OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cenizas del cielo

Cenizas del cielo és una pel·lícula espanyola del 2008, reivindicativa i amb missatge ecologista, dirigida per José Antonio Quirós, qui persevera amb la denúncia social iniciada amb Pídele cuentas al Rey. Es tracta d'una història sobre "llocs impossibles" i "la incapacitat de l'home per a vèncer el progrés". Està rodada a la vall de La Ribera, Gijón, Mieres, Morcín i Oviedo.

## Sinopsi

Pol Ferguson és un escocès aventurer que viu d'escriure guies turístiques recorrent Espanya en una autocaravana. Mentre visita el Nord d'Espanya per acabar la seva última publicació sobre Astúries, de la que només té referències per la princesa i un pilot de Fórmula 1, es queda tirat a Valle Negrón, prop d'una central tèrmica. Això el duu a fer-se amic de Federico, un pagès que creu que ala central tèrmica, que contamina la vall, haurà de tancar gràcies al protocol de Kyoto. Gràcies a Federico coneix la vida dels habitants de la vall: Cristina, una dona amb dos fills, una parella que creu que no pot tenir fills per culpa de la central, un miner prejubilat obsessionat amb el golf, i un pescador que pesca de tot excepte peixos. A poc a poc, Ferguson s'implicarà en la lluita de Federico contra la central tèrmica.

## Repartiment

* Celso Bugallo ... Federico
* Gary Piquer ... Paul Ferguson
* Clara Segura ... Cristina
* Beatriz Rico ... Tati
* Fran Sariego ... Mario
* Txema Blasco ... Manolo
* Eduardo Antuña ... Raúl

## Recepció i premis

La pel·lícula, que tenia un pressupost de 1.750.000 euros, va rebre una subvenció de 400.000 euros de la Junta General del Principat d'Astúries i el suport de TVE, TV3 i els ajuntaments de La Ribera, Gijón i Mieres.
Va guanyar el Gran Premi Toyota Herat, el segon més important del Festival Internacional de Cinema de Tòquio i fou nominat al Goya al millor guió original.

## Referències

* ↑ "Cenizas del cielo", un filme sobre la incapacidad humana frente al progreso, Público, 3 de novembre de 2008
* ↑ Cenizas del cielo a Fotogramas
* ↑ José Antonio Quirós viaja a Gijón para presentar Cenizas del cielo, La Opinión de Zamora, 5 de novembre de 2008
* ↑ José Antonio Quirós viaja a Gijón para presentar Cenizas del cielo, Levante-EMV, 5 de novembre de 2008
* ↑ 'Cenizas del cielo' consigue un premio en el Festival de Tokio, Diario de Pontevedra, 3 de novembre de 2008
* ↑ Cenizas del cielo al web dels Goya
# Pascual Tomás Taengua

Pascual Tomás Taengua (València 1893-1972) fou un sindicalista valencià. Treballà com a obrer metal·lúrgic i es va integrar a les Joventuts Socialistes d'Espanya, de manera que el 1930 fou escollit secretari general de la Federació Siderometal·lúrgica i membre del Comitè Nacional d'UGT. Després de la guerra civil espanyola aconseguí fugir a França i el 1944 fou escollit secretari general d'UGT, mentre que l'interlocutor a nivell internacional fou Trifón Gómez. El 1969 deixà la secretaria a causa d'una greu malaltia, fou substituït per Manuel Muiño i va tornar a València, on va morir el 1972.

## Referències

* ↑ Armengol, Montse «La repressió franquista Entre l'exili i la clandestinitat». El fil roig, 2013, pàg. 99 [Consulta: 3 maig 2021].
# Pas del Llop

«Pas del Llop» té aquests significats:
* Pas del Llop (Abella de la Conca), collada entre els municipis d'Abella de la Conca i Conca de Dalt (Pallars Jussà)
* Pas del Llop (Arles), lloc de la comuna d'Arles, al Vallespir, a l'extrem occidental del terme.
* Pas del Llop (Castissent), collada entre els municipis de Sant Esteve de la Sarga i Tremp, al Pallars Jussà.
* Pas del Llop (Cornellà de la Ribera), collada als límits dels municipis de Cornellà de la Ribera i Montner, al Rosselló.
* Pas del Llop (Montsec), collada entre els municipis d'Àger, a la Noguera, i de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà.
# Cerealis

«Cerealis» té aquests significats:
* Sextus Cerealis, general romà
* Anici Cerealis, cònsol designatus l'any 65
* Cívic Cerealis, senador romà i procònsol
* Juli Cerealis, poeta romà
* Quint Petili Cerealis, general romà
# Charlotte (Carolina del Nord)

Charlotte és una ciutat situada al Comtat de Mecklenburg, a l'estat de Carolina del Nord dels Estats Units d'Amèrica. Té uns 700.000 habitants, que la fa la divuitena ciutat més poblada dels Estats Units. La seva densitat és de poc menys de 1.000 per km². Dos dels bancs més importants del país, Wachovia i Bank of America, tenen la seva seu corporativa a Charlotte.

## Ciutats agermanades

* Arequipa, Perú
* Baoding, Xina
* Breslau, Polònia
* Krefeld, Alemanya (1986)
* Kumasi, Ghana
* Llemotges, França
* Vorónej, Rússia

## Enllaços externs

* Pàgina Oficial de Charlotte (anglès)
Viccionari
# Pedro Del Campo Zafra

Pedro Del Campo Zafra (Madrid, 4 d'abril de 1968) és un exfutbolista espanyol, que ocupava la posició de defensa. Va militar en primera divisió a les files del RCD Mallorca (90/91) i Sevilla FC (91/94). En total, va jugar 62 partits a la màxima categoria. La seua campanya més destacada va ser la 92/93, en la qual va disputar 24 partits. També va jugar a les files de l'Elx CF.

## Referències

* ↑ Roig, Joan. «Debut de Pedro Del Campo» (en castellà), 14-04-1991. [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ Fernández, Manuel. «Marcos y Del Campo, los primeros tránsfugas» (en castellà), 04-03-2016. [Consulta: 17 març 2024].
* ↑ «Magistral debut del exbalearico Pedro Ortiz con el Sevilla FC» (en castellà). Cope, 16-08-2021. [Consulta: 17 març 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Del Campo
# Peacham

Peacham és una població dels Estats Units a l'estat de Vermont. Segons el cens del 2000 tenia 665 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Peacham tenia 665 habitants, 263 habitatges, i 184 famílies. La densitat de població era de 5,5 habitants per km².
Dels 263 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 19,8% entre 25 i 44, un 32,5% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.000 $ i la renda mediana per família de 50.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 43.393 $ mentre que les dones 22.344 $. La renda per capita de la població era de 19.808 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Peacham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Peacham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alexandre II (papa)

Alexandre II, nom que Anselm da Baggio (Milà, ? – Roma, 21 d'abril de 1073) va triar quan va ser elegit papa de l'Església catòlica del 1061 al 1073.
A la mort de Nicolau II, la noblesa romana i els bisbes llombards es dirigeixen a l'emperador apliqui el seu privilegi de designar un nou papa. El cardenal Hildebrand, però, futur papa Gregori VII, sense tenir en compte el dret imperial i basant-se en els drets que s'havien aprovat el 1059 al sínode de Melfi sobre l'elecció papal, s'avança i fa elegir papa el bisbe de Lucca, Anselmo di Baggio, que pren el nom d'Alexandre III.
Els consellers d'Enric IV, aleshores d'onze anys, consideren que, segons la Constitutio Lotharii i al Privilegium Othonis, era l'emperador que tenia dret d'aprovar –o no– tota elecció papal. En reacció Enric IV nomena el bisbe de Parma, Pietro Cadalus, com a antipapa que pren el nom d'Honori II.
Però el nomenament de l'antipapa Honori no té suport ni tan sols a Alemanya, la qual cosa provoca el cop d'estat de Kaiserswerth de 1062, per la qual cosa Agnès d'Aquitània, la mare de l'emperador, es veu obligada a cedir la regència als arquebisbes Anno de Colònia i Adalbert de Bremen que intenten un aproximament al papa Alexandre II i van reeixir d'obtenir en el sínode de Màntua de l'any 1064 la destitució i excomunió d'Honori II.
Continua com els seus predecessors, lluitant contra la simonia i el nicolaisme, així com l'enfrontament amb l'emperador del Sacre Imperi, Enric IV, a qui va obligar a mantenir el seu matrimoni amb Berta de Savoia.; i en el que es pot considerar un precedent de la lluita de les investidures, va excomunicar els consellers de l'emperador al considerar-los instigadors de la consagració com a arquebisbe de Milà del candidat imperial.
En la disputa entre les diòcesis de Tarragona i Barcelona sobre la juridicció sobre el monestir de Santes Creus, va atorgar la independència a l'abadia. Per butlla papal va posar el monestir de Valldemaria de Maçanet de la Selva sota la direcció del monestir cistercenc de Sant Feliu de Cadins.
El 1063, va transformar la reconquesta hispànica en guerra santa en concedir indulgència plena als soldats que participessin en la Croada de Barbastre.
Va morir el 21 d'abril de 1073.

## Referències

* 1 2 «Alexandre II». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ Black-Veldtrup, Mechthild. Kaiserin Agnes: 1043-1077 quellenkritische Studien (en alemany), 1995, p. 360. ISBN 3412026956.
* ↑ Schneider, Fedor. «Annone II, santo» (en italià). Enciclopedia Italiana, 1929. [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ Salat, Xavier. «Història del monestir de Santes Creus». [Consulta: 21 juliol 2023].
* ↑ «El Monestir cistercenc de Sant Feliu de Cadins, de Cabanes». CRAE, 10-02-2021.
* ↑ Vergés i Pons, Oliver «De la guerra territorial a la guerra religiosa. Els contactes transpirinencs entre Urgell i Roma i l'arribada de la idea de croada al món urgellenc del segle XI». Annals del Centre d'Estudis Comarcals del Ripollès, 27, 2016, pàg. 99–111. ISSN: 1137-0378.
# Premi Alfred P. Sloan

El Premi Alfred P. Sloan és un guardó que des del 2003 es concedeix cada any en el marc del Festival de Cinema de Sundance. El premi s'atorga a un llargmetratge que se centri en la ciència o la tecnologia com a temes, o bé que tingui com a protagonista principal un científic, enginyer o matemàtic. El guanyador rep un premi de vint mil dòlars aportats per la Fundació Alfred P. Sloan.

## Films guanyadors

| Any | Pel·lícula | Director | Escriptor(s) |
| 2003 | Dopamine | Mark Decena | Mark Decena & Timothy Breitbach |
| 2004 | Primer | Shane Carruth | Shane Carruth |
| 2005 | Grizzly Man | Werner Herzog | Werner Herzog |
| 2006 | The House of Sand | Andrucha Waddington | Elena Soarez |
| 2007 | Dark Matter | Chen Shi-zheng | Billy Shebar |
| 2008 | Sleep Dealer | Alex Rivera | Alex Rivera & David Riker |
| 2009 | Adam | Max Mayer | Max Mayer |
| 2010 | Obselidia | Diane Bell | Diane Bell |
| 2011 | Another Earth | Mike Cahill | Mike Cahill & Brit Marling |
| 2012 | Robot & Frank | Jake Schreier | Christopher Ford |
| 2012 | Valley of Saints | Musa Syeed | Musa Syeed |
| 2013 | Computer Chess | Andrew Bujalski | Andrew Bujalski |
| 2014 | I Origins | Mike Cahill | Mike Cahill |

## Vegeu també

* Alfred P. Sloan

## Notes

* 1 2 3 «Sundance Film Festival Films Honored 1985-2007» (PDF). Sundance Institute. Arxivat de l'original el 2009-03-27. [Consulta: 22 agost 2011].
* ↑ «House of Sand Wins Alfred P. Sloan Prize at 2006 Sundance Film Festival» (PDF). Sundance Institute, 27-01-2006. Arxivat de l'original el 2007-04-03. [Consulta: 22 agost 2011].
* ↑ «2007 Sundance Film Festival Announces Jury and Audience Awards» (PDF). Sundance Institute, 27-01-2007. Arxivat de l'original el 2013-10-29. [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ «Sleep Dealer Wins Alfred P. Sloan Prize at 2008 Sundance Film Festival» (PDF). Sundance Institute, 25-01-2008. Arxivat de l'original el 2012-09-18. [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ Bates, Bridgette. «Awards Celebrate 2009 Storytellers». Sundance Institute, 25-01-2009. Arxivat de l'original el 2010-03-19. [Consulta: 22 agost 2011].
* 1 2 «Adam (2009)». IMDb: The Internet Movie Database. [Consulta: 13 març 2009].
* ↑ «Sundance/Alfred P. Sloan Fellowship and Commissioning Grants Also Announced». Sundance Institute, 29-01-2010. Arxivat de l'original el 25 de setembre 2012. [Consulta: 4 gener 2015].
* ↑ Andrew Stewart «'Earth' awarded Sundance's Sloan prize». Variety, 28-01-2011 [Consulta: 29 gener 2011]. De subscripció o mur de pagament
* 1 2 «Alfred P. Sloan Feature Film Prizes Awarded to Robot & Frank and Valley of Saints at 2012 Sundance Film Festival». Sundance Institute, Jan 27, 2012 [Consulta: de gener 4, 2015]. Arxivat de juny 26, 2012, a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el de juny 26, 2012. [Consulta: de gener 4, 2015].
* ↑ «2013 Sundance Film Festival Announces Feature Film Awards». Sundance Institute, 26-01-2013. Arxivat de l'original el 20 d’abril 2013. [Consulta: 31 gener 2013].
* ↑ «2014 Sundance Film Festival Announces Feature Film Awards». Sundance Institute, 25-01-2014. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2014. [Consulta: 25 gener 2014].
# 351 aC

El 351 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Pètic i Crispí (o, més rarament, any 403 ab urbe condita o de la Fundació de Roma). L'ús del nom «351 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àsia Menor

* Idrieu, sàtrapa de Cària, puja al tron succeint a la seva germana Artemísia II, la viuda de Mausol.

### Antiga Grècia

* Falec, general de la Fòcida i fill d'Onomarc, a la mort del seu oncle Faïl·los es converteix en el cap de l'exèrcit foci. Com que encara és molt jove, va quedar sota la custòdia de Mnàsees, però aquest va morir poc després en una batalla contra els beocis i Falec, malgrat la seva joventut, assumeix el comandament i dirigeix la guerra amb èxit divers.

### Sicília

* Leptines, militar i polític siracusà s'uneix a Cal·lip per expulsar la guarnició que Dionís el Jove tenia a Rhègion. Restaura la nominal independència de la ciutat que de fet sembla que va seguir ocupada pels seus mercenaris.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Gai Sulpici Pètic i Tit Quinti Pennus Capitolí Crispí. Sulpici Pètic va ser nomenat interrex per organitzar els comicis d'on va sortir elegit. Capitolí Crispí va dirigir la guerra contra els faliscs. No va lliurar cap batalla, però va assolar aquell país.
* Tarquínia aliada amb les ciutats de Falerii i Cere feien la guerra a Roma, fins que aquest any acorden una treva per 40 anys.
* Gai Marci Rútil és el primer censor d'origen plebeu.

## Necrològiques

* Faïl·los de la Fòcida, cau malalt després d'un somni i finalment mor a continuació d'una llarga i dolorosa malaltia. Molts van atribuir la seva mort a l'ús que per la guerra havia fet dels tresors sagrats, i especialment per haver donat ornaments consagrats a les seves amants i la seva dona.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 42
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 35-38
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 45
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VII, 9, 11, 18
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 22
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, VII, 17
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XVI, 61
# Organització territorial de Croàcia

La principal divisió administrativa de la República de Croàcia són els comtats. Per sota d'això, ja hi ha les unitats municipals.

## Nivell major

Els comtats (en croat, županije; el plural és županija) són les principals subdivisions territorials de Croàcia. Modernament (des del 1992), hi ha un total de 21 comtats al país (20 comtats i la ciutat de Zagreb), que podem agrupar en quatre grans regions històriques:
* A la Croàcia central:
** Zagreb
** Krapina-Zagorje
** Sisak-Moslavina
** Karlovac
** Varaždin
** Koprivnica-Križevci
** Bjelovar-Bilogora
** Međimurje
** Ciutat de Zagreb
* A Ístria, la costa del nord i les muntanyes de Croàcia:
** Primorje-Gorski Kotar
** Lika-Senj
** Istria
* A Eslavònia:
** Virovitica-Podravina
** Požega-Slavonia
** Brod-Posavina
** Osijek-Baranja
** Vukovar-Syrmia
* A Dalmàcia:
** Zadar
** Šibenik-Knin
** Split-Dalmàcia
** Dubrovnik-Neretva

## Nivell menor

La subdivisió administrativa de menor nivell a Croàcia són les ciutats (en croat, grad; el plural és gradovi) i els municipis (en croat, općina; el plural és općine). El 2006, hi havia a Croàcia un total de 127 ciutats i 429 municipis.
# Parc Nacional de Nouabalé-Ndoki

El Parc Nacional Nouabal-Ndoki és un parc nacional de la República del Congo. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1993, amb el nom de Trinacional de la Sangha conjuntament amb el Parc Nacional de Lobéké al Camerun, i el Parc Nacional Dzanga-Ndoki a la República Centreafricana.

## Parc

Fundat el 1993, al nord del Congo, que és majoritàriament poblat per elefants, i hominoïdeus que van des del goril·la de les planes occidental als ximpanzés i bongó. Són 3.921,61 km² de selva tropical verge sense ocupació humana en el seu interior i amb poca població en els pobles perifèrics. Els boscos tenen una rica biodiversitat de 300 espècies d'aus, més de 1.000 espècies de plantes i arbres que inclouen caobes en perill d'extinció.
En la conferència de Ministres de Boscos de la Comissió de Boscos de l'Àfrica central (COMIFAC), es va resoldre d'establir dins de la conca del Congo, la zona del riu Sangha, la Trinacional de la Sangha, amb una superfície total de 2.800.000 hectàrees que abasta la Reserva Especial de Dzanga Sangha (la segona àrea més gran al món) a la República Centreafricana, que incorpora en el seu àmbit el Parc Nacional de Nouabalé-Ndoki a la República del Congo (Brazzaville) i el Parc Nacional de Lobéké al Camerun. El concepte de crear parcs reservats sorgí en la dècada de 1980 amb la idea que els elefants salvatges que es movien lliurement en tota la regió dels tres parcs estiguessin protegits dels caçadors furtius i de la indústria de la fusta.
El Parc Nacional de Nouabalé-Ndoki, gestionat per la WCS Congo, en col·laboració amb el Ministeri de Silvicultura, és un dels cinc protocols signats entre aquests, i s'hi especifica la responsabilitat de cada soci del protocol per garantir la protecció de les àrees sota les normes internacionals definides.
Mbeli Bai és una àrea específica dins del parc on resideixen els goril·les i els visitants venen regularment a veure'ls.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Sangha Trinational» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2021].
* ↑ «Congo Rainforest and Basin | Places | WWF» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2021].
# Beverly Hills (cançó)

* Per a altres significats, vegeu «Beverly Hills (desambiguació)».
"Beverly Hills" és el primer senzill del cinquè àlbum d'estudi, Make Believe, del grup estatunidenc Weezer. Llançada el 29 de març de 2005, aquesta cançó es convertí en l'èxit comercial més important de la banda fins al llançament de "Pork and Beans" l'any 2008.

## Informació

El videoclip fou dirigit per Marcos Siega i filmat a la Mansió Playboy, tot i que realment no està situada a Beverly Hills. El propietari de la mansió i de la revista Playboy, Hugh Hefner, realitza un cameo a l'inici del videoclip. Stephanie Eitel i Agent Sparks realitzen les veus addicionals.
Als Estats Units, la cançó va entrar en el Top 10 de la llista Billboard Hot 100 i va estar al capdamunt de la Billboard Modern Rock Tracks durant una setmana. El 6 de juny de 2005 va ser certificada amb un disc d'or i gairebé aconseguí un milió de descàrregues digitals mitjançant el servei iTunes. Al Regne Unit també va estar al Top 10 de la UK Singles Chart durant unes setmanes.
La cançó fou candidata a millor cançó de rock en els premis Grammy de l'any 2006, esdevenint la primera nominació de la banda. El videoclip també estigué nominat en els MTV Video Music Awards del 2005 com a millor videoclip de rock.

## Llista de cançons
### 7" Retail (Regne Unit)

* "Beverly Hills"
* "Butterfly" (Directe)

### CD Retail (Regne Unit)

* "Beverly Hills"
* "Island in the Sun" (Directe)
* "Butterfly" (Directe)
* "Beverly Hills" (Cançó del CD-ROM)

## Personal

* Rivers Cuomo – cantant, guitarra solista
* Patrick Wilson – percussió
* Brian Bell – guitarra rítmica
* Scott Shriner – baix
* Rick Rubin – productor
* Rich Costey – mescles

## Referències

* ↑ Welte, Jim. «Weezer, Gwen top digital sales» (en anglès). MP3.com, 05-01-2006. Arxivat de l'original el 2011-06-04. [Consulta: 11 novembre 2009].
* ↑ http://www.wjbq.com/rftp/nmc/news/10323.html Wjbq.com
# Bernardo Gálvez

Bernardo Gálvez és el nom dels següents personatges:
* Bernardino Gálvez Bellido (Andújar, 1891 - Madrid, 1943), violoncel·lista
* Bernardo de Gálvez y Madrid (Macharaviaya, Màlaga, 23 de juliol de 1746 – Tacubaya, avui a Ciutat de Mèxic, 30 de novembre de 1786), militar i polític
# Becièras

Becièras (francès Bessières) és un municipi occità del Llenguadoc, situat al departament de l'Alta Garona, a la regió Occitània.

## Edificis

* Ajuntament.
* Mercat.
* Església.
* Pont.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Beckenried

Beckenried és un municipi del cantó de Nidwalden (Suïssa).

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Becilla de Valderaduey

Becilla de Valderaduey és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 508 | 459 | 379 | 362 |
# Bernat de Roudor

Bernat de Roudor (?, segle xiii - ?, segle xiv). Cavaller de la Companyia Catalana d'Orient, originari de la comarca del Llobregat. Fou un dels integrants del seguici de Roger de Flor, quan aquest es dirigí a Adrianòpolis a finals de març de 1305. Quan Roger de Flor hi fou assassinat, el 4 d'abril de 1305, dels mil tres-cents catalans que hi moriren, ell, Ramon Alquer i Ramon de Tous foren els tres únics supervivents. Refugiats en un campanar, es defensaren tan heroicament que es guanyaren el respecte dels romans d'Orient i Miquel IX Paleòleg els perdonà la vida.
Joaquim Rubió i Ors li dedicà un poema èpic en tres cants nomenat Roudor de Llobregat ó sia Los catalans en Grècia l'any 1842, basant-se en el passatge de la Crònica de Ramon Muntaner on apareix citat dit cavaller.

## Referències

* ↑ «Bernat de Roudor». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Rubió i Ors, Joaquim. Roudor de Llobregat, ó sía Los Catalans en Grecia: poema épich en tres cantas. Estampa de J. Rubió, 1842.