OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Regiment de cavalleria Sant Jordi

El Regiment de cavalleria Sant Jordi fou una unitat militar de l'Exèrcit Regular de Catalunya durant la Guerra de Successió. Creat el 24 de juliol de 1713, després de la decisió de resistir a ultrança, el regiment estava sota el comandament honorífic del Diputat Militar, però a la pràctica estava dirigit per Josep Comes, veterà de les Reials Guàrdies Catalanes de l'arxiduc Carles.

## Història

Després de la proclama pública de resistència per part dels Tres Comuns de Catalunya el dia 9 de juliol de 1713 es va començar a preparar l'Exèrcit de Catalunya (1713-1714). El mateix dia 24 es formarien els regiments, inclòs el Sant Jordi.
El Diputat Militar n'era el coronel honorífic, però els capitosts efectius foren Josep Comes i Joan Baptista Lleida. Després de trencar el cordó naval francès, i seguint el seu comandant Antoni Berenguer i Novell, almenys tres companyies, una força d'aproximadament 150 homes, es va unir a l'Expedició del Braç Militar. Després de recórrer l'interior de Catalunya en busca de més homes per atacar el cordó de Barcelona pel darrere, els seus comandants van abandonar la força acumulada el 5 d'octubre a Alella, juntament amb els homes del Sant Jordi. Tot i això, els soldats van ser capaços de traspassar el cordó sense comandament i van arribar a Barcelona, on es van unir als defensors.
El 5 d'agost el regiment Sant Jordi, juntament amb altres cuirassers i fusellers, van protagonitzar una càrrega contra els assetjants de les bateries de Jesús i Caputxins, que bombardejaven i impedien la construcció de la travessera.
L'11 de setembre de 1714 van complementar unitats de la Coronela, agrupant-se en petites unitats. Durant el contraatac dirigit per Antoni de Villarroel i Peláez molts dels homes del Sant Jordi van unir-s'hi desmuntats. Durant la defensa del Pla d'en Llull Josep Comes va ser mort en combat.

## Uniforme i equipament

L'uniforme del Sant Jordi constava, segons l'època, dels següents elements:
* Agost de 1713 - novembre de 1713: casaca blanca, gira vermella, jupa blanca, calces de pell girada, corbata blanca i cordons de sabre.
* Novembre de 1713 - Setembre de 1714: casaca blanca, gira vermella, jupa vermella, calces de pell girada, corbata blanca, cordons de sabre i una dragonera vermella sobre l'espatlla dreta per denotar el seu estatus d'unitat d'elit.

## Referències

* 1 2 Hernàndez i Riart, 2014, p. 192.
* ↑ «El Regiment de Cuirassers de Sant Jordi». Miquelets de Catalunya. [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ Hernàndez i Riart, 2014, p. 193.

## Bibliografia

* Hernàndez, F. Xavier; Riart, Francesc. Els exèrcits de Catalunya (1713-1714). Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2007, p. 350. ISBN 978-84-232-0713-8.

## Vegeu també

* Batalla de Talamanca
* Conveni de l'Hospitalet
* Revolta de les quinzenades
* Tractat d'Utrecht

## Enllaços externs

* Regiment de cavalleria Sant Jordi a 11 de setembre 1714 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (català)
* Regiment de cavalleria Sant Jordi a Miquelets de Catalunya (català)
# Rennepont

Rennepont és un municipi francès situat al departament de l'Alt Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 180 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rennepont era de 180 persones. Hi havia 64 famílies de les quals 16 eren unipersonals (8 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 28 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 83 habitatges, 68 eren l'habitatge principal de la família, 6 eren segones residències i 9 estaven desocupats. Tots els 83 habitatges eren cases. Dels 68 habitatges principals, 60 estaven ocupats pels seus propietaris i 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 1 tenia dues cambres, 6 en tenien tres, 24 en tenien quatre i 37 en tenien cinc o més. 55 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 28 habitatges hi havia un automòbil i a 32 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rennepont el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 8 | 65 a 69 | 0 |
| 8 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 4 |
| 0 | 50 a 54 | 12 |
| 12 | 45 a 49 | 8 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 4 |
| 8 | 30 a 34 | 16 |
| 12 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 4 |
| 8 | 5 a 9 | 8 |
| 4 | 0 a 4 | 8 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 115 persones, 80 eren actives i 35 eren inactives. De les 80 persones actives 71 estaven ocupades (40 homes i 31 dones) i 9 estaven aturades (3 homes i 6 dones). De les 35 persones inactives 11 estaven jubilades, 17 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Rennepont hi havia 64 unitats fiscals que integraven 165 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 16.173 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rennepont a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rennepont a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Piula de matollar

La piula de matollar (Anthus caffer) és un ocell de la família dels motacíl·lids (Motacillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita sabanes àrides a les terres altes de l'extrem sud de Etiòpia, centre i sud de Kenya, nord de Tanzània, extrem sud-est de la República Democràtica del Congo, centre d'Angola, oest de Malawi, Zàmbia, centre de Zimbabwe, est de Botswana, extrem sud de Moçambic i nord-est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Piula de matollar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Grup al·lil

Un grup al·lil és un grup substituent emprat en nomenclatura de química orgànica de fórmula ${\ce {CH2=CH-CH2 -}}$.
El mot «al·lil» és compost de «al» que prové del mot llatí allium, 'all' i de la terminació «–il» usada en nomenclatura orgànica pels grups substituents. El 1844, el químic austríac Theodor Wertheim (1820–1864) aïllà un compost amb el grup al·lil a partir de l'extracte d'all i l'anomenà Schwefelallyl.

## Referències

* 1 2 Unió Internacional de Química Pura i Aplicada. Comissió de Nomenclatura de Química Orgànica. Guia de la IUPAC per a la nomenclatura de compostos orgànics : recomanacions del 1993 (incloent-hi les revisions, tant publicades com no publicades fins ara, de l'edició del 1979 de la Nomenclature of organic chemistry), febrer del 2017. ISBN 978-84-9965-333-4.
* ↑ «Al·lil». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.GDLC
* ↑ Wertheim, Theodor «Untersuchung des Knoblauchöls» (en alemany). Annalen der Chemie und Pharmacie, 51, 3, 1844, pàg. 289–315. DOI: 10.1002/jlac.18440510302.

## Bibliografia

* March, Jerry. Advanced Organic Chemestry. 4. Nova York: J. Wiley and Sons, 1992. ISBN 0-471-60180-2.
# Sheffield (Ohio)

Sheffield és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.949 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sheffield tenia 2.949 habitants, 1.089 habitatges, i 866 famílies. La densitat de població era de 105,2 habitants per km².
Dels 1.089 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,4% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 20,4% no eren unitats familiars. En el 16,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.816 $ i la renda mediana per família de 66.136 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.313 $ mentre que les dones 35.174 $. La renda per capita de la població era de 25.218 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sheffield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sheffield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Osini

Osini (en sard, Osini) és un municipi italià, dins de la Província de Nuoro. L'any 2007 tenia 947 habitants. Es troba a la regió de Quirra. Limita amb els municipis de Cardedu, Gairo, Jerzu, Lanusei, Loceri, Tertenia, Ulassai i Ussassai.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Tito Loi | Llista Cívica |
# Losera

El Losera (48) (en francès Lozère i en occità Losera) és un departament francès situat a la regió d'Occitània.

## Evolució demogràfica

| 1881 | 1891 | 1901 | 1911 | 1921 | 1931 |
| 150 768 | 135 527 | 128 866 | 122 738 | 108 822 | 101 859 |
| 1936 | 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 |
| 98 480 | 82 391 | 81 868 | 77 258 | 74 825 | 74 294 |
| 1990 | 1999 | 2006 | 2007 | |
| 72 825 | 73 509 | 76 806 | 76 880 | |
Note : de 1881 a 1954 : població total, de 1962 a 2007 : població sense dobles comptes.

## Història

El departament del Losera va ser creat durant la Revolució Francesa, el 4 de març de 1790 -en aplicació de la llei de 22 de desembre de 1789-. Coincideix en bona part amb l'antic bisbat del Gavaldà, el qual formava part de l'antiga província del Llenguadoc.

## Departament

El departament està dividit en dos districtes:
* Districte de Florac
* Districte de Mende

## Escut del Losera

Partit: 1r.: d'atzur, sembrat de flors de lis d'or (França antiga); 2n.: d'or, quatre pals de gules (Aragó modern).

## Vegeu també

* Llista de municipis del Losera
* Cantons del Losera
* Consell General del Losera
* Llista de monuments del Losera

## Enllaços externs

* Prefectura (en francès)
* Consell General del Losera Arxivat 2005-01-19 a Wayback Machine. (en francès)
* Parc de les Cévennes Arxivat 2005-12-31 a Wayback Machine. (en francès)
* Comité Departamental de Turisme
# Deana Lawson

Deana Lawson (Rochester, 1979) és una fotògrafa nord-americana. La seva obra versa especialment en temes d'intimitat, família, espiritualitat, sexualitat i estètica negra.
Els seus treballs han estat elogiats per la seva capacitat per a comunicar els matisos de les experiències afroamericanes en relació amb les qüestions socials, polítiques i econòmiques. Ha exposat en exposicions al Centre Internacional de Fotografia, el Museu d'Art Modern de Nova York, el Museu Americà de Whitney o l'Institut d'Art de Chicago. Fou destacable l'exposició ""New Fotography 2011” al Museu d'Art Modern de Nova York.
Fou guardonada amb els premis NYFA Fellowship (2006), Aaron Siskind Fellowship (2008) i Artist Fellowship (2008), de la Comissió de Cultura i Turisme de Connecticut.

## Referències

* 1 2 «Deana Lawson». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Lepthoplosternum altamazonicum

Lepthoplosternum altamazonicum és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones al Perú (fins a la confluència del riu Solimões amb el riu Japurá -Brasil-).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Reis, R.E. i C.C. Kaefer, 2005. Two new species of the neotropical catfish genus Lepthoplosternum (Ostariophysi: Siluriformes: Callichthyidae). Copeia 2005(4):724-731.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Reis, R.E., 1998. Systematics, biogeography, and the fossil record of the Callichthyidae: a review of the available data. p. 351-362. A: L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Recurva conjuncta

Recurva conjuncta és una espècie de platihelmint dugèsid que habita l'aigua dolça de l'illa de Cefalònia, Grècia.
El nom específic, que deriva de l'adjectiu llatí coniunctus (connectat), fa referència a la connexió genital-intestinal que es dona en aquesta espècie.

## Morfologia
### Morfologia externa

Els individus de R. conjuncta són allargats i prims. Presenten un cap arrodonit amb dos ulls.

### Morfologia interna

Els testicles estan posicionats dorsalment i es distribueixen al llarg de tota la llargària del cos.

## Referències

* 1 2 3 4 Sluys, Ronald; Solà, Eduard; Gritzalis, Konstantinos; Vila-Farré, Miquel; Mateos, Eduardo; Riutort, Marta «Integrative delineation of species of Mediterranean freshwater planarians (Platyhelminthes: Tricladida: Dugesiidae)» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 169, 3, 2013, pàg. 523-247. DOI: 10.1111/zoj.12077.
# Heitor Canalli

Heitor Canalli (Juiz de Fora, 12 de març de 1907 - Juiz de Fora, 21 de juliol de 1990) fou un jugador de futbol brasiler de la dècada de 1930.

## Trajectòria

Pel que fa a clubs, destacà principalment al Botafogo, on jugà en dues etapes entre 1929 i 1940. També fou internacional amb la selecció del Brasil, amb la qual disputà la Copa del Món de futbol de 1934, així com al Campionat sud-americà de l'any 1937 a l'Argentina, en la qual Brasil fou segon.

## Referències

* ↑ «Perfil a FIFA.com». FIFA. Arxivat de l'original el 2015-02-10. [Consulta: 17 març 2014].
* ↑ «Perfil a CBF.com». CBF. [Consulta: 17 març 2014].
# Grup consonàntic

Un grup consonàntic és l'articulació de diverses consonants seguides, sense que intervingui cap vocal, de manera que el so de cada consonant queda lligat i afectat pel de les veïnes. El grup consonàntic pot constituir l'atac (inici) o coda (final) d'una síl·laba o produir-se pel contacte entre consonants de diferents síl·labes. Sovint provoca assimilació de trets fònics entre sons.
No totes les llengües permeten l'existència de grups consonàntics, cada idioma regula a les seves normes en fonologia quan es pot produir i entre quins fonemes concrets. Exemples en català serien "blau" o "enmig", on s'aprecia un grup consonàntic que forma part d'una síl·laba sense afectació fonètica entre els sons, i un grup entre síl·labes amb canvi en el punt d'articulació per assimilació.

## Enllaços externs

* Grup consonàntic a UB.edu
# Osiris (cràter)

Osiris és un petit cràter d'impacte de la Lluna situat a la part sud-est de la Mare Serenitatis. Es troba al nord-est del petit cràter Dawes, i a l'oest dels Montes Taurus. A l'est-nord-est d'aquesta posició es localitza el lloc d'allunatge de la missió Apollo 17, a la vall de Taurus-Littrow.
* Localització d'Osiris (centre de la imatge)
* Fotografia de la missió LRO
Als seus voltants es localitzen altres petits cràters, com Isis, Robert i Mary (cap al nord-nord-oest) i Jerik (cap al sud). Així mateix, la rima Reiko i la rima Marcello parteixen del sector sud-est d'Osiris (amb aquest mateix rumb), i la catena Brigitte (que ho fa amb rumb sud-oest). Aquesta zona de la superfície és notable pels nombrosos elements que concentra.
Encara que se'ls coneix com a «cràters», Osiris i el proper Isis és probable que siguin petits cons volcànics.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Amezketa

Amezketa és un municipi de Guipúscoa, al País Basc.

## Eleccions municipals 2007

Cinc partits van presentar llistes en el municipi en les passades eleccions. Dues formacions independents, l'esquerra abertzale EAE-ANV, el PSE-EE i PP. Aquests van ser els resultats:
* Independents per Amezketa 1 : 243 vots (3 escons)
* Independents per Amezketa 2 : 177 vots (2 escons)
* Eusko Abertzale Ekintza - Acció Nacionalista Basca : 154 vots (2 escons)
* Partit Popular : 1 vot (0 escons)
* Partit Socialista d'Euskadi - Euskadiko Ezkerra : 0 vots (0 escons)
Aquests resultats van donar com a alcalde a Julián Sagastume Garmendia, per part d'una de les formacions independents que es van presentar. L'esquerra abertzale va assolir ser la tercera força més votada per darrere de les dues candidatures independents, i PSE-EE i PP no van assolir cap representació, el primer per no obtenir ni un sol vot, i el segon per obtenir solament un vot en tota la localitat.

## Persones il·lustres

* Francisco de Argañaraz y Murguía: fundador de la ciutat de San Salvador de Jujuy a l'Argentina.
* Fernando Bengoechea, conegut com a Pernando Amezketarra (1764-1823): bertsolari.
* Antton Karrera: dirigent d'Ezker Batua Berdeak a Guipúscoa i parlamentari basc des de 2001, condemnat al procés de Burgos.
* Pello Zabala (1943): frare franciscà, escriptor, presentador radiofònic i meteoròleg.
* Joxean Tolosa (1955): pilotari. Actualment és comentarista esportiu a Euskal Telebista.
# La Rebollera (el Meüll)

La Rebollera era un bosc de roures rebolls a cavall dels termes municipals de Castell de Mur, a l'antic terme de Mur, en territori del poble del Meüll, i de Tremp, a l'antic terme de Fígols de Tremp, en terres del poble de Puigverd, al Pallars Jussà.
Està situat al sud-est del Mas de Condó, a llevant de los Trossos de Condó i al sud-oest del Serrat del Pui.
# Versicles satànics

Els versicles satànics són uns suposats versicles de caràcter pagà revelats pel profeta Muhàmmad i que més tard haurien estat retirats de l'Alcorà. L'expressió, desconeguda en la terminologia tradicional musulmana, és atribuïda a l'orientalista i funcionari colonial britànic William Muir.
Aquest incident és considerat com a completament fals per la majoria de musulmans, per tant hauria estat mencionat en fonts primàries creïbles, especialment en la Sira Rassul Al·lah, primera biografia de Muhàmmad escrita per Ibn Ishaq (704-761). L'obra original d'Ibn Ishaq es va perdre, però diversos historiadors de renom es van basar en ella per a redactar llurs obres respectives: la història dels versicles en qüestió va ser repercutida per At-Tabarí, encara que no per Ibn Hixam. També la mencionen els historiadors Ibn Sad i Al-Waqidí.

## Contingut

La persecució duta a terme a la Meca contra els musulmans va provocar que, el 615, alguns d'ells s'exiliessin a Etiòpia, mentre que Muhàmmad va romandre a la ciutat en una situació difícil, perquè les autoritats el tenien assetjat en un edifici amb la intenció d'obligar-lo a rendir-se per la fam. Aleshores, Muhàmmad va rebre una nova revelació que va predicar: Al·là no és pas l'únic déu, sinó que les tres deesses principals de la Meca (Al-Lat, Al-Uzza i Al-Manat) també existeixen. Gràcies a aquesta revelació, es posà fi al setge contra Mahoma i els seus seguidors van poder tornar a la Meca.
Ara bé, amb aquesta darrera revelació Muhàmmad abjurava del monoteisme, que fins aleshores havia estat la base de la seva doctrina. Aquest important problema teològic va resoldre's posteriorment afirmant que aquesta revelació no havia vingut pas de Déu sinó de Satanàs. Tanmateix, aquesta solució presenta d'altres problemes: com és que Satanàs, és a dir, el Dimoni, va voler salvar el Profeta de Déu? Com és que Déu mateix no va salvar el seu Profeta?...

## Referències

* 1 2 3 Entrada Mohamet a Microsoft ® Encarta ® 2009. © 1993-2008 Microsoft Corporation. Tous droits réservés. (francès)
* ↑ John L. Esposito. The Oxford dictionary of Islam. Oxford University Press, 2003, p. 563. ISBN 978-0-19-512558-0.
* ↑ Rubin, Uri. Encyclopaedia of the Qurʾān. Georgetown University, Washington DC: Brill. «Muḥammad»

## Enllaços externs

* http://www.islamic-awareness.org/Polemics/sverses.html
* http://www.witness-pioneer.org/vil/Books/MH_LM/story_of_the_goddesses.htm
* http://www.bismikaallahuma.org/archives/2005/those-are-the-high-flying-cranes/
* http://www.islamonline.net/English/In_Depth/mohamed/1424/misconception/article04.shtml Arxivat 2003-12-05 a Wayback Machine.
* http://www.livingislam.org/n/stcr_e.html
# Grus

«Grus» té aquests significats:
* Constel·lació de la Grua anomenada Grus segons la Unió Astronòmica Internacional
* Urús popularment anomenat Grus, municipi de la Baixa Cerdanya
* Grus (gènere), gènere d'aus al qual pertany la grua (Grus grus).
Viccionari