# Baldriga cendrosa mediterrània

La baldriga cendrosa mediterrània, baldritja gran o virot gros (Calonectris diomedea) és una espècie d'ocell de l'ordre dels procel·lariformes.

## Descripció

* És més grossa (45-56 cm) que la baldriga pufí. La seua envergadura alar és de 112-126 cm.
* Pesa entre 700 i 800 g.
* Té el cap grisenc, el dors bru i les parts inferiors blanques.
* Bec groc rosaci pàl·lid, fosc prop de la punta.
* Ales llargues i flexibles que duu lleugerament o netament arquejades.
* Potes rosa pàl·lid.
* No presenta dimorfisme sexual però la femella és més lleugera i té un bec més fi.
* Els exemplars immadurs són semblants als adults.

## Subespècies

* Calonectris diomedea diomedea (Mar Mediterrània fonamentalment).
* Calonectris diomedea borealis (Canàries, Madeira i Açores).
* Calonectris diomedea edwardsi (Cap Verd)

## Reproducció

No nidifica al Principat de Catalunya (se'n va als Columbrets, a Balears o a altres illes per fer-ho).
Basteix el niu amb pals i vegetació marina dins les coves dels penya-segats. Hi pon un ou durant el maig-juny, el cova durant 4 setmanes i, a finals d'octubre, el poll abandona el niu. Després de l'eclosió de l'ou, el niu només és visitat pels progenitors a la nit per evitar el seu saqueig per part de les gavines.
La colònia de cria més nombrosa d'aquesta espècie a nivell mundial es troba a les Illes Salvatges.

## Alimentació

* Menja mol·luscs, ous de peixos, crustacis, cefalòpodes, despulles marines i vegetals.
* Acostuma a seguir els vaixells de pesca per aprofitar els peixos que són llençats per la borda a causa del seu nul interès comercial.
* Prefereix alimentar-se de nit i introduint només el bec per sota de la superfície de l'aigua però, de vegades, realitza immersions que poden arribar als 4-5 m de fondària.

## Hàbitat

Igual que la baldriga pufí, es pot veure vora els penya-segats de l'Empordà i al voltant dels vaixells de pesca.

## Distribució geogràfica

És sedentària a la Mediterrània, on nia. A la tardor arriba a les costes d'Anglaterra i d'Irlanda, i retorna al Mediterrani vers el mes de febrer.

## Poblacions

La població mundial d'aquesta espècie arriba als 280.000–420.000 exemplars, essent les illes atlàntiques entre les Açores i les Canàries qui n'acullen la més gran quantitat. A Menorca se'n troba les colònies més importants de tot el Mediterrani occidental

## Costums

* És una espècie gregària que forma estols nombrosos.
* A alta mar és un ocell silenciós però a les colònies de cria, i de nit, és bastant sorollós.
* Vola amb llargs planeigs arran d'aigua entremesclats amb 3-4 cops d'ala pausats i flexibles.

## Referències

* ↑ Oiseaux.net (francès)
* ↑ Enciclopèdia Balear d'Ornitologia. Arxivat 2007-10-29 a Wayback Machine. (català)
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, planes 16-17. ISBN 84-315-0434-X
* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ MenorcaWeb Arxivat 2009-02-21 a Wayback Machine. (català)

## Bibliografia

* Harrison, Peter: Seabirds: An Identification Guide. Croon Helm, Beckenham. ISBN 0-7099-1207-2. Any 1983.
* Snow, David W.; Perrins, Christopher M. & Gillmor, Robert: The Birds of the Western Palearctic. Oxford University Press. ISBN 0-19-850187-0. Any 1998.

## Enllaços externs

* La baldriga cendrosa a Portugal. (portuguès)
* Enregistraments sonors del virot gros. (anglès)
* El virot gros al Principat de Catalunya.