OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Subótnik

Subótnik (en (ucraïnès): Суботник, en rus: Субботник) és un poble de la República Autònoma de Crimea, a Ucraïna, que el 2014 tenia 361 habitants. Pertany al districte rural de Djankoi.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Everybody's Got Something to Hide Except Me and My Monkey

«Everybody's Got Something to Hide except Em and My Monkey» («Tots tenen alguna cosa a amagar excepte jo i el meu simi») - és una cançó escrita per John Lennon (acreditada a Lennon / McCartney) i interpretada per The Beatles en el seu àlbum de 1968 The Beatles, també conegut com The White album.

## Origen

L'any 1980, Lennon va comentar sobre el tema: «Només es tractava d'una frase simpàtica que vaig convertir en cançó. Era sobre mi i Yoko. Tothom semblava estar paranoic, menys nosaltres que estàvem molt enamorats. Tot és claríssim quan estàs enamorat. La gent es posava una mica tibant amb nosaltres: Ja saps, «Què fa ella aquí en l'assaig?» «Per què està ella amb ell?" Tota era una bogeria simplement perquè resulta que volíem estar junts tot el temps.»
El títol de la cançó és la més llarga de tots els temes de The Beatles. Segons George Harrison, la primera part del títol es referia a una frase del Maharishi Mahesh Yogi. No obstant això, Harrison no sabia d'on venia la resta («… except mr and my monkey"). McCartney creu que es tractava d'una referència a l'heroïna, droga que consumia ocasionalment Lennon. Sobre això, Lennon va explicar en una entrevista: «No la injectàvem en vena, esnifàvem una mica quan estàvem molt dolguts pel que els Beatles i els seus amics ens estaven fent a Yoko i a mi.»

## Enregistrament

La versió llançada en l'àlbum, va ser gravada als estudis Abbey Road, el 27 de juny de 1968. Un dels aspectes més interessants de la cançó és la tècnica de Paul per convertir una campana de bombers en un instrument més. La cançó es va gravar a una velocitat inferior a la de reproducció, i per això una presa de 3'07" es va transformar en 2'25». Això li dona a les guitarres distorsionades una sensació fins i tot més accelerada, convenientment accentuada per la veu de John.

## Personal

* John Lennon - veu, crits (loops), guitarra, palmells.
* Paul McCartney - cors, baix, campana, palmells.
* George Harrison - cors, guitarra, palmells.
* Ringo Starr - bateria, percussió, palmells.

## Referències

* ↑ Entrevista a John Lennon.

## Bibliografia

* Lewisohn, Mark. The Beatles Recording Sessions. Harmony Books, 1988. ISBN 0-517-57066-1.
* MacDonald, Ian. Revolution in the Head: The Beatles' Records and the Sixties. Second Revised. Pimlico (Rand), 2005. ISBN 1-844-13828-3.
* Sheff, David. All We Are Saying: The Last Major Interview with John Lennon and Yoko Ono. St. Martin's Press, 2000. ISBN 0-312-25464-4.

## Enllaços externs

* Alan W. Pollack's Notes on «Everybody's Got Something to Hide Except Me and My Monkey"
* The Beatles Bible: Everybody's Got Something To Hide Except Me And My Monkey
# Estany de la Llosa (els Angles)

L'Estany de la Llosa és un estany a cavall dels termes comunals dels Angles, a la comarca del Capcir, i d'Angostrina i Vilanova de les Escaldes, a la comarca de l'Alta Cerdanya, tots dos de la Catalunya del Nord.
Està situat a 2.237,5 metres d'altitud sobre el nivell del mar. Rep les aigües del Rec de Puig Peric, un dels orígens de la Tet. En el costat nord de l'estany hi ha una zona de molleres, o aiguamolls. L'estany té una superfície d'uns 0,13 km².

## Referències

* ↑ L'Estany de la Llosa en els ortofotomapes de l'IGN

## Bibliografia

* Becat, Joan. «4 - Els Angles i 5 - Angostrina i Vilanova de les Escaldes». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. I. Aiguatèbia - Montner. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Els Angles i Angostrina i Vilanova de les Escaldes». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.
# Estel negre (gravitació semiclàssica)

Un estel negre o estrella negra és una estrella hipotètica, que suposa una alternativa teòrica al concepte de forat negre proposat per la relativitat general. La teoria es construí usant la teoria de la gravitació semiclàssica. Una estructura similar podria existir en un sistema d'equacions d'Einstein-Maxwell-Dirac el qual és el límit (super)clàssic de l'electrodinàmica quàntica i en un sistema d'Einstein-Yang-Mills-Dirac el que és el límit (super)clàssic del model estàndard.
Un estel negre no necessita un horitzó d'esdeveniments, i pot ser o no una fase transitòria entre un estel col·lapsant i una singularitat. Un estel negre es crea quan la matèria es comprimeix a una taxa significativament menor que a la velocitat lliure d'una partícula hipotètica que caigués al centre de la seva estrella, ja que els processos quàntics creen una polarització del buit, la qual crea una forma de pressió de degeneració, evitant lespaitemps (i les partícules retingudes dins) ocupar el mateix espai al mateix temps. Aquesta energia seria teòricament il·limitada, i si es forma prou ràpidament, aturaria que el col·lapse gravitatori creés una singularitat. Això suposaria una taxa de col·lapse cada cop menor, que conduiria a un temps de col·lapse infinit, o s'aproximaria asimptòticament a un radi menor que zero.
Un estel negre amb un radi una mica més gran que l'horitzó d'esdeveniments predit per un forat negre de massa equivalent seria molt fosc, perquè quasi tota la llum produïda tornaria cap a l'estel, i qualsevol llum que escapés seria afectada per la gravetat de manera molt severa. General un desplaçament cap al roig. Es veuria pràcticament com un forat negre. Caracteritzaria radiació de Hawking, ja que les partícules virtuals creades en les proximitats es podrien dividir, i una partícula escaparia i l'altre quedaria atrapada. A més, crearia una radiació tèrmica de Planck que s'assemblaria molt a la radiació de Hawking que s'esperaria d'un forat negre equivalent.
L'interior d'un estel negre estaria compost d'aquest estany estat d'espai temps, amb cada longitud de profunditat dirigint-se cap endins en profunditat semblaria igual a un estel negre de massa equivalent i radi amb la superposició eliminada. La temperatura s'incrementaria amb la profunditat en direcció al centre.

## Referències

* ↑ Carlos Barceló, Stefano Liberati, Sebastiano Sonego i Matt Visser «Black Stars, Not Black Holes». Scientific American, 01-10-2009.(anglès)

### Bibliografia

* Barceló, C.; Liberati, S.; Sonego, S.; Visser, M. (2008). Fate of gravitational collapse in semiclassical gravity. Physical Review D 77: 044032. doi:10.1103/PhysRevD.77.044032.
* Visser, Matt; Barcelo, Carlos; Liberati, Stefano; Sonego, Sebastiano (2009) "Small, dark, and heavy: But is it a black hole?", Bibcode: 2009arXiv0902.0346V, arXiv:0902.0346

## Vegeu també

* Forat negre
# Stedman

Stedman és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 664 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stedman tenia 664 habitants, 261 habitatges i 196 famílies. La densitat de població era de 187,1 habitants per km².
Dels 261 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 24,9% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 28,2% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 47.321 $ i la renda mediana per família de 55.294 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.250 $ mentre que les dones 21.875 $. La renda per capita de la població era de 19.233 $. Entorn del 4,3% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stedman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stedman». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Steel

«Steel» té aquests significats:
* Biografies:
** Danielle Steel (Nova York, 1947), novel·lista estatunidenca
** Piers Steel (1967), professor i psicòleg canadenc
* Obres:
** Steel Ball Run, setena part de JoJo's Bizarre Adventure
** Cold Steel (anglès) o Acer mortal (català), pel·lícula estatunidenca dirigida per Dorothy Ann Puzo estrenada el 1987
** Red Steel videojoc de primera persona d'Ubisoft per a Wii de Nintendo
** Red Steel 2, videojoc de tir en primera persona per a la consola Wii desenvolupat per Ubisoft
* Miscel·lània:
** Steel Azin FC, club de futbol iranià de la ciutat de Teheran
** Lap steel, instrument musical de la família dels cordòfons amb sis cordes, per tant
** Torneig d'escacs Tata Steel, competició d'escacs que se celebra anualment als Països Baixos
Viccionari
# FWB

FWB té els següents significats:
* Comunitat Francesa de Bèlgica (del seu nom en francès Fédération Wallonie-Bruxelles), subdivisió administrativa de Bèlgica
* Borsa de Frankfurt (del seu nom en alemany Frankfurter Wertpapierbörse), borsa de valors de la ciutat de Frankfurt del Main (Alemanya)
# FXAA

Fast Antialiàsing Approximate (FXAA) és un algoritme anti-aliasing creat per Timothy Lottes sota NVIDIA.
El principal avantatge d'aquesta tècnica sobre l'anti-aliatge convencional és que no requereix grans quantitats de potència informàtica. Això s'aconsegueix suavitzant les vores dentades ("jaggies") segons com apareixen a la pantalla com a píxels, en comptes d'analitzar el propi model 3D com en l'anti-alias convencional. Atès que no es basa en la geometria real, no només suavitzarà les vores entre triangles, sinó també vores dins de les textures combinades alfa o derivades d'efectes d'ombres de píxels, que són immunes als efectes de multisample anti-aliasing (MSAA).
Les desavantatges són que les textures poden no aparèixer com a nítides si s'inclouen a la detecció de la vora, i s'ha d'aplicar abans de representar els elements HUD d'un joc, perquè no els afecti també.

## Processos

Els processos de FXAA es detallen de la manera següent:

### Trobeu totes les vores contingudes a la imatge

Trobar arestes és normalment una cerca profunda, de manera que els píxels que estan a prop no es veuen afectats. Això ajuda a reduir el borrissol en les textures, ja que les vores en una textura tenen profunditats similars.

### Llisa les vores

El suavitzat s'aplica com un efecte per píxel. És a dir, no hi ha una representació explícita de les vores. Al contrari, el primer pas és un filtre de vora profund, que marca píxels com a part de les vores, i el segon passa els valors de la imatge en color segons el grau en què un píxel es marca com a vora.

## Referències

* 1 2 Lottes, Timothy. «FXAA». NVIDIA, 01-03-2009. [Consulta: 29 setembre 2012].
* ↑ Wang, James. «FXAA: Anti-Aliasing at Warp Speed». NVIDIA, 19-03-2012. [Consulta: 3 gener 2013].
* ↑ Atwood, Jeff. «Fast Approximate Anti-Aliasing (FXAA)». Coding Horror, 07-12-2011. Arxivat de l'original el 2014-01-31. [Consulta: 30 setembre 2012].
# FVR

FVR té els següents significats:
* Federació Valenciana de Rugbi, màxima institució reguladora del rugbi al País Valencià
* Febre de la Vall del Rift, malaltia infecciosa d'origen viral dels animals que pot infectar els humans, descoberta a la Vall del Rift
* FVR també és el codi intern del llibre Fonctions d'une variable réelle de la col·lecció Éléments de mathématique
* fvr també és el codi ISO 639-3 del fur, llengua parlada pels fur de Darfur, al Sudan
# Stàrovarvàrovka

Stàrovarvàrovka (en rus: Староварваровка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 565 habitants.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Stàssov

Stàssov (en rus: Стасов) és un poble (un khútor) de l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 106 habitants.

## Referències

* ↑ «Карты Генштаба L-38 (Б) 1:100000. Астраханская область и Калмыкия». Arxivat de l'original el 2016-10-03. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Akhtubinka». GeoNames. Arxivat de l'original el 2019-02-24. [Consulta: 23 febrer 2019].
* ↑ «Регионы России → Астраханская обл. → Харабалинский р-н → Ахтубинка с.». Arxivat de l'original el 2015-03-24. [Consulta: 10 setembre 2020].
# Stàroie Tarbéievo

Stàroie Tarbéievo (en rus: Старое Тарбеево) és un poble de l'óblast de Tambov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 571 habitants.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Тамбовская область» (en rus). База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2022-02-11. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Gavrilovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-20. [Consulta: 20 març 2022].
# Rhipidomys modicus

Rhipidomys modicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels Andes del centre del Perú, on viu a altituds d'entre 700 i 1.800 msnm. Es tracta probablement d'un animal nocturn i arborícola. Els seus hàbitats naturals són els boscos de baix estatge montà, les selves nebuloses i els vessants de les muntanyes. Està amenaçat per la desforestació a conseqüència de la transformació del seu medi per a usos agrícoles.

## Referències

* ↑ Zeballos, H.; Vivar, E. Rhipidomys modicus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 26 abril 2017.
# Hypselecara

Hypselecara és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids que es troba a Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Hypselecara coryphaenoides (Heckel, 1840)
* Hypselecara temporalis (Gunther, 1862)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Heckel, J. J., 1840. Johann Natterer's neue Flussfische Brasilien's nach den Beobachtungen und Mittheilungen des Entdeckers beschrieben (Erste Abtheilung, Die Labroiden). Annalen des Wierner Museums der Natrugeschichte v. 2: 325-471, Pls. 29-30.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Riu Montnegre

El Montnegre (antigament riu Xixona) és un riu de la península Ibèrica, que passa per les comarques de l'Alcoià, i l'Alacantí. Naix a 1.100 metres d'altura en la Serra d'Onil. En el seu curs alt rep el nom de riu Verd i en el baix el de riu Sec. En el seu curs està el pantà de Tibi, del segle xvi i encara en funcionament. Desemboca en el Campello, en la comarca de l'Alacantí.

## Denominacions

En el seu curs alt, fins al Pantà de Tibi, rep el nom de riu Verd; a partir del pantà és quan es diu pròpiament riu Montnegre, ja que la llera travessa un mantell de calcàries triàsiques negres, presentant les aigües aqueixa coloració com reflex del jaç pel qual discorre; i en aplegar a l'Horta d'Alacant i fins a la seua desembocadura al Campello, rep el nom de riu Sec a causa de la seua falta d'aigua, provocat per l'aprofitament íntegre per als cultius.

## Delimitació històrica

Aquest riu va ser durant l'època foral i fins al decret de Nova Planta de 1707 límit fronterer entre la Governació d'Oriola i la Governació de Xàtiva.

## Afluents i règim fluvial

Els seus afluents més importants són el barranc de Gavarnera i el riu de la Torre de les Maçanes. Quant al règim fluvial, podem parlar d'un típic riu-rambla mediterrani que, en el seu últim tram, únicament duu aigua quan es produeixen pluges fortes. La força de les seues aigües ha destruït els ponts del Campello el 1961, 1971 i 1987. La llera àmplia, profund i pedregós és similar al de qualsevol rambla mediterrània i evidencia la seua irregularitat.

## Aprofitament humà

Des de l'edat mitjana s'han aprofitat les aigües per al regadiu de l'horta d'Alacant i al seu curs, a més del pantà de Tibi, el més antic d'Europa després del d'Almansa, estan els assuts de Mutxamel, Sant Joan i El Campello, actualment en desús, obres hidràuliques que servien per a derivar les aigües sobrants.
La presa de Tibi la va manar construir Felip II a la fi del segle xvi i encara que va patir un important trencament en 1697, va entrar de nou en servei en 1738. Ha estat declarada Bé d'Interès Cultural amb la categoria de Monument per la Direcció general de Patrimoni Cultural de la Comunitat Valenciana. El volum de l'embassament és de 2 Hm³ i la seua superfície de 50 hectàrees.
* Conca: 486,6 km².
* Longitud: 39,8 km.
* Cabal mitjà: 0 m³/s al Campello (l'Alacantí).
* Afluents: barranc de Gavarnera, riu de la Torre de les Maçanes.
* Règim fluvial: és un riu-rambla mediterrani que després del pantà de Tibi únicament porta aigua quan es produeixen pluges fortes. La força de les seues aigües han destruït els ponts del Campello en 1961, 1971 i 1987.
* Poblacions que travessa: el Campello.

## Galeria

* Cua del pantà de Tibi
* Part final del pantà de Tibi

## Referències

* 1 2 «Riu Montnegre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ AA.DD. El desarrollo territorial valenciano: Reflexiones en torno a sus claves (en castellà). Universitat de València, 14 de juliol de 2014. ISBN 978-84-370-9545-5 [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «CEDEX: Datos físicos de las corrientes clasificadas por el C.E.H. Madrid, 1965». Arxivat de l'original el 2021-10-15. [Consulta: 15 març 2021].
# Riu Monnow

El Riu Monnow (Afon Mynwy en gal·lès) és un corrent fluvial que recorre el sud-oest del comtat de Herefordshire, a Anglaterra i l'est de Monmouthshire, a Gal·les, fins a desembocar al riu Wye a la població de Monmouth.

## Frontera

Per gran part del seu curt recorregut, estableix la frontera entre Anglaterra i Gal·les, abans de desembocar al riu Wye a Monmouth.

## Enllaços externs

* «Monnow Rivers Association» (en anglès). monnow.org. Arxivat de l'original el 2012-03-21. [Consulta: 9 març 2012].
# Riu Moche

El Moche és un curt riu del vessant del Pacífic, a la costa nord del Perú, al departament de la Libertad. La conca del riu Moche és administrativament a la Regió de La Libertad, comprenent totalment o parcialment les províncies de Trujillo, Otuzco, Santiago de Chuco i Julcán. Geogràficament els seus extrems es troben compresos entre els 7º 46' i 8º 15' de latitud sud i els 78º 16' i 79º 08' de longitud oest.

## Notes

* ↑ «Cuenca del río Moche». Principales cuencas a nivel nacional p. 6-7. Ministerio de Agricultura del Perú. Arxivat de l'original el 27 de març de 2010.

## Enllaços externs

* San Jose Festival
* Desembocadura del Riu Moche a l'oceà Pacífic (wikimapia)
* San Jose Festival of Las Delicias a YouTube
* Bullfighting in San Jose Festival a YouTube
# David Allan

* No confondre amb el ciclista australià David Allan
David Allan (Alloa, Escòcia, 13 de febrer de 1744 -6 d'agost de 1796) va ser un pintor escocès, conegut sobretot per les seves pintura de temàtica històrica.
Nascut a Alloa, quan va deixar l'acadèmia de pintura de Foulis a Glasgow (1762), després de set anys d'estudi reeixit, va obtenir el mecenatge de Lord Cathcart i d'Erskine de Mar, a la finca en la qual havia nascut. Erskine li va possibilitar viatjar a Roma (1764), on va romandre durant diversos anys ocupat principalment en copiar els antics mestres.
Entre les seves pintures originals, hi trobem l'Origen del Retrat, avui exposat a la National Gallery a Edimburg que representa a una donzella coríntia dibuixant l'ombra del seu amant— ben conegut a través de l'excel·lent gravat de Domenico Cunego. Amb aquest quadre va aconseguir la medalla d'or que donava l'Acadèmia de San Lucas l'any 1773 pel millor exemple de composició històrica.
A la tornada de Roma el 1777, va viure durant un temps a Londres, i es va ocupar amb la pintura de retrats. El 1780 es va traslladar a Edimburg on, amb la mort d'Alexander Runciman el 1786, va ser nomenat director i mestre de l'Acadèmia d'Arts. Allà va pintar i va gravar en aiguatinta una varietat d'obres, aquelles de les quals per les que és àmpliament reconegut. Per exemple, és recordat pel Casament escocès, Ball de les Highlands, Instrument de penediment i el seu Il·lustració del Bon Pastor que destaca pel seu humor còmic. A vegades se'l va ser descrit com el «Hogarth escocès».

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.

## Enllaços externs

* Obres en la National Galleries d'Escocia
# David Alexander Johnston

David Alexander Johnston (Chicago, Illinois, 18 de desembre, 1949 - Saint Helens, Washington, 18 de maig de 1980) va ser un geòleg i vulcanòleg estatunidenc.
Johnston va néixer a Illinois, i va estudiar Geologia a la Universitat d'Illinois en Urbana-Champaign, va completar el seu Doctorat en Filosofia el 1978 a la Universitat de Washington, Seattle, un treball d'investigació al volcà Mount Augustine localitzat a Alaska abans de començar a treballar per a l'USGS.
Va ser un vulcanòleg al servei del United States Geological Survey (USGS) - Exploració Geològica dels Estats Units. Johnston es trobava en una estació d'observació mòbil ubicada a 10 quilòmetres del volcà Saint Helens en el matí del 18 de maig de 1980. Va ser el primer a reportar l'erupció transmetent el missatge: "Vancouver!, Vancouver! This is it!" abans de ser arrasat pel despreniment format a la paret nord de la muntanya. No va ser recuperat el seu cos i tampoc no es van trobar restes del lloc d'observació.
La direcció de la formació de la deformitat del con no va sorprendre a Johnston, qui era l'únic geòleg de l'USGS que hi havia deduït la naturalesa evolutiva del volcà. La predicció oficial de l'USGS afirmava que l'erupció, en cas d'ocórrer, seria de tipus vertical, mentre que Johnston (qui a base d'un extenuant treball d'investigació de l'edifici volcànic i de les forces geològiques involucrades en el fenomen) va proposar que l'erupció seria lateral i ocorreria del costat de la muntanya que ell estudiava minuciosament.
El 1997 l'àrea coneguda com a Coldwater Ridge va ser rebatejada amb el seu nom en la seva memòria. A l'esmentat cingle s'ubica el Johnston Ridge Observatory, un centre de visites i estació de monitoratge part del Mount St. Helens National Volcanic Monument

## Referències

* ↑ «The Legacy of David A. Johnston». Cascades Volcano Observatory (CVO). U.S. Department of the Interior. U.S. Geological Survey. Arxivat de l'original el 19 de juliol 2020. [Consulta: 8 octubre 2017].
* ↑ «David Johnston (1949–1980)». IMDb [Consulta: 8 octubre 2017].

## Enllaços externs

* (anglès) Obituari al lloc web de l'USGS Arxivat 2013-02-15 a Wayback Machine.
* (anglès) Una vida en la ciència algunes vegades es converteix en mort, un article del The San Diego Union-Tribune
* (anglès) A. Johnston a Find-A-Grave Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.