OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rothenburg ob der Tauber

Rothenburg ob der Tauber és una ciutat de Baviera d'origen medieval, emmurallada, situada sobre el riu Tauber, aproximadament a 65 km a l'oest de Nuremberg. Dins de les muralles hi sobreviuen portes i torres de guaita de l'edat mitjana, cases de fusta, esglésies gòtiques i renaixentistes i carrers pavimentats amb llambordes. La seva població és d'uns 12.000 habitants i rep molts de turistes a l'estiu.

## Llocs d'interès
### Muralles

Tant les muralles com les torres dels segles xiii i xiv es conserven en molt bon estat i estan en part obertes al públic. L'entrada sud de la ciutat està vigilada per la Torre de l'Hospital, en alemany Spitaltor, gran bastió defensiu del segle xvi que protegeix dues places interiors, ovalades.

### L'Ajuntament

La part gòtica, amb el seu frontó dominat per una torre civil de 60 m, data del segle xiv. La part de l'edifici que dona sobre la plaça del mercat, en alemany Marktplatz, és d'estil renaixentista i té una torreta amb escala octogonal. Se'n pot visitar la Sala Imperial gòtica i les sales cobertes amb volta, que han estat condicionades com a museu. Des de dalt de la torre es gaudeix d'una bella vista sobre les teulades de la ciutat.

### L'Hospital

Del segle xvi i xvii, ocupa l'extrem sud del recinte conegut com la Punta del Capell. El Hegereiterhäuschen és un delicat pavelló amb teulada punxeguda i una torreta. Es pot pujar a la torre Kalkturm, que constitueix un magnífic mirador sobre els monuments de la ciutat i des de la qual s'accedeix al camí de ronda de les muralles.
# Rothenmühlenau

El Rothenmühlenau és un riu d'uns dotze quilòmetre al districte de Segeberg a Slesvig-Holstein (Alemanya). Naix al aigües mortes del Kiebitzholmer Moor al nord-oest de Negernbötel. Corre en direcció meridional cap a Rickling i després en direcció ponent cap a Heidmühlen al bosc de Segeberg (Segeberger Forst). Allà, en confluir amb el Radesforder Au forma l'Osterau poc abans l'antic molí d'aigua. El seu nom significa riu del molí vermell.
El 2014 s'hi van reconstruir uns meandres nous, que en alentir el cabal, han de servir per acollir i fer sedimentar la sorra abans que passi a l'Osterau. Al mateix moment es van crear ribes més naturals amb vegetació diversa i boscs de ribera de verns.

## Referències

* ↑ «Osterau – Sandfang Radesforder Au und Rothenmühlenau» (en alemany). Gewasserpflegeverband Osterau. Arxivat de l'original el 2018-05-23. [Consulta: 22 maig 2018].
* ↑ «Ausführungsplan Rothenmühlenau (pla dels meandres nous)» (jpg) (en alemany). GPV Osterau, 2014. Arxivat de l'original el 2018-05-23. [Consulta: 22 maig 2018].
* ↑ Voiges, Sabine «Heidmühlen: Zwei Auen bekommen ein neues Bett» (en alemany). Holsteinischer Courier, 15-10-2014.
# La Puerta

«La Puerta» té aquests significats:
* La Puerta (Texas), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Texas
* La Puerta (Trujillo), poble turístic i capital de la parròquia del mateix nom, pertanyent al municipi Valera de l'Estat Trujillo, República de Veneçuela
* La Puerta de Segura
# La idea de un lago

La idea de un lago és una pel·lícula dramàtica argentina del 2017 escrita i dirigida per Milagros Mumenthaler. La cinta està inspirada en Pozo de aire, llibre de Guadalupe Gaonay que va tenir aquest nom com a títol alternatiu.
La idea de un lago compta amb un repartiment format per Rosario Blefari (Un mundo misterioso, Verano), Juan Barberini (Hija única, El Incendio), Carla Crespo (Roma, Tan de repente), Malena Moiron i Juan Greppi, entre d'altres.
La pel·lícula es va estrenar mundialment en la secció oficial de la 69º edició del Festival de Locarno.

## Argument

Inés és fotògrafa, té 35 anys, viu en un apartament de dos ambients i està esperant un fill. Fa uns mesos es va separar de la seva parella i si bé la criança del fill serà compartida, està travessant un difícil moment en la seva vida així que, a manera de teràpia, decideix reunir en un llibre poemes personals i fotografies. A mesura que va agrupant totes aquestes imatges, la jove explora el seu passat i reflexiona sobre la relació que tenia amb la seva mare i el seu germà, la desaparició del seu pare el 1977 durant la dictadura i la importància que va tenir per a ella la casa d'estiu que tenien en el sud.

## Repartiment

* Carla Crespo: Inés.
* Rosario Bléfari: la mare d'Inés.
* Juan Bautista Greppi: Tomas.
* Malena Moiron: Inés.

## Premis i nominacions
### Participació en festivals de cinema

| Festival | Data d'esdeveniment | Categoria | Premi | Ref |
| Festival Internacional de Cinema de Locarno | 3 al 13 d'agost de 2016 | Leopard d'Or a la millor pel·lícula | Nominada | |

### Premis Sud

Aquests premis seran lliurats per l'Acadèmia de les Arts i Ciències Cinematogràfiques de l'Argentina al març de 2018.
| Any | Categoria | Candidat | Resultat |
| 2017 | Millor guió adaptat | Milagros Mumenthaler | Pendent |

## Crítica

* "Sense por de mirar a la càmera (és part del joc), sense por a ser massa literal, la pel·lícula reflexiona sobre un trauma (la repressió militar) des de la poesia. (…) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"
* "Una pel·lícula fascinant i de múltiples implicacions emotives. (...) l'enorme sensibilitat i capacitat per al detall i l'observació precisa de Mumenthaler converteixen a 'La idea d'un llac' en una experiència profunda i duradora."
* "El film no té la pàtina ni el vernís de la nostàlgia, com tampoc és un film testimonial en sentit polític. El que testimonia és el dolor i les ferides obertes."

## Referències

* ↑ «Con "La idea de un lago", la argentina Mumenthaler busca su segundo oro en Locarno» (en castellà). Télam.
* ↑ «“Hermia & Helena” compite en Locarno» (en castellà). Télam.
* ↑ «La idea de un lago». Allocine.
* ↑ «Festival de Locarno 2016» (en castellà). Premios Óscar Latinos.
* ↑ «Premios Sur 2017: todos los nominados» (en castellà). Premios Óscar Latinos.
* ↑ Vall, Pere «La idea de un lago». Fotogramas.
* ↑ Batlle, Diego «La idea de un lago». La Nación.
* ↑ Scholz, Pablo O. «La idea de un lago». Clarín.
# Rufí

Rufí (Rufinus) és el nom dels següents personatges:
* Rufí (ministre), alt funcionari romà
* Corneli Rufí, branca familiar de la gens Cornèlia.
* Publi Corneli Rufí (cònsol), dues vegades cònsol i una dictador.
* Publi Corneli Rufí (dictador 334 aC), dictador el 334 aC.
* Gai Vibi Rufí, cònsol sufecte el 22.
* Marc Antoni Rufí, cònsol el 131.
* Gai Cuspi Rufí, cònsol el 142.
* Licini Rufí, jurista romà
* Aule Juni Rufí, cònsol el 153.
* Marc Juni Rufí Sabinià, cònsol el 155.
* Triari Rufí, cònsol el 210.
* Rufí Tiranni o Turrani o Torà
* Rufí (poeta segle IV), poeta romà
* Rufí (bisbe) (614 - 633), bisbe de Tortosa
* Rufí (poeta), poeta grec
* Rufí d'Assís, primer bisbe d'Assís, mort el 238.
* Rufí I, bisbe de Bizanci entre l'any 284 i el 293
* Pilar Rufí i Bosch (1892-1969), soprano catalana
# La primavera romana de la senyora Stone

La primavera romana de la senyora Stone (títol original: The Roman Spring of Mrs. Stone) és una pel·lícula britànica de José Quintero estrenada el 1961. Ha estat doblada al català.

## Argument

L'actriu Karen Stone, que acaba d'interpretar el paper de Rosalinde a As You Like it de Shakespeare, decideix de posar fi a la seva carrera, ja que la seva interpretació ha estat jutjada dolenta per la crítica. Molt orgullosa, als 50 anys es nega a envellir. El seu marit, 20 anys més gran, està molt malalt però decideixen marxar de vacances, direcció Itàlia. A l'avió té una crisi cardíaca i ell mor. Ella es queda sola a Roma en un pis amb terrassa i vistes a una font. Meg, una amiga que és de pas, li aconsella tornar a casa, i sobretot si ella es queda, de desconfiar d'aquesta fauna de gent afortunada. Karen es troba bé aquí.
Sola, bonica i sobretot rica es converteix en la presa de la Contessa Madge que li presenta un jove Paolo di Leo. Es deixa veure amb altres dones. La Contessa apressa Paolo per recuperar uns diners. Un dia Paolo li demana una important suma de diners per a un dels els seus amics. No respon. Té freqüents altercats i Paolo li retreu que no hagi respost a la petició de diners. Pretexta una ruptura. Ella el segueix a Roma i el veu amb una dona. Entren en un hotel. De tornada al seu pis crida Meg que torna d'un reportatge i torna a casa aquell vespre. A l'hotel on allotjava Meg li diuen que ha marxat a l'aeroport.
A la vora de la font situada al peu de la seva residència hi ha permanentment un individu, un rodamón. Quan Karen va a la ciutat la segueix però mai no té oportunitat de demanar-li l'objecte dels seus tripijocs. Després de la seva crida a Meg llança les claus del seu pis a l'individu, que grimpa les escales, entra a l'habitació, es dirigeix cap a la butaca on ella està asseguda. Pantalla Negre. The End.

## Repartiment

* Vivien Leigh: Karen Stone
* Warren Beatty: Paolo di Leo
* Lotte Lenya: Contessa
* Coral Browne: Meg
* Jill St John: Barbara

## Al voltant de la pel·lícula

L'espectador ha d'imaginar-se el final: és més que probable que Mrs. Stone serà assassinada. Però per quin motiu ha decidit posar fi als seus dies?
Lotte Lenya ha estat seleccionada el 1961 per al seu paper de la Contessa en la categoria Oscar a la millor actriu secundària (el guardó serà tanmateix per Rita Moreno pel paper d'Anita a West Side Story). El guió és ben lluny de la novel·la La Primavera romana de Mrs Stone.

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1962: Oscar a la millor actriu secundària per Lotte Lenya
* 1962: Globus d'Or a la millor actriu secundària per Lotte Lenya

## Bibliografia

* Monthly Film Bulletin, Número 338 (anglès)
* Sight and Sound, primavera 1962, p. 104 (anglès)

## Referències

* ↑ esadir.cat. La primavera romana de la senyora Stone. esadir.cat.
* ↑ «The Roman Spring of Mrs. Stone». The New York Times.
# Roberto Emílio da Cunha

Roberto Emílio da Cunha, conegut com a Roberto, (Niterói, 20 de juny de 1912 - Rio de Janeiro, 20 de març de 1977) fou un jugador de futbol brasiler de les dècades de 1920 i 1930.

## Trajectòria

Durant la seva carrera entre els anys 1923 i 1941 defensà els colors de dos equips, el Flamengo i el São Cristovão. Fou internacional amb la selecció del Brasil, amb la qual disputà el Mundial de 1938, on jugà dos partits i marcà un gol.

## Referències

* ↑ «Todos os brasileiros - 1938» (en portuguès). FolhaOnline, 09-12-2005. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Roberto Emílio da Cunha Fitxa i estadístiques a la FIFA
# La pesá

La pesá és una tradició del Baix Segura i la seua capital, Oriola, típica del dia de Sant Antoni. Consisteix en un porrat o mocadorada que inclou diferents tipus de dolços, com ara les Bolas de San Antón, boles de caramel artesanals. A Catral és típica del dia de Santa Àgueda amb les Bolicas de Santa Àgueda.
Entre els dolços tradicionals, a banda de les bolas o bolicas, hi trobem torró de panís, pamfígol o dàtils a Oriola, mentre que a Catral, a banda de llepolies i fruits secs, trobem que hi destaca el torró.

## Referències

* 1 2 «Hechas para el paladar de la Vega Baja». Información, 13-01-2011. [Consulta: 9 febrer 2021].
* 1 2 BENALOY, JOAQUÍN. «Una romería de dulce tradición en Catral». Información, 31-01-2019. [Consulta: 3 juliol 2021].
* ↑ «"La pesá", los charlatanes y las mascotas vuelven a llenar de tradición un San Antón adelantado». Canal Vega TV, 13-01-2014.
* ↑ «Romería de Santa Águeda, algo que descubrir.» (en espanyol europeu). [Consulta: 3 juliol 2021].
# La súplica de l'amant

La súplica de l'amant (títol original: All Forgotten; Lover's Prayer als Estats Units) és una pel·lícula anglo-estatunidenca de Reverge Anselmo estrenada l'any 2001, on Kirsten Dunst encarna la jove Zinaida. Ės una adaptació de la novel·la Primer Amor de l'autor rus Ivan Turguénev. Ha estat doblada al català.

## Argument

Al començament de l'estiu de 1833, Vladimir Petrovitch, amb setze anys, prepara sense zel excessiu els seus exàmens d'entrada a la universitat a la propietat dels seus pares, no lluny de Moscou. Cau perdudament enamorat de Zinaida, jove de vint-i-un anys d'una singular bellesa, a qui observa de darrere la tanca que separa el seu jardí del parc. És de fet la seva veïna instal·lada fa poc a la casa contigua i que viu allà amb la seva mare, la princesa Zassekine, arruïnada i reduïda a una existència miserable.
La jove reuneix freqüentment a casa d'ella una pila d'admiradors amb qui es diverteix posant-los gelosos o empenyent-los a cometre multitud de ximpleries. Troba un dia el pare de Vladimir, un home seductor i autoritari. Sucumbeix al seu encant i acaben alguns dies més tard per citar-se al jardí, una nit.
Vladimir, que els ha espiat, es torna boig de rabia comprovant la terrible veritat. Només després d'haver tornat als seus estudis arribarà a curar d'aquesta lesió i a desfer-se de l'encanteri d'aquesta passió devastadora. Pel que fa a Zenaida i al seu pare, són tots dos copejats per una sort tràgica: la primera - que s'ha casat - mor durant el part i el segon en un atac cardíac, deixant al seu fill una última carta a la qual l'exhorta a guardar-se de l'amor.

## Repartiment

* Kirsten Dunst
* Julie Walters
* Geraldine James
* Nathaniel Parker
* Nick Stahl

## Nominacions

* Kirsten Dunst ha estat candidata als premis DVD Exclusive pel seu paper.

## Referències

* ↑ «La súplica de l'amant». esadir.cat.
* ↑ «Premier amour». [Consulta: 21 abril 2018].
# La taberna del Buda

La taberna del Buda és el tercer àlbum d'estudi del grup Café Quijano. Va eixir a la venda en el mercat espanyol en 2001. El CD conté 11 cançons originals i una reedició de la cançó Otra vez (Qué pena de mí) cantada amb Olga Tañón.

## Llista de cançons

| Número | Títol | Duració |
| 1 | Nada de ná | 3:42 |
| 2 | De piratas | 3:50 |
| 3 | Desde Brasil | 3:53 |
| 4 | Lucía, la corista | 4:20 |
| 5 | Qué le debo a la vida | 4:02 |
| 6 | En aquel hotel jamaicano | 3:53 |
| 7 | La taberna del Buda | 3:49 |
| 8 | Otra vez (Qué pena de mí) | 4:19 |
| 9 | Las llaves de Raquel | 3:54 |
| 10 | Qué poca cosa | 4:10 |
| 11 | En mis besos | 3:36 |
| 12 | Otra vez (Qué pena de mí)* | 4:19 |
* (*) - cantada a duo amb Olga Tañón
# La taberna fantástica

La taberna fantástica és una obra de teatre de Alfonso Sastre, escrita el 1966 i estrenada el 1985. Va ser editada per l'Editorial Càtedra el 1990.

## Argument

Després de la mort de la seva mare, Rogelio, el Rojo - en crida i cerca per matar a un guàrdia civil- es reuneix amb la seva colla de quinquis, joves delinqüents i desarrelats en la taverna de Luis, en un barri marginal madrileny. Allí l'ambient es va caldejant a mesura que els joves s'emborratxen. Conten les seves gestes, riuen i s'enreden en una refrega que acaba amb la mort de Rogelio, apunyalat per El Carburo. Després del succés, tots elogien al mort.

## Adaptacions

L'obra es va reestrenar l'11 de desembre de 2008 en el Teatre Valle-Inclán, a Madrid. El director va ser Gerardo Malla, l'escenògraf va ser Quim Roy i el repartiment estava conformat per Antonio de la Torre, Paco Casares, Carlos Marcet, Félix Fernández, Saturnino García, Celia Bermejo i Miguel Zúñiga.

### Versió cinematogràfica

La taberna fantástica es va estrenar el 1991, dirigida per Julián Marcos, amb música de José Luis Cid Aranda i el repartiment estava conformat per Rafael Álvarez "El Brujo", Agustín González, José Soriano, Germán Cobos, José María Cañete, Walter Vidarte, Maite Brik, Juan Luis Galiardo, Francisco Rabal, Antonio Gamero i Mariano Venancio.

## Premis

* Premio Nacional de Teatro, 1985.

## Referències

* ↑ La taberna fantástica. Tragedia fantástica de la gitana Celestina. Edición de Mariano de Paco. Editorial Cátedra. ISBN 84-376-0966-6
* ↑ «Una taberna legendaria». Diari ABC, 12-12-2008.

## Enllaces externs

* La taberna fantástica a YouTube Representació al Círculo de Bellas Artes i emesa per TVE el 15 de febrer de 1988.
# Roc de Curet

El Roc de Curet és una formació rocosa i muntanya de 850,1 m alt del límit dels termes comunals de Tarerac i de Campossí, el primer de la comarca del Conflent, i el segon, de la de la Fenolleda, a la Catalunya del Nord el primer i a Occitània el segon, si bé en una comarca històricament unida a la Catalunya del Nord. És, per tant, un dels límits septentrionals dels Països Catalans.
És és a la zona nord-occidental del terme de Tarerac i a la sud-oriental del de Campossí,

## Referències

* ↑ El Roc de Curet en els ortofotomapes de l'IGN
# Lakewood (Ohio)

Lakewood és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2007 tenia 54.765 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lakewood tenia 56.646 habitants, 26.693 habitatges, i 12.545 famílies. La densitat de població era de 3.940,7 habitants/km².
Dels 26.693 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 34% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 53% no eren unitats familiars. En el 43,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,09 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 37,2% entre 25 i 44, un 20,1% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.527 $ i la renda mediana per família de 53.433 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.513 $ mentre que les dones 30.370 $. La renda per capita de la població era de 23.945 $. Aproximadament el 6,1% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lakewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lakewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Lakewood (Colorado)

Lakewood és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2008 tenia 140.989 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lakewood tenia 144.126 habitants, 60.531 habitatges, i 36.500 famílies. La densitat de població era de 1.338 habitants per km².
Dels 60.531 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,1% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 32,4% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.109 $ i la renda mediana per família de 57.171 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.800 $ mentre que les dones 31.128 $. La renda per capita de la població era de 25.575 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lakewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lakewood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
# AHP

AHP té els següents significats:
* Arxiu Històric de Poblenou, arxiu de documentació històrica del barri del Poblenou de Barcelona
* Alfred Hitchcock Presents, sèrie de televisió dels Estats Units
* Analytic hierarchy process, tècnica d'investigació operativa per a ajudar en la presa de decisions
# AI

«AI» té aquests significats:
* Informàtica: AI són les sigles en anglès d'Intel·ligència Artificial
* Drets Humans: AI són les sigles d'Amnistia Internacional
* Cinema: A.I. Artificial Intelligence, pel·lícula de Steven Spielberg
* Política: AI (política), partit polític espanyol
* Còmic: Ai (manga), personatge de la sèrie Detectiu Conan
* Geografia:
** riu Ai, riu d'Assam (Índia)
** riu Ai (Rússia), riu de Rússia
** muntanyes Ai, a Nakhtxivan
* Història:
** Ciutat de Canaan. Vegeu Ai (ciutat)
** Ay o Ai, faraó
Viccionari
# 433

El 433 (CDXXXIII) fou un any comú començat en diumenge del calendari julià.

## Esdeveniments

* Petroni Màxim esdevé cònsol de l'Imperi Romà d'Occident.
* Pere Crisòleg esdevé el primer arquebisbe metropolità de Ravenna.

## Referències

* ↑ Melton, 2014, «433».

## Bibliografia

* Melton, J. G. Faiths Across Time: 5,000 Years of Religious History (en anglès). Volum 1. ABC-CLIO, 2014. ISBN 978-1-61069-025-6.
# (847) Agnia

Agnia és l'asteroide número 847. Va ser descobert per l'astrònom Grigori Neüimin des de l'Observatori de Simeiz, el 2 de setembre de 1915. La seva designació provisional era 1915 XX. Fa aproximadament 28 km de diàmetre.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* 1 2 3 4 5 6 7 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
# La Sala (Losera)

La Sala (en francès La Salle-Prunet) és un municipi del departament francès del Losera, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera
# La Sala (Sant Pere de Torelló)

La Sala és una masia de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La Sala és una antiga masia situada al veïnat de Baix de Sant Andreu de la Vola. D'estructura semirectangular consta de planta baixa (quadres) i primer pis (habitatge). Els murs, que s'aixequen sobre la roca mare que aflora en aquest indret carener, són fets de pedra unida amb argamassa i amb parts arrebossada també d'argamassa.
Gaudeix d'unes vistes excel·lents de la plana de Vic a migdia i de la vall del Fornés a l'oest, tot i que s'han vist negativament influenciades pel gran impacte de les obres de l'eix Vic-Olot, la qual passa molt a prop de la casa.

## Història

La Sala és una masia gran del terme del Veïnat de Baix de Sant Andreu de la Vola. Consta en el cens de la Vola i Curull del 1780. Segons fonts bibliogràfiques de l'Agrupació Fotogràfica de Sant Pere de Torelló l'antiguitat del mas data de l'any 1553. Es tracta d'una casa més omenys ben conservada, habitada, que manté una certa activitat agropecuària i que té una història llarga.

## Referències

* 1 2 3 «La Sala». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].