OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Proxeneta

Un proxeneta és aquell qui treu rendiment econòmic de la prostitució d'altri. Als Països Catalans ésser proxeneta és constitutiu de delicte. La pràctica del proxeneta s'anomena proxenetisme.

## Etimologia

El mot «proxeneta» deriva directament de la veu grega προξενέω, que significava mercader o comerciant. La paraula va passar al llatí amb el mateix significat. També es pot denominar amb la paraula alcavot.

## Metodologia

El proxeneta pot ajudar-se del xantatge, segrest, amenaça o coacció cap a la persona prostituïda per treure'n benefici econòmic. En alguns països del tercer món els proxenetes compren nenes, nens o adolescents d'ambdós sexes a les seves famílies per explotar-los sexualment a bordells de ciutats populoses. El proxeneta per norma es pot quedar un percentatge o la totalitat dels guanys de qui exerceix la prostitució, depenent de quin sigui el grau de submissió a què està sotmesa la prostituta. A canvi pot prometre a la seva víctima una llibertat futura, una protecció davant els clients agressius o treure'n profit fins que la prostituta mor o és massa vella per exercir l'ofici. Les màfies de les xarxes d'esclavitud sexual de dones i nens arreu del món són controlades per proxenetes organitzats.

## Vegeu també

* Dones de conhort
* Cultura de la violació
* Dret sexual
# Tàmfil

Tàmfil és el nom dels següents personatges:
* Tàmfil (cognom), cognom romà
* Quint Bebi Tàmfil, ambaixador romà
* Gneu Bebi Tàmfil (cònsol), tribú de la plebs el 204 aC i cònsol el 182 aC
* Marc Bebi Tàmfil, pretor el 192 aC i cònsol el 181 aC
* Gneu Bebi Tàmfil (pretor), pretor urbà el 168 aC
# Porthleven

Porthleven (AFI [porθ'levən]) és una població a la costa sud de Cornualla, a la Gran Bretanya. És una destinació popular entre els surfistes perquè s'hi formen grans onades pels corrents i els vents dominants de sud-oest. Històricament aquesta ha estat una part de la costa amb molts naufragis.
# Sedgwick (Maine)

Sedgwick és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sedgwick tenia 1.102 habitants, 470 habitatges, i 307 famílies. La densitat de població era de 15,7 habitants/km².
Dels 470 habitatges en un 29,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 34,5% no eren unitats familiars. En el 29,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 13% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.000 $ i la renda mediana per família de 40.547 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.607 $ mentre que les dones 21.944 $. La renda per capita de la població era de 19.772 $. Entorn del 6,9% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sedgwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sedgwick». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Formiguer cellut

El formiguer cellut (Myrmoborus leucophrys) és una espècie d'ocell de la família dels tamnofílids (Thamnophilidae).
Habita el sotabosc dels boscos empantanats de les terres baixes fins als 1400 m, des del sud-est de Colòmbia, nord-oest, sud i est de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est de l'Equador i est del Perú fins al nord i l'est de Bolívia i nord del Brasil amazònic.

## Referències

* ↑ «Formiguer cellut». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2021(català)
# Thomson Reuters

Thomson Reuters Corporation és un conglomerat de mitjans multinacionals canadenc. L'empresa es va fundar a Toronto, Ontario, Canadà, on té la seu corporativa, ubicada al Bay Adelaide Centre.
Thomson Reuters va ser creada per la compra per part de la Thomson Corporation de l'empresa britànica Reuters Group l'abril de 2008 i és propietat majoritàriament de The Woodbridge Company, un holding privat de la família Thomson.

## Referències

* ↑ «Thomson Reuters Corporation Fact Book 2017, "Business Overview"». [Consulta: 7 setembre 2017].
* ↑ «Thomson Reuters CEO to move to Toronto, launches tech center». , 07-10-2016 [Consulta: 7 setembre 2017].
* ↑ «Thomson Reuters Corporation Fact Book 2017». [Consulta: 24 gener 2015].
* ↑ , 17-04-2008 [Consulta: 18 abril 2008].
* ↑ "About Us Arxivat January 1, 2011, a Wayback Machine.."
# Comtat de Lützelstein

El comtat de Lützelstein fou una jurisdicció feudal del Sacre Imperi Romanogermànic centrada al castell de Lützelstein, modernament en francès la Petite Pierre.
Al final del segle XII fou concedit en feu pel bisbe d'Estraburg a un fill del comte Hug de Bliekastel; vers 1223 s'esmenta com a comtat. Amb la mort de Frederic el 1403 es va extingir la línia original de comtes i va entrar en litigi entre dues branques, l'oncle Burcard i la germana, casada amb Joan de Leiningen. Com que Joan i els fills de Burcard van morir en poc temps sense hereus, el 1462 fou reconegut al Palatinat. El 1553 altre cop es van arranjar disputes entre branques de la casa de Wittelsbach i va passar de la branca palatina de Lützelstein als comtes palatins de Zweibrucken. El duc Wolfgang de Zweibrucken va cedir Lützelstein al seu oncle Rupert dels comtes palatins de Veldenz, en mans dels que va restar fins a la desaparició del comtat. El comte Jordi Joan de Pfalz-Veldenz (Palatinat-Veldenz) va intentar fer de les seves possessions alsacianes una prioritat política i va fundar el castell i vila de Pfalzburg (francès Phalsbourg). El projecte estava sobredimensionat per les seves possibilitat i el 1583 Jordi Joan, endeutat, va haver de vendre la vila sencera i el sector de Einarzhausen rodejat pel ducat de Lorena, perdent el comtat de Lützelstein quasi la meitat del seu territori.
Mort Jordi Joan la seva vídua Anna, filla del rei suec Gustau I Vasa, va tenir la regència (1592); el 1598 els fills es van repartir el poder i el gran Jordi Gustau (1564-1634) va rebre el territori de Veldenz; Joan August va rebre Lützeltein (1575-1611). Jordi Gustau va morir sense descendents i van passar al fill de Joan August, Leopold Lluís del Palatinat-Veldenz-Lützelstein. Mort aquest també sense hereus, Lützelstein va passar el 1694 a la branca principal del Palatinat-Zweibrucken. El rei Lluís XIV de França va declarar Lützelstein feu francès el 1680, cosa que fou confirmada per la pau de Rijswijk de 1697. Va restar en mans de la casa de Zweibrucken com a feu de França però Vauban hi va construir una fortalesa.
El 1801 fou annexionat a França.
# Joan de Meda

Joan de Meda o Giovanni Oldrati (Meda, c. 1100 - Rondineto, 26 de setembre de 1159) fou un prevere i monjo benedictí, reformador i fundador de l'Orde dels Humiliats. És venerat com a sant per l'Església catòlica. A la seva mort fou sebollit a Rondineto i pocs anys després fou canonitzat pel papa Alexandre III. La seva despulla reposa a l'església del Pontificio Collegio Gallio, a Como, en un sarcòfag de marbre del segle xii.

## Biografia

Se'n coneix poc de la vida i s'ha arribat a dubtar, si no de la seva existència, sí de la versemblança de les biografies medievals. Podria haver estat un monjo de l'orde que, per facilitar-ne el culte, fos considerat, sense base real, un sant fundador. En tot cas, sí que sembla segur que existí, encara que no se sàpiga del cert quin paper real va tenir en la fundació de l'Orde dels Humiliats.
Giovanni Oldrati, de Meda o de Como era membre de la noble família dels Oldrati; el seu pare era senyor del poble de Meda. Fou prevere llombard i exercí a Milà i Como, però renuncià a rendes i beneficis i cap al 1129 es retirà a fer vida eremítica al lloc de Rondenarium (Rondineto), prop del riu Coscia, a Como. Arran d'una visió de la Mare de Déu, en 1136 o 1137 va ingressar al monestir de Brera (actual Milà), on hi havia una comunitat d'Humiliats, congregació de laics. Aviat, cap al 1140, fou elegit superior de la comunitat, que reformar i convertir en orde monàstic sota la Regla de Sant Benet. Modificà l'hàbit, afegint-hi escapulari, caputxa i museta i capa blanques, en redactà un ofici propi sobre el model del dels canonges regulars i hi introduí l'Ofici Petit de la Mare de Déu. Seleccionà els millors membres perquè estudiessin i s'ordenessin sacerdots, entenent que l'orde havia de comptar amb clergues. Va convertir l'ermita de Rondenario en monestir i va fundar altres monestirs de l'orde a l'alta Brianza i el Lario.

## Enllaços externs

* Frances Andrews. The early Humiliati. Cambridge University Press, 1999. (Cambridge studies in medieval life and thought).
# Ministre-conseller

El ministre-conseller és, dins d'una ambaixada, el segon diplomàtic en ordre jeràrquic, després de l'ambaixador. després, segueix el conseller polític, i després, tots els altres consellers, secretaris i agregats amb rang diplomàtic. En anglès és conegut com a "Deputy Chief of Mission".
# Choerophryne proboscidea

Choerophryne proboscidea és una espècie de granota de la família Microhylidae que viu a Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* Choerophryne proboscidea - Richards, S. & Allison, A. 2004. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 27 d'abril del 2008.
# El joc de la veritat

El joc de la veritat (títol original en anglès: Game of Truth) és un documental del 2021, dirigit i escrit per Fabienne Lips-Dumas, sobre els crims sense resoldre durant el conflicte nord-irlandès. L'argument parteix de la constatació que més de la meitat dels 3.500 assassinats entre finals de la dècada del 1960 i l'Acord de Divendres Sant del 1998, estaven pendents de resoldre en el moment de l'estrena de la pel·lícula. La cinta pretén explicar alguns dels casos i segueix les famílies que es manifesten pels carrers de Belfast reclamant l'aclariment d'aquestes morts. El documental també analitza la relació entre l'estat britànic i les bandes paramilitars unionistes, a banda d'analitzar les cicatrius del conflicte vint anys després del tractat de pau.
És una producció de Domino Production - Seppia - New Decade en coproducció amb Radio-Télévision belge de la Communauté française. L'11 de gener de 2022 es va estrenar el doblatge en català al programa Sense ficció de TV3.

## Referències

* 1 2 3 «"El joc de la veritat": la guerra psicològica a Irlanda del Nord». TV3, 04-01-2022. [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «Mikel Zabalza, al 'Sense ficció'». Segre, 11-01-2022 [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «El joc de la veritat». CCMA.cat, 11-01-2022. [Consulta: 18 gener 2022].
# Browns Lake

Browns Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 1.933 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Browns Lake tenia 1.933 habitants, 745 habitatges, i 545 famílies. La densitat de població era de 343,9 habitants per km².
Dels 745 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.563 $ i la renda mediana per família de 65.714 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.940 $ mentre que les dones 26.116 $. La renda per capita de la població era de 28.368 $. Cap de les famílies i l'1,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Browns Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Browns Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ringvassøya

Ringvassøya (sami septentrional: Ráneš) és una gran illa del comtat de Troms, Noruega. Es divideix entre els municipis de Tromsø i Karlsøy. Ringvassøya està envoltada per les illes de Kvaløya al sud; Reinøya a l'est, Vannøya i altres illots menors.
Amb una superfície de 656 quilòmetres quadrats, Ringvassøya és la sisena illa més gran Noruega continental. El punt més alt de l'illa, el Soltindan, té una altura de 1.051 metres sobre el nivell del mar. Al centre de l'illa hi ha un llac de 10 quilòmetres de llarg, el Skogsfjordvatnet, que és de fet el llac més gran en una illa a Noruega.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Ringvassøy» (en noruec). [Consulta: 6 abril 2010].
# Josep Martí i Sàbat

Josep Martí i Sàbat (Reus, 1880- Barcelona, 1970) va ser un professor i escriptor català.
Era fill de Josep Martí Folguera, i de ben jove es traslladà a Barcelona, amb els seus pares, on es llicencià en dret i en filosofia i lletres. També va cursar estudis de piano amb el mestre Carles Gumersind Vidiella i Esteba. Va estar en contacte amb els cercles noucentistes i va ser membre de la Joventut Nacionalista de la Lliga. Col·laborà en diverses publicacions, com La Veu de Catalunya, Empori o La Revista. A partir de l'any 1920 donà classes de dret i ètica a l'Escola Superior de Bibliotecàries. El 1909 va publicar, dins de la “Biblioteca Popular dels Grans Mestres” una versió al català d'El rei Joan, de Shakespeare.

## Referències

* 1 2 3 Roig i Llop, 2005, pàg. 218
* 1 2 3 4 Coll-Vinent, Sílvia - Diccionari de la traducció catalana
* 1 2 Estivill Rius, Assumpció. «Josep Martí i Sàbat». A: Qui era qui a l'Escola de Bibliotecàries. Notícies biogràfiques del professorat (1915-1972). Edicions Universitat Barcelona, 2016, p. 59. ISBN 978-84-475-4015-0 [Consulta: 19 setembre 2018].

## Bibliografia

* Roig i Llop, Tomàs. «Josep Martí i Sàbat». A: El meu viatge per la vida (1939 - 1975). Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2005. ISBN 8484157199 [Consulta: 11 juliol 2017].
* Sanfeliu, Montserrat. «Martí i Sàbat, Josep». A: Montserrat Bacardí i Pilar Godayol. Diccionari de la traducció catalana (html). Vic: Eumo Editorial / Universitat Autònoma de Barcelona / Universitat de les Illes Balears / Universitat Jaume I / Universitat de Vic, 2011. ISBN 9788497663960 [Consulta: 11 juliol 2017].
# Província d'Agrigent

La Província d'Agrigent (sicilià Pruvincia di Girgenti) és una província forma part de la regió de Sicília dins Itàlia.
Limita a l'oest amb la província de Trapani, al nord amb la ciutat metropolitana de Palerm i a l'est amb la província de Caltanissetta. Està formada per 43 municipis.
Té una àrea de 3.052,59 km², i una població total de 444.771 hab. (2016).

## Referències

* ↑ Arxivat 2018-12-16 a Wayback Machine. Dades ISTAT

## Enllaços externs

* Fotos, història, turisme, gastronomia, llibres, productes locals i transports a la Província d'Agrigent
# El joc de la poma

El joc de la poma (títol original en txec Hra o jablko) és una pel·lícula de comèdia txecoslovaca de 1977 escrita i dirigida per Věra Chytilová. Ha estat doblada al catalá.

## Argument

Un jove ginecòleg no acaba de decidir-se si comprometre's seriosament amb una jove infermera o mantenir relacions clandestines amb la seva amant casada. Tanmateix, arriba un dia en què ambdues dones decideixen que no volen continuar mantenint la situació.

## Repartiment

* Dagmar Bláhová - Anna Símová
* Jiří Menzel - MUDr. Josef John
* Jiří Kodet - MUDr. Arnost Rýdl
* Evelyna Steimarová - Marta Rýdlová
* Nina Popelíková - Mare de John
* Bohuš Záhorský - Professor

## Reconeixements

Va obtenir el gran premi al Festival de Cinema d'Humor de Chamrousse de 1978

## Referències

* ↑ «Hra o jablko (1976)».
* ↑ El joc de la poma a esadir.cat
# Toquí de cap ardent

El toquí de cap ardent (Atlapetes fulviceps) és un ocell de la família dels passerèl·lids (Passerellidae).

## Descripció i ecologia

Mesura uns 15 cm. Superficialment semblant a la tàngara cara-rovellada (Thlypopsis ruficeps), però amb un evident groc contrastat a les zones malar i brida.

## Hàbitat i distribució

Habita la franja inferior del bosc humit, zones d'arbustives (incloent Polylepis) i matolls secs o humits del vessant est dels Andes, al centre i sud-est de Bolívia i nord-oest de l'Argentina. Generalment prefereix hàbitats més secs i oberts que el toquí de Bolívia (Atlapetes rufinucha) al que reemplaça al sud dels Iungues.

## Comportament

Es desplaça en solitari o en parelles, ocasionalment en grups mixtes. S'alimenta al sotabosc i menys freqüentment a terra. És menys confiat que els seus congèneres, sovint sembla nerviós però curiós. Sovint piula, però no és un ocell gaire cantaire ni a la primavera ni a l'estiu.

## Cant

El cant és breu, format per xiulets aguts amb marcada modulació de freqüència amb rang de freqüències ampli, entre 4 i 10 kHz. Les notes d'inici són xiulets descendent el primer i ascendent el següent. Després fa un trinat que també té una marcada modulació de freqüència descendent a cada nota. Tot això breu i atapeït. La modulació és tan marcada (en brevíssim temps baixen molt les notes) que auditivament és sibilant (com que “patina” cada nota).

## Referències

* ↑ «Toquí de cap ardent». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/02/2023(català)
* ↑ «Fulvous-headed Brushfinch» (en anglès). eBird. [Consulta: 27 gener 2024].
* 1 2 3 «Atlapetes fulviceps» (en anglès americà). Birds of Bolivia, 28-11-2019. [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «XC32407 toquí de cap ardent (Atlapetes fulviceps)» (en anglès). Xeno-canto.org. [Consulta: 27 gener 2024].
* ↑ «Atlapetes fulviceps Cerquero Cabeza Castaña cantos Fulvous-headed Brush-Finch» (en castellà). Argentavis. [Consulta: 27 gener 2024].
# Ringwood (Nova Jersey)

Ringwood és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 12.704 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ringwood tenia 12.396 habitants, 4.108 habitatges, i 3.446 famílies. La densitat de població era de 189,5 habitants/km².
Dels 4.108 habitatges en un 42,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,5% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 16,1% no eren unitats familiars. En el 12,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 27,9% de 45 a 60 i un 7,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 81.636 $ i la renda mediana per família de 85.108 $. Els homes tenien una renda mediana de 60.097 $ mentre que les dones 36.005 $. La renda per capita de la població era de 31.341 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ringwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ringwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joseph Pickford

Joseph Pickford (1736-1782) va ser un arquitecte anglès, un dels principals arquitectes provincials en el regnat de Jordi III.

## Biografia

Pickford va néixer a Warwickshire el 1736, però es va traslladar a Londres en nen quan el seu pare va morir. La formació inicial de Pickford es va dur a terme a través de l'escultor Josep Pickford (el seu oncle), en el seu establiment a Hyde Park, Londres. Pickford, al seu torn, va tindre oficines a Londres i Derby. L'arquitecte es va traslladar a Derby al voltant de 1759, on va ser agent dels arquitectes Foremark Hall. Es va casar amb la filla de l'agent Wenman Coke. La casa que va dissenyar per a si mateix, el número 41 de la Friar Gate, ara és el Pickford's House Museum («Casa Museu Pickford») i també un edifici classificat Grau I. No obstant això, des d'abril de 2006 l'edifici només està disponible per a grups concertats prèviament.
Pickford ha treballat extensament en els comtats de Midlands d'Anglaterra, sobretot amb el disseny de cases de camp i ciutat en l'estil de Palladio. Un nombre significatiu dels seus amics i clients eren membres de la influent Societat Lunar, com el terrissaire Josiah Wedgwood, el pintor Joseph Wright de Derby, i els inventors Matthew Boulton i John Whitehurst.

## Principals obres

* St Helen's House, King Street, Derby, Derbyshire (1766-1967) de John Gisbert.
* Hams Hall, Coleshill, Warwickshire per CB Adderely (1768, avui demolit).
* Etruria Hall, Stoke on Trent, Staffordshire, per Josiah Wedgwood (1768-1770, ara part d'un hotel).
* St Mary's Church, Birmingham, West Midlands (1773-4, ara enderrocada).

## Referències

* 1 2 3 «Joseph Pickford 1734-1782» (en anglès). [Consulta: 8 maig 2011].

## Enllaços externs

* Joseph Pickford Bookplate Arxivat 2011-10-21 a Wayback Machine. (anglès)