectangular amb un porxo a la façana principal i un cos que agafa l'amplada de l'edifici original i el porxo, adossant-se a l'extrem oposat a la carretera. L'edifici consta de planta baixa i pis. El tipus de construcció és el tradicional de la zona, amb teulada a doble vessant amb el carener en sentit longitudinal. La façana que mira a la carretera es troba arrebossada sense emblanquinar, presenta una balconada de dues obertures a nivell del primer pis i amaga el perfil de la teulada sota un plafó, continuació del mur, de remat mixtilini. El porxo, per la seva distribució, podria ser un element de cronologia lleugerament posterior. Està sostingut per columnes d'inspiració clàssica, amb fust estriat, que descansen a la vegada sobre una barana balustrada que fa de separació de l'espai exterior. L'interior s'ha adaptat a les necessitats actuals, sense alterar massa la disposició original.

## Referències

* ↑ «Vil·la Tomàs». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Vil·la Tomàs». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Jiroemon Kimura

Jiroemon Kimura (木村 次郎右衛門, Kimura Jirōemon, 19 d'abril de 1897 – 12 de juny de 2013) era un japonès supercentenari. Va ser l'home més longeu verificat de la història, i el primer home verificat en haver arribat als 116 anys. També va esdevenir la persona més longeva del món.

## Referències

* ↑ «World's oldest man celebrates 114th birthday». The Daily Telegraph [Londres], 19-04-2011.
* ↑ «World's oldest man ever turns 116 in Kyoto as his health is studied». The Japan Daily Press, 15-04-2013. Arxivat de l'original el 5 de juny 2013. [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ «World's oldest person turns 116 in Japan». FRANCE 24 International News, 19-04-2013. Arxivat de l'original el 2013-06-16. [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ «World's oldest person Jiroemon Kimura turns 116 in Japan». The Economic Times. [Consulta: 19 abril 2013].
* ↑ Zoominuk. «L'home més vell del món compleix 116 anys». YouTube.
# Anchor Point (Alaska)

Anchor Point és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 1.845 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Anchor Point tenia 1.845 habitants, 711 habitatges, i 467 famílies La densitat de població era de 7,8 habitants/km².
Dels 711 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,3% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 34,3% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones hi havia 115,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.094 $ i la renda mediana per família de 49.821 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.688 $ mentre que les dones 26.731 $. La renda per capita de la població era de 18.668 $. Aproximadament el 8,2% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Anchor Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Anchor Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 5 juliol 2010].
# LEDBAT

Low Extra Delay Background Transport (LEDBAT) és una manera de transferir dades a Internet ràpidament sense obstruir la xarxa. LEDBAT va ser inventat per Stanislav Shalunov i és utilitzat per Apple per a actualitzacions de programari, per BitTorrent per a la majoria de les seves transferències i pels punts de distribució de programari SCCM de Microsoft. En un moment determinat, es va estimar que LEDBAT transportava entre el 13 i el 20% del trànsit d'Internet. LEDBAT és un algorisme de control de congestió basat en retards que utilitza tot l'ample de banda disponible alhora que limita l'augment del retard; ho fa mesurant el retard unidireccional i utilitzant canvis en les mesures per limitar la congestió que el propi flux LEDBAT indueix a la xarxa. LEDBAT es descriu a RFC 6817.

## Objectius de disseny

El control de la congestió LEDBAT té els objectius següents:
* Utilitzeu tot l'amplada de banda disponible i per mantenir un retard de cua baix quan no hi hagi cap altre trànsit,
* Limiteu el retard de la cua que s'afegeix al induït per un altre trànsit, i
* Per cedir ràpidament als TCP estàndard que comparteixen el mateix enllaç coll d'ampolla.

## Implementacions i desplegament

Les dues implementacions principals són uTP de BitTorrent i com a part de TCP d'Apple. BitTorrent utilitza uTP per a la majoria del trànsit i fa que el codi estigui disponible sota una llicència de codi obert. Apple utilitza LEDBAT per a les actualitzacions de programari perquè les descàrregues de programari grans a ordinadors macOS i dispositius iOS no interfereixin amb les activitats normals dels usuaris; Apple també posa a disposició el codi font.
Les dues implementacions anteriors tenen com a objectiu limitar el retard de la cua de xarxa a 100 ms. Aquest és el màxim que permet el protocol estandarditzat. Si un utilitzés un valor més baix, es moriria de fam quan l'altre estigués en ús.
L'actualització d'aniversari de Windows 10 va introduir suport per a LEDBAT mitjançant l'opció de sòcol no documentat com a mòdul experimental de control de congestió TCP de Windows i Windows Server 2019.

## Referències

* 1 2 Mirja, Kuehlewind; Greg, Hazel; Stanislav, Shalunov; Janardhan, Iyengar "Low Extra Delay Background Transport (LEDBAT)", December 2012. DOI: 10.17487/RFC6817.
* ↑ aczechowski. «Content management fundamentals - Configuration Manager» (en anglès americà). docs.microsoft.com. [Consulta: 2 abril 2019].
* ↑ Mirja, Kuehlewind; Greg, Hazel; Stanislav, Shalunov; Janardhan, Iyengar "Low Extra Delay Background Transport (LEDBAT)", December 2012. DOI: 10.17487/RFC6817.
* ↑ «Tcp_ledbat.c» (en anglès).
* ↑ Mirja, Kuehlewind; Greg, Hazel; Stanislav, Shalunov; Janardhan, Iyengar "Low Extra Delay Background Transport (LEDBAT)", December 2012. DOI: 10.17487/RFC6817.
* ↑ «Tcp_ledbat.c» (en anglès).
* ↑ «Announcing: New Transport Advancements in the Anniversary Update for Windows 10 and Windows Server 2016» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-10-09. [Consulta: 17 abril 2017].
* ↑ Microsoft. «LEDBAT++: Low priority TCP Congestion Control in Windows» (PDF) (en anglès), 2017.
# Miguel Palacios Martínez

Miguel Palacios Martínez (Deza, Sòria, 30 d'abril de 1895 - Madrid, 16 de maig de 1979) va ser un militar espanyol que va combatre en la Guerra Civil Espanyola.

## Biografia

Va néixer a Deza (Sòria) en 1895. Va ingressar en l'Exèrcit a força jove, especialitzant-se en sanitat militar.
Destinat al Nord d'Àfrica, va participar en la Guerra del Marroc. En 1921 va ser un dels pocs que va aconseguir escapar del desastre d'Annual, arribant al Marroc francès i posteriorment reincorporant-se a la zona espanyola. Durant la Dictadura de Primo de Rivera va conspirar contra el règim, entrant en contacte amb grups anarquistes.
El juliol del 1936 es trobava destinat a Madrid, al Parc Central de Sanitat Militar, amb el rang de capità mèdic. Després de l'esclat de la Guerra Civil es va mantenir fidel a la República i va estar destinat a l'Estat Major de la Columna Uribarri. Posteriorment va estar al capdavant de l'anomenada Columna Palacios, composta en la seva majoria per militants anarquistes. A la fi de 1936 aquesta milícia va ser militaritzada i s'acabaria reconvertint en la 39a Brigada Mixta, unitat que també va manar durant algun temps. Al març de 1937 va ser nomenat comandant de la 5a Divisió, destinada en el Front de Madrid. En la primavera de 1938 va ser nomenat comandant del XVI Cos de l'Exèrcit, de nova creació. Per a llavors ja ostentava el rang de tinent coronel. Al capdavant d'aquesta agrupació, Palacios Martínez va participar en la campanya del Llevant, sostenint durs combats amb les tropes de l'Exèrcit franquista que intentaven conquistar València.
Cap al final de la contesa va haver de marxar a l'exili, encara que posteriorment va aconseguir tornar a Espanya i es va instal·lar en la capital, Madrid.
Va morir a Madrid el 16 de maig de 1979.

## Referències

* 1 2 de Paz Sánchez, 2004, p. 325.
* 1 2 Engel Masoliver, 1999, p. 49.
* ↑ Alpert, 1989, p. 382.
* ↑ Peña López i Alonso González, 2004, p. 248.
* ↑ Engel Masoliver, 1999, p. 200.
* ↑ Engel Masoliver, 1999, p. 190.
* ↑ Martínez Bande, 1981, p. 168.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. El Ejército republicano en la Guerra civil. Siglo XXI Editores, 1989.
* De Paz Sánchez, Manuel. Militares masones de España: diccionario biográfico del siglo XX. UNED Alzira-Valencia, 2004.
* Engel Masoliver, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. ISBN 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La batalla de Pozoblanco y el cierre de la bolsa de Mérida. Madrid: San Martín, 1981.
* Peña López, Juan Manuel. La Guerra civil y sus banderas, 1936-1939. Agualarga, 2004.
# Jabirú americà

El jabirú americà (Jabiru mycteria) és una gran cigonya (la major de totes) que es troba al continent americà des de Mèxic fins a l'Argentina, per l'est dels Andes. Aquesta espècie de la família dels cicònids, és l'única espècie del gènere Jabiru i no s'han descrit subespècies. El nom prové de la llengua tupí-guaraní i significa "coll unflat". També es coneixen com a jabirús els membres del gènere Ephippiorhynchus.

## Morfologia

* L'adult fa 122-140 cm, amb 230-280 cm d'envergadura i un pes d'uns 8 kg. Els mascles més grans poden arribar fins a 1.5 m d'alçària.
* El pic, molt llarg, amb uns 30 cm, és negre i ample, lleugerament corbat cap amunt, acabant en una punta aguda.
* El plomatge és principalment blanc, però el cap i la part superior del coll són negres i sense plomes, amb una bossa de plomes vermelles a la base.
* Els sexes són semblants, encara que la femella és generalment més petita que el mascle.
* Si bé és una au maldestre a terra, és un volador poderós i agraciat.

## Alimentació

Aquest ocell viu a prop dels rius i estanys, i menja quantitats enormes de peixos, mol·luscs i amfibis. De vegades mengen rèptils i petits mamífers. Fins i tot mengen carronya fresca i peixos morts, com els que moren durant els períodes secs.

## Reproducció

Els dos pares construeixen el niu entre agost i setembre, als arbres alts, i l'ampliaran en les successives estacions de cria fins a arribar a alguns metres de diàmetre. Es poden construir mitja dotzena de nius pròxims, amb altres espècies d'aus com agrons. Els pares fan torns per covar la niuada de 2 a 5 ous blancs.

## Referències

* ↑ Distribució del jabirú americà a Infonatura Rev. 08-05-2010
# Prémierfait

Prémierfait és un municipi francès situat al departament de l'Aube i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 103 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Prémierfait era de 103 persones. Hi havia 42 famílies de les quals 8 eren unipersonals (8 dones vivint soles i 8 dones vivint soles), 17 parelles sense fills i 17 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 41 habitatges, 39 eren l'habitatge principal de la família i 2 estaven desocupats. Tots els 40 habitatges eren cases. Dels 39 habitatges principals, 30 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 12 en tenien quatre i 24 en tenien cinc o més. 27 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 12 habitatges hi havia un automòbil i a 24 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Prémierfait el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 4 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 8 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 55 persones, 51 eren actives i 4 eren inactives. De les 51 persones actives 43 estaven ocupades (27 homes i 16 dones) i 8 estaven aturades (2 homes i 6 dones). Totes les 4 persones inactives estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 6 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils, 2 d'empreses de transport, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa immobiliària.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una lampisteria.
L'any 2000 a Prémierfait hi havia 10 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 750 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Prémierfait a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Prémierfait a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Andorra Lírica

Andorra Lírica és un cor nacional d’òpera d'Andorra creat el 2017. El projecte va estar encapçalat per la professora del cor Jonaina Salvador amb el suport del comú de Sant Julià de Lòria. L'objectiu era formar un cor estable.
El 2019 l'entitat va signar un conveni amb els comuns de Sant Julià i la Massana per permetre l'ampliació del nombre d'escenaris i d'espectacles. El 2021 es va aprovar ajudes al consell de ministres andorrà per impulsar la consolidació de la Temporada d'Òpera d'Andorra Lírica.

## Referències

* ↑ Ana. «Neix el Cor de l'òpera d'Andorra», 05-09-2017. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ World, Opera. «Un nuevo éxito de la temporada lírica de Andorra con la zarzuela Cançó d’amor i de guerra» (en castellà), 02-03-2021. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ Fort, Marc R. «Sant Julià, la Massana i Andorra Lírica signen un conveni de reconeixement per l'òpera», 21-02-2019. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ Andorra, A. R. A. «El Govern, Sant Julià i la Massana apuntalen la temporada d'òpera», 16-06-2021. [Consulta: 12 novembre 2021].
* ↑ «Andorra Lírica i el ministeri firmen un conveni que salva la temporada». [Consulta: 12 novembre 2021].
# L'Hermitage-Lorge

L'Hermitage-Lorge (en bretó Peniti-Koedrac'h) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 652 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 657 | 691 | 649 | 631 | 630 | 652 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Françoise Le Fur | |