OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jonathan Richardson

Jonathan Richardson (Northallerton, 4 de novembre de 1991) és un pilot de trial anglès. L'any 2009 va guanyar el Campionat del Món de trial juvenil i el Campionat d'Europa de trial júnior amb Sherco. L'any 2011 guanyà el Scott Trial. Al tombant de la dècada del 2010 va començar a practicar també l'enduro extrem.

## Referències

* ↑ «The rider... Richardson Jonathan» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 11 febrer 2011].
* ↑ Rathmell, Carly; Shirt, John. «Primera victoria para Jonathan Richardson» (en castellà). todotrial.com, 22-10-2011. [Consulta: 30 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Palmarès de Jonathan Richardson al Campionat del Món júnior (anglès) PDF
* Notícia del seu fitxatge per MRS Sherco el 2007 Arxivat 2010-01-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Platja de l'Alguer (l'Ametlla de Mar)

La platja de l'Alguer és una platja urbana del municipi de l'Ametlla de Mar (Baix Ebre) situada dins del poble, entre dos espigons, a llevant del port de l'Ametlla de Mar. Té una longitud de 160 m i una amplada mitjana de 18 m, de sorra fina i un pendent d'entrada a l'aigua fort. El grau d'ocupació de la platja a l'estiu és alt.
L'Agència Catalana de l'Aigua efectua un control setmanal de la qualitat de l'aigua, durant la temporada de bany, amb el resultat d'excel·lent. Està guardonada amb la Bandera Blava, que reconeix internacionalment la qualitat de l'aigua i serveis.

## Referències

* 1 2 «Platja de l'Alguer». Agència Catalana de l'Aigua.
* ↑ «96 platges i 24 ports, guardonats amb la Bandera Blava 2023». Generalitat de Catalunya.
# Teca (desambiguació)

«Teca» té aquests significats:
* Botànica: a una flor, part d'una antera.
* Botànica: espècie d'arbre amb un tipus de fusta que resisteix la intempèrie, vegeu Tec (Tectona grandis).
* Zoologia: part del cos d'alguns equinoderms.
* Zoologia: part de la clova d'alguns protistes, per exemple el grup dinofícia
* Gastronomia: La Teca, llibre de cuina d'Ignasi Domènech i Puigcercós
# Fosfur d'indi

El fosfur d'indi (amb fórmula química InP) és un semiconductor binari format per indi i fòsfor. Té una estructura cristal·lina cúbica ("zincblenda") centrada en les cares, idèntica a la del GaAs i la majoria dels semiconductors III-V. El fosfur d'indi es pot preparar a partir de la reacció de fòsfor blanc i iodur d'indi a 400 °C., també per combinació directa dels elements purificats a alta temperatura i pressió, o per descomposició tèrmica d'una barreja d'un compost trialquil indi i fosfina.
InP s'utilitza en electrònica d'alta potència i alta freqüència a causa de la seva velocitat d'electrons superior respecte als semiconductors més comuns de silici i arsenur de gal·li.
Es va utilitzar amb arsenur d'indi gal·li per fer un transistor bipolar d'heterounió pseudomòrfica que bat el rècord que podria funcionar a 604 GHz.
També té un bandgap directe, el que el fa útil per a dispositius optoelectrònics com els díodes làser. L'empresa Infinera utilitza fosfur d'indi com el seu principal material tecnològic per a la fabricació de circuits integrats fotònics per a la indústria de les telecomunicacions òptiques, per permetre aplicacions de multiplexació per divisió de longitud d'ona.

## Referències

* ↑ Indium Phosphide at HSDB
* ↑ InP manufacture
* ↑ «Indium Phosphide Substrates for research and productions» (en anglès). https://www.universitywafer.com,+01-10-2018.+[Consulta: 22 setembre 2022].
* ↑ Indium Phosphide and Indium Gallium Arsenide Help Break 600 Gigahertz Speed Barrier.
* ↑ The Light Brigade Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine. appeared in Red Herring in 2002.
# Membribe de la Sierra

Membribe de la Sierra és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al nord amb San Pedro de Rozados, a l'est amb Monterrubio de la Sierra i Pedrosillo de los Aires, al sud amb Frades de la Sierra i La Sierpe i a l'oest amb Narros de Matalayegua i Las Veguillas.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 121 | 102 | 91 | 111 |
# Violant Mascaró i López

Violant Mascaró i López (Badalona, 15 d'abril del 1967) és una filòloga i política catalana, diputada al Parlament de Catalunya en la IX legislatura.

## Biografia

Llicenciada en Filologia per la Universitat de Barcelona. Tècnica superior de l'administració de la Generalitat de Catalunya des del 1991, ha exercit diverses responsabilitats tècniques als departaments de Justícia i de Governació i Administracions Públiques. L'abril del 2004 fou nomenada directora de Serveis Territorials de Barcelona del Departament de Governació i Administracions Públiques i el juliol del 2008 va ser nomenada directora general d'Acció Cívica del mateix departament.
Militant d'ERC des del 1994, ha estat regidora de l'Ajuntament de Vallromanes del 2002 al 2012 i alcaldessa entre el 2003 i el 2004, responsabilitat que va perdre arran d'una moció de censura. Va ser diputada del Parlament de Catalunya entre el 2011 i el 2012 en substitució de Laura Vilagrà.

## Referències

* ↑ «Violant Mascaró». Esquerra Republicana de Catalunya. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 10 març 2015].
* 1 2 3 Fitxa biogràfica. Diccionari d'alcaldes i alcaldesses del Vallès Oriental
* ↑ Fitxa de Diputada Arxivat 2012-04-02 a Wayback Machine.. Parlament de Catalunya. Composició
# Argyrolestes peralestinus

Argyrolestes peralestinus és una espècie de marsupial sud-americà extint que visqué a l'Eocè inferior. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina.

## Referències

* 1 2 Fossil marsupial species. Consultat el 19 setembre 2009.
# Preben Van Hecke

Preben Van Hecke (Dendermonde, Flandes Oriental, 9 de juliol de 1982) és un ciclista belga, professional des del 2004. Actualment corre a l'equip Sport Vlaanderen-Baloise. En el seu palmarès destaca, per damunt de tot, el Campionat nacional en ruta del 2015.

## Palmarès

* 2002
** 1r a la Triptyque des Barrages
* 2003
** 1r al Circuit Het Nieuwsblad sub-23
** 1r al Circuit d'Hainaut
** Vencedor d'una etapa al Tour de Normandia
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Biscaia
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Ster Elektrotoer
** 1r al Noord Nederland Tour (ex aequo amb 21 ciclistes)
* 2006
** 1r a la Copa Sels
* 2012
** 1r al Circuit del País de Waes
* 2013
** 1r a la Fletxa del port d'Anvers
** 1r al Gran Premi del Somme
* 2015
** Campió de Bèlgica en ruta
* 2016
** 1r al Circuit del País de Waes

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2006. 140è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 83è de la classificació general

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Preben Van Hecke a ProCyclingStats
# Špačince

Špačince és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1111.
# Francesc Canet i Cuevas

Francesc Canet i Cuevas (Barcelona, 18 d'agost de 1950 – 9 de setembre de 2000) fou un productor d'espectacles, director tècnic de teatre, enginyer i figurant de teatre català.
Fill d'un fuster i una mestressa de casa d'Alcoi traslladats a Barcelona, fou el més petit de 4 germans. Als anys 60, es desplaçà a Tarragona per estudiar Enginyeria Tècnica Industrial en Màquines Elèctriques a la Universitat Laboral de Tarragona (actualment Universitat Rovira i Virgili), on entrà en contacte amb el món del teatre i les idees d'esquerres i democràtiques, i esdevingué Director Tècnic del Grup de Teatre i Estudis "Lluis Vives" i Director del Departament de Teatre de la Delegació Provincial de Cultura de Tarragona, on organitzà les tres primeres edicions de la Setmana de Teatre i lluità per incloure representacions teatrals independents, en català o amb contingut polític crític.
Als anys 80, amplià la seva activitat professional a obres efímeres, inauguracions, congressos, disseny de campanyes electorals i producció d'espectacles. Els anys 1982, 1986 i 1989 dissenyà escenaris per a mítings de campanya electoral del PSOE a tot Espanya, i simultàniament inicià l'activitat en actes de campanya i congressos pel PSC-PSOE i la UGT a Catalunya, i en el disseny de campanyes electorals per a Josep Lluís Núñez a les eleccions a la presidència Futbol Club Barcelona.

## Referències

* ↑ Lighting Dimensions, volume 20, 1996.
* ↑ Canet, Francesc «Encuesta: ¿Qué es el teatro independiente?. Sus falsos encasillamientos y limitaciones». Hermandad de antiguos alumnos de universidades laborales. Ministerio de trabajo. [Madrid], 15, 1973, pàg. 9-12.
* ↑ Canet, Francesc «Ante una nueva temporada de teatro viejo». Hermandad de antiguos alumnos de universidades laborales. Ministerio de trabajo. [Madrid], 22, 1973, pàg. 19.
* ↑ Canet, Francesc «Teatro: Un ineludible compromiso político». Hermandad de antiguos alumnos de universidades laborales. Ministerio de trabajo. [Madrid], 23, 1973, pàg. 19.
* ↑ «Fons Audiovisual, Fundació Rafael Campalans». .
* ↑ «La Carpa: historia de una idea de gran discoteca que se acaba casi sin empezar». La Vanguardia.
* ↑ «Queja por el concurso para la ceremonia inaugural». El País.
# Talaiot de sa Talaia

El talaiot de sa Talaia és un talaiot de planta circular, construït el període de la cultura talaiòtica, aïllat, situat just devora les cases de la possessió de sa Talaia, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
Malgrat sigui un talaiot aïllat possiblement pertanyia a un poblat o centre cerimonial avui desaparegut, ja que hi ha restes no identificades als voltants. El seu estat de conservació és bo. Té 11,8 m de costat i 2,7 m d'alçada, el portal està orientat al sud. La cambra està tancada per enderrocs perquè no ha estat excavat ni emprat per altres usos. El portal i el passadís es troben ben conservats. Aquest fa una petita ziga-zaga i no apunta directament a la cambra.

## Referències

* 1 2 Sánchez-Cuenca, F. «S'Atalaia. Un hermoso ejemplar casi aislado» (en castellà). Talayots.es, la guía de la prehistoria de Mallorca y Menorca, 2007. [Consulta: 24 abril 2014].
* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 68. ISBN 84-500-5970-4.
# Premi Alas

El premi Alas (en espanyol: Premio Alas) guardó a la cultura uruguaiana. Atorgats a Uruguai per l'associació cultural Interarte, són guardons anuals que reconeixen la trajectòria i l'aportació realitzat a la cultura uruguaiana per artistes, creadors o intèrprets i periodistes culturals, tant ciutadans naturals com legals.
Van ser creats el 2001 per iniciativa de Joan Carles Gébelin, fundador de Interarte i en aquest moment president de l'associació. En cada edició s'atorguen quatre premis, alternant entre les següents disciplines: música, arts plàstiques, teatre, cinema, dansa, lletres, fotografia, escenografia i vestuari per a espectacles, i periodisme cultural.
L'estatueta de bronze i fusta fina va ser concebuda per Interarte per l'artista plàstica Ana María Poggi.
La primera cerimònia de lliurament dels Premis Ales va tenir lloc el 15 d'agost de 2001 i, com a homenatge a la dona uruguaiana, les guardonades van ser la periodista Mónica Bottero, l'artista plàstica Águeda Dicancro, la pianista Nibya Mariño i l'actriu Estela Medina.
Al setembre de 2020, es va guardonar als uruguaians Teresa Porzecanski, Teresa Trujillo, Eduardo Fernández i César Troncoso.

## Referències

* ↑ Ministerio de Turismo. «Ministerio de Turismo» (en castellà). [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ La República. «Figuras de la Cultura recibirán Premio Alas» (en castellà), 09-09-2015. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ Montevideo. «DE CRÓNICAS ECONÓMICAS» (en castellà), 2003. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ La República. «Mario Delgado Aparaín recibirá el premio Alas» (en castellà), 30-09-2014. [Consulta: 22 juny 2021].
* ↑ Teatro Solís. «XVIII Edició dels Premis ALAS» (en castellà). [Consulta: 28 maig 2020].
* ↑ La República. «Premis Interarte» (en castellà), 15-08-2001. [Consulta: 2021].
* ↑ LR21. «Premis Ales a la cultura uruguaiana en el teatre Solís» (en castellà), 05-09-2020. [Consulta: 2021].
* ↑ Interarte. «Premis Ales any 2020» (en castellà), 2020. [Consulta: 6 setembre 2020].
# Štefanov

Štefanov és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trnava, a l'oest del país.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1392.
# Pere Junyent i Julià

Pere Junyent i Julià (Sitges, 1904 - Cornellà de Llobregat, 1958) va ser un mestre i el primer president de la Unió Esportiva Cornellà, formada pels equips de futbol del centre i el club Atlètic Pedró.
La creació de la institució pedagògica Acadèmia Junyent, l'any 1942, i de la qual n'era propietari, va permetre l'accés, per primer cop, als cornellanecs a ensenyaments comercials i tecnològics.

## Referències

* ↑ Tardà i Coma, Joan. «Junyent i Julià, Pere». A: Cornellanencs. 1a edició. Cornellà de Llobregat: Ajuntament de Cornellà de Llobregat, 1996, p. 77. ISBN 84-921-736-0-2.
# Srinagarindra

La Srinagarindra de Tailàndia (สมเด็จศรีนครินทราบรมราชนนี), nascuda Sangwan Talathap, (Bangkok 21 d'octubre de 1900 - 18 de juliol de 1995) és la mare de l'actual rei Ananda Mahidol a Bhumibol Adulyadej. La gent sovint l'anomena “Somdej Ya”.

## Vegeu també

* Bhumibol Adulyadej

## Referències

* ↑ Hays, Jeffrey. «FUNERALS, DEATH CUSTOMS AND CREMATIONS IN THAILAND - Facts and Details». [Consulta: 25 gener 2019].
* ↑ «Doi Tung Royal Villa». Arxivat de l'original el 10 de desembre 2019. [Consulta: 25 gener 2019].
* ↑ «A right royal mess». The Economist, 04-12-2008 [Consulta: 25 gener 2019].
* ↑ «The life and legacy of a beloved king». [Consulta: 25 gener 2019].
# Johnson City (Oregon)

Johnson City és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 634 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Johnson City tenia 634 habitants, 275 habitatges, i 169 famílies. La densitat de població era de 4.079,8 habitants per km².
Dels 275 habitatges en un 24,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 44,4% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 38,2% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.517$ i la renda mediana per família de 36.985$. Els homes tenien una renda mediana de 32.500$ mentre que les dones 23.523$. La renda per capita de la població era de 16.967$. Aproximadament el 6,1% de les famílies i el 8,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Johnson City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Johnson City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Inna Rískal

Inna Rískal (en rus: Инна Рыскаль) (Bakú, Unió Soviètica 1944) és una jugadora de voleibol soviètica, guanyadora de 4 medalles olímpiques. Va ser una de les jugadores més destacades dels anys 60 i principis dels 70, entrenant al VSS Neftchi (Societat esportiva voluntària) de Bakú.

## Biografia

Va néixer el 15 de juny de 1944 a la ciutat de Bakú, situada en aquells moments a la Unió Soviètica i que avui en dia és la capital de l'Azerbaidjan. El 1972 fou guardonada amb l'Orde de la Bandera Roja del Treball.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó), on aconseguí guanyar la medalla de plata. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic) aconseguí guanyar la medalla d'or amb el combinat soviètic, èxit que repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà) aconseguí guanyar la medalla de plata, convertint-se en la primera jugadora de voleibol a aconseguir quatre medalles olímpiques en equest esport.
Al llarg de la seva carrera aconseguí guanyar el Campionat del Món de voleibol femení de 1970 i el Campionat d'Europa de voleibol femení de 1963, 1967 i 1971.

## Referències

* ↑ «Рыскаль Инна Валериевна» (en rus). Gran enciclopèdia soviètica. [Consulta: 14 març 2022].
* 1 2 Khavin, 1979, p. 576.
* ↑ «Inna Ryskal» (en anglès). sports-reference.com. Arxivat de l'original el 2015-09-25. [Consulta: 14 març 2022].

## Bibliografia

* Khavin, Boris. All about Olympic Games (in Russian) (en anglès). Moscou: Fizkultura i sport, 1979.
# Fórmula desenvolupada

Una fórmula desenvolupada és un tipus de fórmula química en la qual apareixen tots els àtoms que formen la molècula i els seus enllaços. Només és vàlida per a compostos covalents, no per a substàncies iòniques.
La fórmula desenvolupada no mostra la geometria real de la molècula, com els angles o la forma real; mostra només com estan enllaçats uns àtoms amb d'altres, sense oferir la seva estructura real. No és gaire utilitzada. Només s'empra quan la fórmula molecular o semidesenvolupada no aporta suficient informació.

## Exemples de fórmules desenvolupades de compostos orgànics

El propà C₃H₈ :
L'etanol C₂H₆O :
L'etilè C₂H₄ :

## Exemples de fórmules desenvolupades en química inorgànica

L'aigua H₂O :
Cela unitat del nitrur de bor:
Ió nitrat
Ió permanganat

## Diagrames de Lewis

Poden considerar-se una variant de les fórmules desenvolupades en les quals, a més dels àtoms i enllaços, es representen els parells d'electrons no compartits o els electrons lliures. Un parell d'electrons es representa per una petita barra (o dos punts); un electró desaparellat es representa com un punt.
| Etanol | Diòxid de carboni | Estructures ressonants del NO₂ |

## Fórmula desenvolupada plana

Una fórmula desenvolupada plana és una fórmula química que indica la disposició dels àtoms que componen una molècula. En química molecular, una fórmula molecular plana els àtoms que componen una molècula estan representats sobre el pla, no informa sobre la disposició real dels àtoms a l'espai. Generalment els enllaços entre àtoms es representen amb un angle de 90°, però per raons de claredat de vegades es representen a 120°. La naturalesa dels àtoms s'indica amb ajut dels símbols trets de la taula periòdica dels elements i els enllaços entre àtoms per un o més ratlletes segons si són simples o múltiples.
Exemples de fórmules desenvolupades planes:
L'aigua (H$_2$O) :
El propà (C$_3$H$_8$) :
L'etanol (C$_2$H$_6$O) :
L'etilè (C$_2$H$_4$) :

## Referències

* ↑ Química. Andoni Garritz. Pearson Educación, 1998. ISBN 9684443188 pàg. 31

## Vegeu també

* Fórmula química.
* Fórmula estructural.
* Fórmula esqueletal.
# Assumpta Mateu i Vilaseca

Assumpta Mateu i Vilaseca (Manresa, 19 d'octubre de 1970) és soprano i professora de cant i de Lied de l'Escola Superior de Música de Catalunya (ESMUC). Canta òpera, oratori i especialment Lied. Forma duo amb el pianista Francisco Poyato.
Va guanyar diversos concursos internacionals de cant. El 2009 va enregistrar l'obra integral de cant i piano d'Eduard Toldrà amb Francisco Poyato i Lluís Vilamajó.
Amb Eulàlia Solé forma el grup de música meditativa Musicquor.

## Referències

* ↑ Sardans, Jordi. Assumpta Mateu. El Pou de la gallina, 1987. Núm. 139 (des. 1999), p. [28]-32.
* ↑ Noack, Sebastian; Lange, Manuel. «Assumpta Mateu» (en alemany). Meisterlied, 2011. [Consulta: 16 setembre 2019].
* ↑ Catalunya, Escola Superior de Mùsica de. «Assumpta Mateu». Arxivat de l'original el 2017-10-01. [Consulta: 6 octubre 2017].
* ↑ «Assumpta Mateu, Lluís Vilamajó i Francisco Poyato conversen sobre Toldrà» (àudio). Notes de Clàssica. Catalunya Ràdio, 31-05-2010. [Consulta: 16 setembre 2019].
* ↑ «Toldrà: Integral de cant». Columna Música. Arxivat de l'original el 18 de setembre 2020. [Consulta: 14 setembre 2019].
* ↑ Ferrer i Flamarich, Albert. «Nin-Culmell: 12 cançons tradicionals catalanes (Ressenya del disc)». Cat Classics. [Consulta: 14 setembre 2019].
# Mexico (Nova York)

Mexico és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 1.572 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mexico tenia 1.572 habitants, 652 habitatges, i 427 famílies. La densitat de població era de 283,6 habitants/km².
Dels 652 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 13,3% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.761 $ i la renda mediana per família de 41.696 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.306 $ mentre que les dones 23.875 $. La renda per capita de la població era de 18.227 $. Entorn del 9,4% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mexico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mexico». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Postius i Sala

Joan Postius i Sala (Berga, 8 de juliol de 1876 - Solsona, 23 d'agost de 1952) fou un missioner claretià que impulsà diverses iniciatives educatives i evangelitzadores. Entrà al seminari de Barbastre el 1888 i fou novici a Cervera, on professà a la Congregació de l'Immaculat Cor de Maria el 1892. Es va doctorar a Roma i va desenvolupar tasques de govern a la seva institució. Va participar en els congressos marians internacionals com el XXII Congrés Eucarístic Internacional de Madrid (1911). Va promoure el Col·legi Internacional de Roma. La seva obra més coneguda és El Código canónico aplicado a españa. L'uní una bona amistat amb sant Josepmaria Escrivà de Balaguer. El seu nebot Josep Maria Cunill i Postius va ser cap del Requetè a Catalunya abans de la guerra civil.

## Referències

* ↑ Blanco, P. Severiano. «Juan Postius Sala». General Prefecture of Formation. Claretian Missionaries. Arxivat de l'original el 26 d’agost 2018. [Consulta: 26 agost 2018].
* ↑ «Joan Postius i Sala». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ José Luis González Gullón. DYA: La Academia y Residencia en la historia del Opus Dei (1933-1936). Ediciones Rialp, 1-02-2016, p. 65. ISBN 978-84-321-4604-6 [Consulta: 26 agost 2018].