OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francesc IV Gonzaga

Francesc IV Gonzaga (Màntua, 7 de maig del 1586 – Màntua, 22 de desembre del 1612) fou duc de Màntua i Montferrat per un breu període de mesos durant l'any 1612, succeint al seu pare.

## Biografia

Francesc era fill del duc Vicenç I Gonzaga i de la seva esposa Elionor de Mèdici. Va créixer a la cort de Màntua, un important centre artístic i cultural, des e l'època del seu avi. Claudio Monteverdi li va dedicar una composició musical a tres veus.
El 19 de febrer del 1608 Francesc es va casar, a Torí, amb la filla del duc de Savoia Carles Manuel I, Margarida. Aquest matrimoni era una maniobra política que afavoria a les dues famílies: per part dels Gonzaga perquè acabava amb una antiga rivalitat, ja que feia oficial l'aspiració dels Savoia que des d'antic havien tingut pel territori del Marquesat de Montferrat; per part dels Savoia, perquè assegurava la continuació de la dinastia i perquè augmentava el seu prestigi amb el parentiu adquirit.
A la mort del pare, Francesc va assumir el títol de duc, en una cerimònia a Màntua el 10 de juny el 1612. Durant el seu breu govern no es recorden fets remarcables, llevat del conflicte amb Ranuccio Farnese, duc de Parma, que ja havia estat enemic del seu pare. Ranuccio el va acusar d'ordir una conjura contra ell. La qüestió semblava que només es podria resoldre per les armes, però les accions diplomàtiques dels Savoia i de l'ambaixador de França van contribuir a portar la pau entre les dues parts.
Francesc es va preocupar per l'economia del ducat, que el seu pare havia exhaurit; va tractar de reduir les despeses i reorganitzar les finances de l'estat. El seu treball, però, aviat es va veure interromput: l'epidèmia de verola que va infestar Màntua va matar primer al seu petit fill Lluís i unes setmanes més tard, el 22 de desembre del 1612, també va causar la mort del duc. Va ser enterrat a la basílica de Santa Bàrbara.
El va succeir el seu germà Ferran I Gonzaga.

## Descendència

Del seu matrimoni amb Margarida de Savoia va tenir tres fills:
* Maria (1609 – 1660), que es va casar amb Carles, duc de Nevers i Rethel (1609 - 1631);
* Lluís (27 de juliol del 1611 – 3 de desembre del 1612);
* Elionor (12 de setembre del 1612 – 13 de setembre del 1612).

## Referències

* ↑ Giorzet, 2009, p. 138.
* ↑ Malacarne, 2004, p. 23.
* ↑ Artioli i Grazioli, 2005, p. 4.
* ↑ Di Ricaldone, 1972, p. 709.

## Bibliografia

* Artioli, Umberto; Grazioli, Cristina. I Gonzaga e l'Impero. Le lettere, 2005.
* Di Ricaldone, Giuseppe Aldo. Annali del Monferrato: (951-1708). La cartostampa, 1972.
* Giorzet, Carlo Angelino. Feudo & nobili di Lozzolo. Fondazione Torino Musei, 2009.
* Malacarne, Giancarlo. I Gonzaga di Mantova: una stirpe per una capitale europea, Volum 5. Mòdena: Il Bulino, 2004.

## Enllaços externs

* Gino Benzoni, Dizzionario Biografico degli Italiani, XLIX, 1997, p.785-789
# Amphilestes broderipii

Amphilestes broderipii és una espècie de mamífer triconodont extint que visqué durant el Juràssic mitjà. Se'l coneix a partir de diverses restes dentals i mandibulars descobertes als esquistos d'Oxfordshire, al Regne Unit. Es tracta de l'única espècie del gènere Amphilestes.
La fórmula dental és 4:1:4:5.

## Referències

* ↑ Dykes, T. (2007) Mesozoic Mammals. Article sobre Amphilestes Arxivat 2007-10-26 a Wayback Machine.. Consultat el 3 novembre 2007.
# Antoni I

Antoni I és el nom dels següents personatges:
* Antoni I de Portugal, rei de Portugal
* Antoni I de Parma, Duc de Parma
* Antoni I de Saxònia, rei de Saxònia
* Antoni I de Constantinoble, patriarca de Constantinoble
* Antoni I della Scala, senyor de Verona i Vicenza
# Forn de guix de la Colònia Santa Maria

El forn de guix de la Colònia Santa Maria és una obra de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una construcció de planta circular ubicada al marge de la pista. L'altura de les parets és de 2 metres. L'estat de conservació és bastant precari; el frontal del forn està molt malmès i l'obertura a través de la que sortia el mineral cuit també està perduda.
El material emprat per a la construcció és el morter de guix.
Uns metres més enllà hi ha altres forns, tot i que són d'època posterior.

## Referències

* 1 2 3 «Pou de guix de la Colònia Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 11 maig 2021].
# Forn de la Casa Perayre

El Forn de la Casa Perayre és una obra de Baix Pallars (Pallars Sobirà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Forn associat a la casa Perayre. L'obrador està dintre la casa i correspon al segon pis.
El sol de part del primer pis es roca, perque part part de la casa està edificada sobre la penya. Element bastit amb pedra desbastada i volta esfèrica rebaixada. Conserva la tapa metàl·lica antiga.

## Història

Es conserven escritures notarials del any 1800 i al registre el nom es amb Y.

## Referències

* 1 2 3 «Forn de la Casa Perayre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 març 2019].
# Forn de guix La Productora

El forn de guix La Productora és una obra d'Òdena (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt formant per tres forns oberts en un pendent del terreny per facilitar-ne l'excavació. Hi ha dos cossos: un corresponent als forns, i l'altre, situat al davant i a nivell més baix, que servia per disposar els carros o vehicles per descarregar directament el guix cuit. Els forns estan formats per una cavitat circular recoberta de paret de maó. Al seu interior s'hi feia una volta amb pedra de guix plana a l'interior de la qual s'hi dipositaven capes de pedra de guix i llenya estellada.
Aquesta volta, per l'escalfor, quedava esfondrada un cop acabada la cuita. Cada forn tenia dues boques, una a la part superior per on respirava i una a l'inferior per on es treia el guix cuit i per on s'anaven posant els fogots durant la cuita. Hi ha un gran treball de maó.

## Història

A inicis del segle xix és quan l'explotació de guix adquireix més importància, una de les principals activitats industrials de la Conca d'Òdena. Van sorgir diferents explotacions al terme com les "lep Andorrà" "La Productora" i la guixera del castell d'Òdena.
Aquests forns en concret van estar en funcionament fins fa, aproximadament uns 20 anys. (La Productora)

## Referències

* 1 2 3 4 «Forn de guix La Productora». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
* ↑ «FORNS DE GUIX (Òdena - Anoia)». Pobles de Catalunya. [Consulta: 5 setembre 2015].
# Forn de la Coma

El Forn de la Coma fou un forn de teules i ceràmica del terme municipal de Monistrol de Calders, de la comarca del Moianès.
Està situat al nord del terme, a prop i al nord-est de la masia de la Coma.

## Bibliografia

* Erill i Pinyot, Gustau; Gual i Purtí, Jordi (fotografia); Manent i Oristrell, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister: Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006 (Col·lecció Pedra i aigua núm 1).
* Perarnau i Llorens, Jaume; Piñero i Subirana, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993.
# Forn de guix de Coll Roig

El Forn de guix de Coll Roig és una obra de Móra d'Ebre (Ribera d'Ebre) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un forn de guix. Es conserven restes de l'estructura arquitectònica. Es tracta d'una construcció feta amb pedra escairada i morter, de planta circular. Es troba parcialment enderrocada.
Adossada al forn, trobem una estructura posterior feta amb totxos, actualment també en desús.

## Referències

* 1 2 3 «Forn de guix de Coll Roig». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 5 maig 2021].
# Annenka

Annenka (en rus: Анненка) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Lípetsk, a Rússia, que el 2011 tenia quatre habitants. Pertany al districte rural d'Úsman.

## Referències

* ↑ «Комсомольская правда». «В Липецкой области в селе сгорело 103 дома». Николай Боков, 30 июля 2010. Проверено 01-08-2010
# Navia

«Navia» té aquests significats:
* Navia (conceyu), conceyu de la comunitat autònoma del Principat d'Astúries
* Navia de Suarna, municipi a la Comarca dos Ancares (Província de Lugo, Galícia)
* Álvaro Navia Osorio y Vigil (Puerto de Vega, 1684 - Orà, 1732), noble, militar i diplomàtic espanyol partidari de Felip V durant la Guerra de Successió
* Comarca de l'Eo-Navia, una de les vuit comarques en què està dividit el Principat d'Astúries
* Platja de Navia, al concejo asturià de Navia a la costa occidental d'Astúries
* Riu Navia, riu ibèric que desemboca a la mar Cantàbrica
# Anna Salvat Margarit

Anna Salvat Margarit (Rubí, Vallès Occidental, 20 de novembre de 2006) és una portera d'hoquei sobre patins catalana.
Començà a practicar l'hoquei sobre patins als quatres anys. Ha competit amb el Club Patí Voltregà i amb l'Hoquei Club Palau de Plegamans la temporada 2021-22, amb el qual guanyà una Lliga Europea, una OK Lliga femenina i una Supercopa d'Espanya. L'estiu de 2022 fitxà pel Club Patí Vila-sana. Internacional amb la selecció espanyola en categories inferiors, es proclamà campiona d'Europa sub-17 (2021). Debutà amb la selecció absoluta amb catorze anys, amb el qual ha aconseguit dos Campionats d'Europa (2021, 2023) i un subcampionat del Món (2022).

## Palmarès
### Clubs

* 1 Lliga europea d'hoquei sobre patins femenina: 2021-22
* 1 Lliga espanyola d'hoquei sobre patins femenina: 2021-22
* 1 Supercopa espanyola d'hoquei sobre patins femenina: 2021-22

### Selecció espanyola

* 1 medalla d'argent al Campionat del Món d'hoquei sobre patins femení: 2022
* 2 medalles d'or al Campionat d'Europa d'hoquei patins femení: 2021, 2023

## Referències

* ↑ Ferran, Joan. «Anna Salvat: de 4t d'ESO a la selecció espanyola d'hoquei patins». Esport3, 11-10-2021. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Balañá, Francesc. «El Vila-sana incorpora "la millor portera de l'estat", la jove Anna Salvat». Lleida Ràdio, 28-06-2022. [Consulta: 3 abril 2023].
* ↑ Rosell, Carles. «La gironina campiona d’Europa d’hoquei amb només 14 anys». Diari de Girona, 10-11-2021. [Consulta: 3 abril 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Anna Salvat Margarit - RinkHockey.net (anglès)
# Anna Sanmartí i Sala

Anna Sanmartí i Sala (Barcelona, 1945) és una metgessa catalana, especialista en diabetis a l'Hospital Trias i Pujol de Badalona.

## Trajectòria

Als anys 80, a l'Hospital de la Vall d'Hebron, la seva activitat investigadora es va dirigir cap a la diagnosi d'aquesta malaltia. La seva tesi doctoral va ser fruit d'aquest treball de posada a punt d'una tècnica i, posteriorment, la seva aplicació clínica. El 1978 fou vicesecretària de la Societat Catalana d'Endocrinologia.
Més endavant, a l'Hospital Universitari Germans Trias i Pujol, la seva tasca es va dirigir cap a l'estudi de trastorns metabòlics lligats a la diabetis, a més d'altres recerques sobre l'hormona del creixement i en el camp de la patologia tiroidal. El 2005 va rebre la Creu de Sant Jordi. El 2007 és la cap de Servei d'endocrinologia de l'Hospital Universitari Germans Trias i Pujol.

## Referències

* ↑ Simpòsium Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. a la Marató de TV3
* ↑ «Societat Catalana d'Endocrinologia». Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 28 març 2015].
* ↑ Creus de Sant Jordi 2005
# Nashua (Montana)

Nashua és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2000 tenia 325 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nashua tenia 325 habitants, 166 habitatges, i 92 famílies. La densitat de població era de 190,1 habitants per km².
Dels 166 habitatges en un 15,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 1,2% dones solteres, i en un 44% no eren unitats familiars. En el 41% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,96 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,61.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,8% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 32% de 45 a 60 i un 25,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.827 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 17.188 $. La renda per capita de la població era de 15.452 $. Aproximadament l'1% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nashua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nashua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nashua (Nou Hampshire)

Nashua és una ciutat ubicada al comtat de Hillsborough, a l'estat de Nou Hampshire, Estats Units d'Amèrica, de 86.494 habitants i amb una densitat de poc més de 1.000 per km². Actualment, l'alcalde de Nashua és el senyor Donnalee Lozeau.

## Residents notables

* Paul Michael Levesque (Triple H) lluitador professional de lluita lliure de la WWE.

## Referències

* ↑ (anglès) «Nashua (city) QuickFacts from the US Census Bureau Arxivat 2013-09-15 a Wayback Machine.». Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 11/11/2011.]

## Enllaços externs

* Lloc web del govern de Nashua (anglès)
# Nicea (mitologia)

Segons la mitologia grega, Nicea (en grec antic: Νικαία, Nikaia) va ser una nàiade, filla del riu Sangari i de la deessa Cíbele.
Li agradava la caça, i això no li deixava temps per l'amor. Quan un pastor de Frígia, Himne, la va festejar, només va rebre menyspreu per part d'ella. Com que el pastor no es resignava, Nicea el va matar amb una fletxa. Eros, indignat com els altres déus per aquest acte de violència, va inspirar una intensa passió a Dionís cap a Nicea, a la que l'havia vist nua mentre es banyava. Nicea tampoc va cedir als requeriments del déu i el va amenaçar que patiria la mateixa sort que Himne. Dionís va transformar l'aigua de la font on ella bevia en vi, i la va emborratxar, i no li va costar gens posseir-la. D'aquesta unió en va néixer una filla, Tèlete. Nicea es va voler suïcidar, però va acabar reconciliant-se amb Dionís, amb qui va tenir més fills, entre els quals un noi anomenat Sàtir. En tornar de l'Índia, Dionís va fundar en honor seu la ciutat de Nicea.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 387. ISBN 9788496061972.
# Francesc de Paula Gambús i Rusca

Francesc de Paula Gambús i Rusca (Barcelona, 1884 - Barcelona, 1 d'agost de 1966) fou un empresari català.

## Biografia

Fou fill de Jaume Gambús i Cussó i de la seva esposa Joaquima Rusca. Va tenir quatre germans: Ricard, Assumpta, Miquel i Jaume.
Es graduà en peritatge mercantil l'any 1901 i fou professor d'organització i administració d'empreses a l'Escola d'Alts Estudis Mercantils de Barcelona. De filiació carlina, no participà activament en política. El 1944 ingressà a la Reial Acadèmia de Ciències Econòmiques i Financeres. i el 1958 a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi.
Com a empresari i directiu ja el 1923 formà part del Consell d'Administració de la Companyia Espanyola d'Electricitat i Gas Lebon. Després exercí com a director general de FECSA i de la Banca Arnús, aleshores vinculada a Joan March Ordinas. Fou president del Consell d'Administració de Crèdit i Docks de Barcelona i del Banc de Menorca. El 1963 fou nomenat president de la Cambra Oficial de Comerç i Navegació, però deixà el càrrec l'any següent. Fou president del consell regional català de la Banca March fins a la seva mort.
Es va casar amb Elena Ramón i Ruiz.

## Referències

* ↑ «Esquela de defunció de Jaume Gambús i Cussó». La Vanguardia, 12-05-1916, pàg. 1.
* ↑ «Noves». Universitat catalana, 01-07-1901, pàg. 144 (16a de l'exemplar).
* ↑ Manuel Martorell Pérez La continuidad ideológica del carlismo tras la Guerra Civil, UNED, 2009
* ↑ Excmo. Sr. D. FRANCISCO DE P. GAMBÚS RUSCA
* ↑ «Web del RACBA». Arxivat de l'original el 2012-06-29. [Consulta: 19 maig 2012].
* ↑ BANCA, INFRAESTRUCTURAS URBANAS Y ESTRATEGIAS EMPRESARIALES. LA FÁBRICA DE GAS DE MÁLAGA (1923-1940)
* ↑ «Necrológicas». La Vanguardia, 02-08-1966, pàg. 20.
# Antoni de Cardona-Anglesola i Centelles

Antoni de Cardona-Anglesola i de Centelles (aprox.1450 — 1473). Baró de Bellpuig, senyor d'Utxafava i baró de Linyola.

## Antecedents familiars

Fill de Ramon de Cardona i de Pinós, baró de Calonge, Bellpuig i Utxafava, i de na Caterina de Centelles.
Net de n'Hug Folc de Cardona i de Luna.

## Núpcies i descendents

Es casà amb Castellana de Requesens i Joan de Soler. Van tenir els següents fills:
* Ramon Folc de Cardona, virrei de Sicília i Nàpols.
* Castellana de Cardona i Requesens, es casà amb Ferran d'Aragó, fill de Ferran I, duc de Calàbria i rei de Nàpols.
* Antoni de Cardona i Requesens, dit el boig.
* Isabel de Cardona i Requesens, es casà amb Bernat II Vilamarí, virrei de Nàpols i Sicília, comte de Capaccio i conseller reial.
La seva germana Elfa de Cardona es casà alhora amb l'hereu de Galceran Requesens i de Santa Coloma, Lluis de Requesens i Joan de Soler, governador general de Catalunya.

## Referències

* ↑ «Antoni de Cardona-Anglesola i Centelles». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Francesc Tusquets i Trias de Bes

Francesc Tusquets i Trias de Bes és un jurista, advocat i professor universitari català.
Advocat especialitzat en dret civil i dret mercantil, és també professor titular de Dret Mercantil de la Universitat de Barcelona, i autor de nombroses publicacions en matèria de les seves especialitats. Vocal del Tribunal Arbitral de Barcelona i director de la revista Anuario de Justicia Alternativa. El 15 de desembre de 2020 fou elegit president de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya, de la qual era acadèmic numerari des de 2012 i secretari de la Junta de Govern des de 2017. Va substituir al notari Lluís Jou i Mirabent.

## Família

Francesc Tusquets és germà del banquer Carles Tusquets. Fill de Francesc Tusquets i Padrosa i de Montserrat Trias de Bes i Serra, és net de Josep Maria Trias de Bes i Giró, primer català membre del Tribunal Internacional de Justícia, i de l'advocat Francesc Tusquets Prats, escriptor i prohom de la Lliga. Alhora, és besnet de Joan de Déu Trias i rebesnet de Frederic Trias.
També és cosí de Xabier Añoveros, Julio Añoveros, Joan Tusquets i Josep Maria Trias de Bes i Serra. És nebot valencià de Santiago Dexeus i de Josep Maria Dexeus i oncle valencià d'Òscar Tusquets i d'Esther Tusquets.

## Referències

* ↑ «Nuevo presidente de la Academia de Jurisprudencia». La Vanguardia, 19-12-2020 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Francesc Tusquets i Trias de Bes, nou President de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya». Tribunal Arbitral de Barcelona, 24-12-2020 [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Francesc Tusquets i Trias de Bes, nou President de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya». Col·legi d'Advocats de Barcelona, 17-12-2020. [Consulta: 8 febrer 2021].
# Francesc Túnica

Francesc Túnica (Barcelona, ? - ?) va ser un ciclista català de primers del segle xx. També va participar en diferents curses atlètiques, de la qual destaca la primera marató disputada a l'Estat espanyol.

## Palmarès

* 1912
** 1r a la Carrera de Neòfits de la UVE
** 7è a la Volta a Catalunya
** 7è al Campionat d'Espanya en ruta
* 1913
** 4t a la Volta a Catalunya

## Referències

* ↑ «Cent anys de marató a Barcelona» (en castellà). El Mundo Deportivo, 29-01-2010. [Consulta: 26 desembre 2013].
* ↑ «Inaguración del Velódromo» (en castellà). Los Deportes, 15-02-1910. [Consulta: 26 desembre 2013].
* ↑ La primera marató celebrada a Espanya

## Enllaços externs

* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Nicolau II Sanudo

Nicolau II Sanudo (? - 1374) fou duc consort i regent del ducat de Naxos, fill de Guillem Sanudo, que era fill de Marc Sanudo el qual era el segon fill del fundador del ducat Marc I Sanudo. Aquesta branca familiar eren senyors de Griffa.
Representant del sector provenecià de la noblesa, el 1360 va ser casat a Creta amb la duquessa Fiorenza Sanudo, vídua, que havia estat segrestada per agents venecians i portada a Càndia. Va governar durant uns 11 anys. Del seu primer matrimoni amb Maria va tenir un fill, Àngel Sanudo (senyor de la meitat de Quios, mort després del 1439) i una filla (Felipa, casada amb Nicolau Gozzadini, senyor de Termià). Del matrimoni amb Fiorenza va tenir dues filles, Maria i Elisabet. Maria fou senyora d'Andros el 1372, illa d'on fou expulsada per Francesc I Crispo (duc de Naxos el 1383) sent donada a Pietro Zeno, batlle d'Eubea, rebent Maria a canvi l'illa de Paros a condició de casar amb Gaspar de Sommaripa i la família va gaudir després d'un terç d'Eubea concedida per Venècia fins a l'ocupació turca el juny del 1470.
A la mort de Fiorenza el 1371, Nicolau II va assolir la regència en nom del seu fillastre, del primer matrimoni de la seva dona, Nicolau III dalle Carceri. Va morir el 1374.

## Referències

* Genealogia
# Nicomedes III Evèrgetes

Nicomedes III Evèrgetes (grec antic: Νικομήδης Εὐεργέτης, Nikomḗdēs Euergétēs) fou rei de Bitínia del 128 aC al 91 aC.
Va succeir el seu pare Nicomedes II Epífanes el 131 aC. El 103 aC Gai Màrius li va demanar que enviés tropes auxiliars per ajudar-lo en la lluita contra els cimbres, però va refusar per raó de les exaccions i les opressions que duien a terme els terratinents romans. L'any 102 aC es va unir amb Mitridates VI Eupàtor del Pont per conquerir Paflagònia, tron que havia quedat vacant per la mort del rei Pilèmenes de Paflagònia, però el Senat romà va ordenar als dos reis (que s'havien repartit el país) d'evacuar-lo. Nicomedes va donar la corona al seu fill que va agafar també el nom de Pilèmenes i va declarar-se legítim hereu sembla que per via femenina.
L'any 96 aC Laodice, la vídua d'Ariarates VI de Capadòcia, es va posar sota la seva protecció per defensar als seus fills – Ariarates VII i Ariarates VIII – de les pretensions de Mitridates VI Eupàtor. Nicomedes es va casar amb Laodice i va assolir la corona del regne de Capadòcia, però en va ser expulsat després per Mitridates. Després de la mort dels dos fills de Laodice, Nicomedes va presentar a un impostor que va al·legar era un tercer fill d'Ariarates VI i, tanmateix, va enviar a Laodice a Roma a demanar el suport romà per aquest fill, reclamació que el Senat va rebutjar, igual que les reclamacions de Mitridates VI. Aquest va haver d'evacuar Capadòcia i Nicomedes també va haver de renunciar a Paflagònia.
Va morir l'any 91 aC i el va succeir el seu fill Nicomedes IV Filopàtor, que havia tingut amb la seva primera esposa Nissa.

## Referències

* ↑ Nicomedes II a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1197
# Nicomedes

Nicomedes és el nom dels següents personatges:
* Nicomedes I, rei de Bitínia del 281 al 246 aC.
* Nicomedes II Epífanes, rei de Bitínia del 167 al 128 aC.
* Nicomedes III Evergetes, rei de Bitínia del 128 aC al 91 aC.
* Nicomedes IV Filopàtor, rei de Bitínia del 91 al 74 aC.
* Nicomedes d'Esmirna (Nicomedes, Nikomédes Νικομήδης) fou un metge i poeta grec
* Nicomedes, matemàtic grec.
* Sant Nicomedes, sant.
* Nicomedes Santa Cruz, (Lima, 4 de juny de 1925 - Madrid, 5 de febrer de 1992) compositor musical.
* Nicómedes Pastor Díaz, (Viveiro, 15 de setembre de 1811 - Madrid, 22 de març de 1863), escriptor, periodista i polític del Romanticisme.