OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cosmos (Minnesota)

Cosmos és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 582 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cosmos tenia 582 habitants, 240 habitatges, i 154 famílies. La densitat de població era de 200,6 habitants per km².
Dels 240 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,5% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 28,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.278 $ i la renda mediana per família de 36.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.364 $ mentre que les dones 23.125 $. La renda per capita de la població era de 15.447 $. Entorn del 5,8% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cosmos». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cosmos». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
Viccionari
# Llei del Procediment Laboral

La Llei 42/1994, de 30 de desembre, de mesures fiscals, administratives i de l'ordre social, va autoritzar el Govern, en la disposició final sisena, perquè, en el termini de tres mesos des de la seva entrada en vigor, elabori un text refós del Reial decret legislatiu 521/1990, de 27 d'abril, pel qual s'aprova el text articulat de la Llei de procediment laboral, que incorpori les modificacions introduïdes per la mateixa Llei esmentada; per la Llei 11/1994, de 19 de maig, per la qual es modifiquen determinats articles de l'Estatut dels treballadors, del text articulat de la Llei de procediment laboral i de la Llei sobre infraccions i sancions d'ordre social; per la Llei 14/1994, d'1 de juny, per la qual es regulen les empreses de treball temporal, i per la Llei 18/1994, de 30 de juny, per la qual es modifica la normativa d'eleccions als òrgans de representació del personal al servei de les administracions públiques, de la Llei 9/1987, de 12 de juny, modificada per la Llei 7/1990, de 19 de juliol.
# Cornwall (Ontario)

Cornwall és una ciutat canadenca, situada a la part oriental de la província d'Ontario. Segons el cens del 2006, la seva població era de 45.965 habitants.

## Topònim

Va ser nomenat Cornwall en honor del príncep Jordi, duc de Cornualla (Cornwall en anglès).

## Situació

Es troba a la vora del riu Sant Llorenç, a prop de l'autopista 401, a prop de les fronteres del Quebec i de la Frontera entre els Estats Units i Canadà (Estat de Nova York). La ciutat es troba a gairebé 100 km d'Ottawa, la capital del Canadà, i a 100 km de la metròpoli de Montreal, Quebec.

## Història

La ciutat va ser fundada el 1784 pels lleials, fugint de la Revolució Americana pel lloc de Pointe Malugne de l'Estat de Nova York, com l'havien anomenat els colons francesos.

## Demografia

La ciutat de Cornwell serveix de model canadenc amb una gran població francòfona (30,5%) % el 2001), i la seva proximitat a la reserva indígena d'Akwesasne.
Evolució demogràfica :
| 2001 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 45640 | 45965 | 46340 | 46589 |

## Economia

L'economia de Cornwall ha depèn molt de temps de la fàbrica de paper de Domtar, una empresa de paper del Quebec, que va ser la principal empresa de la ciutat fins al 2005, quan va tancar a causa dels costos de producció. Des de llavors, l'economia de Cornwell s'ha diversificat per incloure més serveis comercials i altres indústries manufactureres més petites.

## Personalitats de Cornwall

* John Sandfield Macdonald, advocat de formació i primer ministre d'Ontario
* L'actor de Hollywood Ryan Gosling
* Exjugador de la Lliga Nacional d'Hoquei Chad Kilger
* El polític Guy Lauzon
* La llegenda de l'hoquei Édouard Lalonde, capità dels Montreal Canadiens de la dècada de 1910 i que els va ajudar a guanyar la seva primera Stanley Cup el 1916
* Nathan Phillips, exalcalde de Toronto
* Thérèse Motard, música de renom mundial, membre del Riverdale String Quartet iniciat per Rosemonde Laberge, membre del grup juvenil musical Derouin-Motard-Durand que està de gira per França.
* Joël Derouin reconegut compositor i músic a Califòrnia. Estudiant de Rosemonde Laberge, és conegut per la seva música amb Céline Dion, Burt Bacharach, Barbra Streisand, K.d. lang, Alanis Morissette, entre d'altres.
* M Luc Bouchard, sacerdot catòlic, bisbe de la diòcesi de Saint-Paul a Alberta i després de la diòcesi de Trois-Rivières al Quebec.
* Duncan McNaughton (1910-1998), campió olímpic de salt d'alçada el 1932.

## Referències

* ↑ Gouvernement du Canada, Statistique Canada. «Statistique Canada: Profils des communautés de 2006», 13-03-2007. [Consulta: 19 juny 2021].
# Cornwall (Pennsilvània)

Cornwall és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.486 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cornwall tenia 3.486 habitants, 1.210 habitatges, i 965 famílies. La densitat de població era de 137,9 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.210 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,9% hi vivien parelles casades, en un 4,4% dones solteres, i en un 20,2% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,9% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 22,7% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 23,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.550 $ i la renda mediana per família de 66.964 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.926 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 27.904 $. Entorn de l'1,1% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cornwall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cornwall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Corrado Giaquinto

Corrado Giaquinto (Molfetta, Itàlia, 18 de febrer de 1703 - Nàpols, 1765) va ser un pintor italià d'estil rococó.
Nascut al nord de Bari, a Molfetta, Giaquinto va ser alumne Nicola Maria Rossi, de Francesco Solimena i de Sebastiano Conca, amb qui aprèn la tradició del classicisme barroc.
Va conèixer una carrera internacional molt brillant, viatjant molt: va ser així cridat a la cort d'Espanya entre 1753 i 1762 per a realitzar treballs en els palaus reals de Madrid, de l'Escorial i d'Aranjuez).
Va realitzar un fresc destinat a la Basílica de la Santa Creu de Jerusalem de Roma, representant a Moisès trencant la roca. Aquesta composició, pintada pel jubileu de 1750 i avui en dia perduda, ens és coneguda per un projecte conservat a la National Gallery de Londres.
El seu retrat del castrato Farinelli, conservat al conservatori de Bolonya, és igualment una de les seves obres mestres.
El seu treball a Espanya va ser, igual que el de Giambattista Tiepolo, fou una influència decisiva per Goya. Actualment a Catalunya es poden trobar obres d'aquest artistes al Museu Nacional d'Art de Catalunya o a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer.

## Bibliografia

* DDAA. La col·lecció Raimon Casellas. Publicacions del Mnac/ Museo del Prado, 1992. ISBN 84-87317-21-9. «Catàleg de l'exposició del mateix títol que es va dur a terme al Palau Nacional de Montjuïc entre el 28 de juliol i el 20 de setembre de 1992»
# Llibres de la Drassana

Llibres de la Drassana és una editorial valenciana amb seu a la ciutat de València, fundada en 2014 per Toni Sabater, Felip Bens i Vicent Baydal.
El gruix de la seua publicació se centra en la narrativa en valencià, encara que també compten amb una col·lecció (Izmir) dedicada a publicacions en castellà.
Cada any lliuren el Premi Lletraferit i, trimestralment, publiquen la revista Lletraferit en paper, a banda d'una edició digital on pugen articles setmanalment.

## Col·leccions

* Jàssena: literatura en valencià.
* Veles e Vents: clàssics de la literatura valenciana.
* Flor de Maig: col·lecció dedicada a la bibliografia dels Poblats Marítims de València.
* Ciutats Invisibles: col·lecció dedicada a ciutats i visions urbanes des de la perspectiva valenciana.
* Drassaneta: àlbums gràfics infantils.
* Izmir: col·lecció dedicada a la narrativa en castellà.
* Tastaolletes: col·lecció dedicada a la cuina i gastronomia valencianes.
* Onze: col·lecció dedicada a l'esport valencià, majoritàriament al futbol.
* Odissea: col·lecció dedicada a la història valenciana.
* Tusitala: clàssics de la literatura universal en valencià.
* Estar en un núvol: col·lecció de literatura juvenil.

## Referències

* ↑ Garí, Joan. «Drassana, una història d’èxit» (en castellà). El País, 28-02-2022. [Consulta: 7 octubre 2022].
* ↑ GALLART, Juan Antonio. «"Drassana nació para contribuir al valencianismo transversal en el que creemos"» (en castellà). Economia3, 02-05-2019. [Consulta: 7 octubre 2022].
* ↑ «Izmir» (en castellà). drassana. [Consulta: 7 octubre 2022].
* 1 2 «Què fem» (en castellà). drassana. [Consulta: 7 octubre 2022].
* ↑ «Lletraferit» (en valencià). [Consulta: 19 setembre 2024].
# Crisip de Cilícia

Crisip de Cilícia (en llatí Chrysippus, en grec antic Χρύσιππος) va ser un metge grec que probablement era el tutor d'Ateneu (també nascut a Cilícia) segons diu Galè que el considera l'avi de la secta dels pneumàtics. Va viure probablement al segle i. No confondre amb Crisip de Bitínia.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0001.001/716?page=root;rgn=pages;size=100;view=image;q1=ChrysippusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+I.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 701. ]
# Corriol pàl·lid

El corriol pàl·lid (Anarhynchus pallidus) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita costes i llacs salats d'Àfrica oriental i Meridional al sud de Kenya i nord de Tanzània, i al sud-oest d'Angola, Namíbia, Botswana, Zimbàbue, est de Moçambic i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Corriol pàl·lid». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 març 2024].
# Corriol pitnegre

El corriol pitnegre (Erythrogonys cinctus) és un ocell limícola de la família dels caràdrids (Charadriidae) que habita pantans poc profunds, camps negats i aiguamolls de l'interior d'Austràlia, migrant cap a zones costaneres durant l'estació seca. Viu també a Nova Guinea i Tasmània. És l'única espècie del gènere Erythrogonys.

## Referències

* ↑ Corriol pitnegre a CERCATERM Rev. 19/02/2012
# Corriol frontblanc

El corriol frontblanc (Anarhynchus marginatus) és un petit ocell limícola de la família dels caràdrids (Charadriidae). Habita en gran part d'Àfrica al sud del Sàhara i a Madagascar, sobre costes de sorra, pedres o fang i també a grans rius i llacs interiors.

## Morfologia

* Els adults fan 16-18 cm de llargària.
* Són més pàl·lids que les espècies semblants. En època de cria tenen la meitat superior del cos marró, amb un collaret blanc per darrere i un front blanc que arriba fins a l'espai entre l'ull i el capell. Línia negra a través de l'ull i una altra entre el capell i el front.
* Parts inferiors blanques.
* El bec és negre i les potes gris groguenc.
* Fora de l'època de reproducció són més grisos i la marca negra de l'ull és marró i la frontal pot estar absent en algunes femelles.

## Llista de subespècies

S'han descrit quatre subespècies:
* Anarhynchus marginatus arenaceus, Clancey, 1971. Est d'Àfrica Meridional
* Anarhynchus marginatus marginatus, Vieillot, 1818. Oest d'Àfrica Meridional
* Anarhynchus marginatus mechowi, (Cabanis, 1884). Gran part d'Àfrica al sud del Sàhara, a excepció de la zona meridional.
* Anarhynchus marginatus tenellus, Hartlaub, 1861. Madagascar.

## Referències

* ↑ «Corriol frontblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 24 març 2024].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Buttonquail, thick-knees, sheathbills, plovers, oystercatchers, stilts, painted-snipes, jacanas, Plains-wanderer, seedsnipes – IOC World Bird List 14.1» (en anglès americà). IOC, 2023. [Consulta: 24 març 2024].
# Corriol semipalmat

El corriol semipalmat (Charadrius semipalmatus) és una espècie d'ocell de la família dels caràdrids (Charadriidae) que en estiu habita platges i tundres d'Alaska i nord del Canadà (incloent l'illa Baffin), península del Labrador, illes Aleutianes, Haida Gwaii i Sant Llorenç; en hivern habita platges del Pacífic des del nord d'Oregon, cap al sud fins al nord de Xile, i a la costa de l'Atlàntic des de Maryland, als Estats Units, cap al sud fins a la Província de Santa Cruz en Argentina, i a les Bahames i Antilles.

## Referències

* ↑ Caracarà de cap groc a CERCATERM Rev. 19/02/2012
# Cultura Tiszapolgár

La cultura Tiszapolgár o cultura Tiszapolgár-Româneşti (4500–4000 aC) és una cultura arqueològica de l'eneolític que es va estendre per la Gran plana hongaresa, el Banat, l'Eslovàquia oriental i l'oblast de Zakarpattia d'Ucraïna, a l'Europa central.

## Descripció

El jaciment tipus Tiszapolgár-Basatanya es troba al nord-est d'Hongria (Polgár). És una continuació de la cultura Tisza. El jaciment de Româneşti es troba a Româneşti-Tomeşti, al comtat de Timiș, Romania.
La major part de la informació sobre la cultura Tiszapolgár prové de les necròpolis. S'han excavat més de 150 tombes individuals a Tiszapolgár-Basatanya. El ritual de mort de la cultura Tiszapolgár testimonia el canvi social que es va produir a l'inici de l'Edat del Coure. Les diferències amb els enterraments de cultures anteriors es poden veure clarament, tant en la seva ubicació al cementeri com en els seus béns funeraris.
La ceràmica no està pintada però sovint apareix polida i decorada. Sovint presenta protuberàncies o orelleres perforades.
L'any 2022, a Romania, es va trobar un fons de 169 anells d'or en l'enterrament d'una dona d'alt estatus pertanyent a la cultura Tiszapolgár. El tresor va ser descrit com a "una troballa sensacional per a aquest període".

## Referències

* 1 2 «Die Tiszapolgár-Kultur» (en alemany). Donau Archäeologie, 01-05-2007. [Consulta: 8 març 2023].
* 1 2 «Tiszapolgár» (en anglès). comp-archaeology.org. Arxivat de l'original el 2008-12-10. [Consulta: 8 març 2023].
* ↑ «Cultures evolution chart» (en anglès). eliznik.org.uk. Arxivat de l'original el 2009-08-30. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «THE TISZAPOLGÁR CULTURE» (en anglès). p2pottery.com. Arxivat de l'original el 2014-01-27. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «Trove of Gold Rings Is Uncovered in ‘Sensational’ Prehistoric Grave in Romania» (en anglès). ART News, 16-08-2022. [Consulta: 8 març 2023].
* ↑ «Gewaltiger 6.500 Jahre alter Goldschatz in Rumänien entdeckt» (en alemany). Der Standard, 29-08-2022. [Consulta: 8 març 2023].
# Cultura Tafí

La cultura Tafí es va desenvolupar a l'oest de la província argentina de Tucumán, principalment en zona de Tafí del Valle, entre el 300 aC i el 600.
Van ser pobles agricultors que conreaven principalment blat de moro en feixes. Criaven llames i es complementaven amb la caça d'animals.
Es relaciona amb la cultura de La Candelaria i és possible que hagi tingut origen a l'altiplà bolivià.
Formaven petits llogarets ubicats al peu de muntanya, els habitatges eren recintes circulars amb murs pedra i sostres de branques i palla.
Van esculpir en pedra grans monòlits de fins a 3 metres d'alçaria, anomenats «menhirs», alguns decorats amb motius en baix relleu.

## Vegeu també

* Història precolombina de l'Argentina

## Referències

* Museu xilè d'art precolombí (castellà)
* Argentina explora (castellà)
# Transformada de Box-Mulle

La transformada de Box-Muller, de George Edward Pelham Box i Mervin Edgar Muller, és un mètode de mostreig de nombres aleatoris per generar parells de nombres aleatoris independents, estàndard, distribuïts normalment (esperança zero, variància unitària), donada una font de forma uniforme. nombres aleatoris distribuïts. De fet, el mètode va ser esmentat explícitament per primera vegada per Raymond EAC Paley i Norbert Wiener el 1934.
La transformada de Box-Muller s'expressa habitualment de dues formes. La forma bàsica donada per Box i Muller pren dues mostres de la distribució uniforme a l'interval [0,1] i les assigna a dues mostres estàndard distribuïdes normalment. La forma polar pren dues mostres d'un interval diferent, [−1,+1], i les assigna a dues mostres distribuïdes normalment sense l'ús de funcions sinus o cosinus.
La transformada Box-Muller es va desenvolupar com una alternativa computacionalment més eficient al mètode de mostreig de transformació inversa. L'algorisme zigurat ofereix un mètode més eficient per als processadors escalars (p. ex. CPU antigues), mentre que la transformada Box-Muller és superior per als processadors amb unitats vectorials (p. ex. GPU o CPU modernes).

## Forma bàsica

Suposem que U $_1$ i U ₂ són mostres independents escollides de la distribució uniforme de l'interval unitari (0,1). Cal fer
$Z_{0}=R\cos(\Theta )={\sqrt {-2\ln U_{1}}}\cos(2\pi U_{2})\,$
i
$Z_{1}=R\sin(\Theta )={\sqrt {-2\ln U_{1}}}\sin(2\pi U_{2}).\,$
Aleshores Z$_0$ i Z$_1$ són variables aleatòries independents amb una distribució normal estàndard.
La derivació es basa en una propietat d'un sistema cartesià bidimensional, on les coordenades X i Y es descriuen per dues variables aleatòries independents i distribuïdes normalment, les variables aleatòries per a R$^2$ i Θ (mostrades a dalt) en el polar corresponent. Les coordenades també són independents i es poden expressar com
$R^{2}=-2\cdot \ln U_{1}\,$
i
$\Theta =2\pi U_{2}.\,$
Com que R$^2$ és el quadrat de la norma de la variable normal bivariada estàndard (X ,Y), té la distribució chi quadrat amb dos graus de llibertat. En el cas especial de dos graus de llibertat, la distribució chi quadrat coincideix amb la distribució exponencial, i l'equació de R$^2$ anterior és una manera senzilla de generar la variable exponencial requerida.

## Referències

* ↑ Box, G. E. P.; Muller, Mervin E. «"A Note on the Generation of Random Normal Deviates"». The Annals of Mathematical Statistics, 29, 2, 1958, pàg. 610–611. DOI: 10.1214/aoms/1177706645. JSTOR: 2237361 [Consulta: lliure].
* ↑ «Box Muller Transform: Simple Definition» (en anglès). https://www.statisticshowto.com.+[Consulta: 19 juny 2023].
* ↑ «Box–Muller transformation» (en anglès). https://www.researchgate.net/.+[Consulta: 19 juny 2023].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Box-Muller Transformation» (en anglès). https://mathworld.wolfram.com.+[Consulta: 19 juny 2023].
# Premi Xarmenta

Premi Xarmenta és un premi que organitza i lliura des de 2005 l'Asociación Berciana da Lingua Xarmenta per a promocionar la llengua gallega d'El Bierzo. La gal·la de lliurament dels guardons té lloc en el Teatre Bergidum de Ponferrada en el mes de gener de cada any. El guardó és una voluta de Sargadelos.

## Categories

* Premi Xarmenta per a una personalitat que es distingeixi pel seu defensa de la llengua gallega fora de la Galícia administrativa, especialment al Bierzo.
* Premi Xarmenta per a una institució, col·lectiu, empresa, etc., que col·labori de forma decidida amb el desenvolupament i promoció de la llengua gallega al Bierzo.

## Premiats

* 2005: Luis Tosar i el Consell Comarcal del Bierzo.
* 2006: Amancio Prada i la Real Academia Galega.
* 2007: Manuel Rivas i conjuntament la Xunta de Galicia i Junta de Castella i Lleó.
* 2008: Susana Seivane Hoyo i conjuntament l'Escola de Gaitas de Vilafranca do Bierzo i Aira da Pedra.

## Membres del jurat

* Àrea de Normalització Lingüística de la Universitat de Vigo
* Ajuntament de Cacabelos
* Ajuntament de Puente de Domingo Flórez
* Comissió Cultural Martín Sarmiento
* Consell Comarcal del Bierzo
* Associació Berciana da Lingua Xarmenta, que promou el gallec a la comarca del Bierzo.

## Referències

* ↑ Primeiros Premios “Xarmenta”, Consello da Cultura Galega
* ↑ El actor Luis Tosar recogerá el premio Xarmenta en el Bergidum Arxivat 2017-12-09 a Wayback Machine., Diario de León, 8 de gener de 2006
* ↑ Amancio Prada en Carboncillo y Pluma, 2 de novembre de 2016
* ↑ A Real Academia Galega e Amancio Prada reciben o Premio Xarmenta Arxivat 2017-12-09 a Wayback Machine., galiciahoxe.com, 15 de desembre de 2006
* ↑ Xarmenta premia a Manuel Rivas Arxivat 2017-12-09 a Wayback Machine., Diario de León, 15 de desembre de 2007
* ↑ López fai partícipes do premio Xarmenta aos que promoven o galego no Bierzo, ABC, 18 de gener de 2008
* ↑ Piden más atención para la realidad lingüística del gallego, La Crónica de León, 16 de gener de 2009
* ↑ Aira de Pedra, Seivane y la Escola de Gaitas, premios Xarmenta
* ↑ Xarmenta fallará mañana sus premios a la promoción del gallego exterior, Diario de León, 12 de desembre de 2006

## Enllaços externs

* Web del Premi
# Nikolàievski

Nikolàievski és el nom dels següents llocs:
* Nikolàievski (Astracan), poble de l'óblast d'Astracan, a Rússia
* Nikolàievski (Buriàtia), poble de la república de Buriàtia, a Rússia