OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Unión Deportiva Maracena

La Unión Deportiva Maracena és un club de futbol amb seu a Maracena, a la comunitat autònoma d'Andalusia. Fundat l'any 1945, actualment juga a Tercera Federació, i celebra el partits a casa a la Ciudad Deportiva de Maracena, amb una capacitat de 2.000 places.

## Temporada a temporada

| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1967–68 | 5 | 2a Reg. | 2n |
| 1968–69 | 4 | 1a Reg. | 6è |
| 1969–70 | 4 | 1a Reg. | 16è |
| 1970–71 | 5 | 2a Reg. | 5è |
| 1971–72 | 5 | 2a Reg. | 1r |
| 1972–73 | 5 | 2a Reg. | 4t |
| 1973–74 | 5 | 2a Reg. | 2n |
| 1974–75 | 5 | 2a Reg. | 1r |
| 1975–76 | 5 | 1a Reg. | 20è |
| 1976–77 | 6 | 2a Reg. | 3r |
| 1977–78 | 6 | 1a Reg. | 9è |
| 1978–79 | 6 | 1a Reg. | 16è |
| 1979–80 | 6 | 1a Reg. | 16è |
| 1980–81 | 5 | Reg. Pref. | 10è |
| 1981–82 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 1982–83 | 6 | 1a Reg. | 4t |
| 1983–84 | 5 | Reg. Pref. | 9è |
| 1984–85 | 5 | Reg. Pref. | 5è |
| 1985–86 | 5 | Reg. Pref. | 2n |
| 1986–87 | 5 | Reg. Pref. | 4t |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 1987–88 | 5 | Reg. Pref. | 2n |
| 1988–89 | 5 | Reg. Pref. | 2n |
| 1989–90 | 4 | 3a | 11è |
| 1990–91 | 4 | 3a | 10è |
| 1991–92 | 4 | 3a | 13è |
| 1992–93 | 4 | 3a | 10è |
| 1993–94 | 4 | 3a | 7è |
| 1994–95 | 4 | 3a | 3r |
| 1995–96 | 4 | 3a | 2n |
| 1996–97 | 4 | 3a | 2n |
| 1997–98 | 4 | 3a | 12è |
| 1998–99 | 4 | 3a | 4t |
| 1999–2000 | 4 | 3a | 3r |
| 2000–01 | 4 | 3a | 5è |
| 2001–02 | 4 | 3a | 20è |
| 2002–03 | 5 | Reg. Pref. | 2n |
| 2003–04 | 5 | Reg. Pref. | 1r |
| 2004–05 | 4 | 3a | 12è |
| 2005–06 | 4 | 3a | 14è |
| 2006–07 | 4 | 3a | 20è |
| Temporada | Nivell | Divisió | Lloc |
| 2007–08 | 5 | 1a And. | 16è |
| 2008–09 | 5 | 1a And. | 10è |
| 2009–10 | 5 | 1a And. | 1r |
| 2010–11 | 4 | 3a | 6è |
| 2011–12 | 4 | 3a | 4t |
| 2012–13 | 4 | 3a | 10è |
| 2013–14 | 4 | 3a | 11è |
| 2014–15 | 4 | 3a | 8è |
| 2015–16 | 4 | 3a | 16è |
| 2016–17 | 4 | 3a | 13è |
| 2017–18 | 4 | 3a | 20è |
| 2018–19 | 5 | Div. Hon. | 2n |
| 2019–20 | 4 | 3a | 14è |
| 2020–21 | 4 | 3a | 11è / 7è |
| 2021–22 | 6 | Div. Hon. | 2n |
| 2022–23 | 5 | 3a Fed. | 13è |
| 2023–24 | 5 | 3a Fed. | |
* 26 temporades a Tercera Divisió
* 2 temporades a Tercera Federació

## Antics jugadors

* Pedro Rómoli
* Enrique

## Referències

* ↑ «Ciudad Deportiva Maracena, home to Maracena - Football Ground Map». www.footballgroundmap.com. [Consulta: 14 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Perfil de l'equip a Futbolme (en castellà)
# Luna de sangre

Luna de sangre és una pel·lícula dramàtica espanyola del 1952, la tercera dirigida per Francesc Rovira Beleta, amb un argument basat en La familia de Alvareda de Fernán Caballero ambientada en la guerra del francès, i protagonitzada per Paquita Rico i Paco Rabal. En el guió de Manuel Saló i Rafael J. Salvia es prioritza la força del caràcter dels personatges i reflectir els costums andalusos per sobre de l'argument.

## Sinopsi

Arcos de la Frontera durant la guerra del francès. Ventura és un jove del poble que va a casar-se amb la seva promesa, Elvira Alvareda, però assassina un oficial francès i es veu obligat a amagar-se a les muntanyes. Uns anys més tard torna a la seva llar i torna a tenir relacions amb la seva promesa Elvira, però s'enamora de Rita, la dona del seu futur cunyat, Pedro Alvareda. Ventura, que ja té un caràcter embrutit, intenta violar Rita i és mort per Pedro. Ara Pedro serà qui hagi d'amagar-se a la muntanya.

## Repartiment

* Paquita Rico... Rita
* Francisco Rabal... Pedro Alvareda
* Isabel de Pomés... Elvira Alvareda
* Juan Manuel Soriano... Ventura Hurtado
* Ángela Liaño ... Ana, mare de Pedro
* Modesto Cid ... Pablo, pare de Ventura

## Premis

La pel·lícula va aconseguir un premi econòmic de 100.000 ptes, als premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1951.

## Referències

* ↑ Luna de sangre a filmoteca.cat
* ↑ Féliz Martialay El cine español durante el franquismo, p. 112-114

## Enllaços externs

* Paquita Rico cantant "Cuatro luceros" a la pel·lícula a YouTube
# Nessa Devil

Nessa Devil (txec: Nikola Jirásková) (Ostrava, 9 de desembre de 1988) és una actriu pornogràfica, directora de cinema per a adults i model txeca. Va participar en diverses pel·lícules d'orgies, entre elles la pel·lícula anomenada Drunk Sex Orgy: All-Night Love Lounge, nominada al Premi AVN com la millor orgia.
Nikola Jirásková va començar en la pornografia quan va signar un contracte exclusiu als 18 anys amb Woodman Entertainment l'any 2007 i va acabar de rodar el seu vídeo de debut en la nova pel·lícula de Pierre Woodman, anomenada The Perfectionist el mateix any. Nessa Devil va ser la tercera noia contractada per signar amb la companyia de Woodman, unint-se a la ExPlayboy Playmate Caylian Curtis i Divinity Love sota contracte exclusiu. A principis de març de 2007, va representar la companyia en l'espectacle eròtic de Brussel·les.
Durant la seva carrera es va sotmetre a una operació d'augment de pit que la va passar de la talla 34B a la 34D i més tard va optar per una segona operació d'augment de pit encara més gran, aconseguint una talla de 38DD (mesures que llueix actualment), la qual cosa la va ajudar a tenir un cos escultural amb pits de gran grandària. Nessa Devil va ser reconeguda per diversos mitjans dins i fora de la indústria com una de les noves superestrelles de la indústria pornogràfica i van assegurar que el seu cos és un dels més espectaculars mai vists en el porno; convertint-se en una de les estrelles porno més desitjades.
Encara que mai va ser vista en escenes interracials com s'acostuma a veure en la majoria de les actrius porno, Nessa va filmar múltiples pel·lícules d'orgies en la seva carrera. El seu paper més destacat va ser en la pel·lícula Drunk Sex Orgy: All-Night Love Lounge, que va ser nominada als Premis AVN a la millor orgia i estrena gangbang.
Devil va treballar per a grans companyies de la indústria pornogràfica com 21Sextury, DDFNetwork, Karups, Met-Art, Private, Twistys, WoodmanCastingsX, entre unes altres.
Malgrat haver estat una actriu reeixida en la indústria pornogràfica, Nessa Devil està retirada i actualment està dedicada com a model fitness.

## Referències

* ↑ David Sullivan. «Woodman Entertainment Signs Nessa Devil» (en anglès). AVN, 23-03-2007. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ «NW_SR's Delivers 'The Perfectionist'» (en anglès). XBIZ, 22-10-2007. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ Sbando. «Devils are go!» (en anglès). EuroBabeIndex, 23-03-2007. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ «Nessa Devil, la nueva diosa del cine XXX». ElArgentino, 12-11-2010. Arxivat de l'original el 15 de novembre de 2010. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ «Nessa Devil es la nueva estrella del cine porno». DiarioPanorama, 13-11-2010. Arxivat de l'original el 16 de novembre de 2010. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ «2010 Nominees» (en anglès). AVN. Arxivat de l'original el 1 de novembre de 2010. [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ «Wstydliwa przeszłość królowej fitnessu» (en polaco). Fakt, 13-03-2017. [Consulta: 2 gener 2018].

## Enllaços externs

* Nessa Devil - Lloc web oficial
# Cadira curul

La Cadira curul (en llatí Sella curulis) era la cadira de l'estat a l'antiga Roma. Curulis derivaria segons els antics escriptors de currus (carro de guerra), encara que algunes fonts diuen que podria derivar de curvus, perquè tenia les potes corbades. Era un tamboret plegable que quan s'obria no tenis ni respatller ni braços. En grec s'anomenava δίφρος ('dífros') que significa carro i per extensió cadira curul.
La cadira curul era usada a Roma des del temps de la monarquia com a símbol del poder del rei; com altres distincions de reialesa havia estat importada d'Etrúria suposadament per Tul·li Hostili però altres diuen que per Tarquini Prisc. El seu origen seria la ciutat de Vetulònia, segons Titus Livi. Segons Theodor Mommsen, en temps de la monarquia, especialment durant el regnat de Tarquini Prisc, els ciutadans romans tenien prohibit circular amb carro pels carrers de Roma. Momés ho podia fer el rei. Per a ressaltar la seva dignitat, el rei presidia els espectacles públics assegut dalt del carro en una cadira plegable.
Amb la república el dret a seure en cadira curul va passar als cònsols, pretors, censors i edils curuls (que s'anomenaven magistratures curuls per aquesta causa, i es consideraven per damunt de les altres magistratures). També hi tenien dret el dictador, el magister equitum (magistrats extraordinaris) i el flamen dialis (sacerdot). Ja durant l'Imperi tenia el dret l'emperador, els augustals, i segurament el prefecte urbà.
La cadira s'usava a les grans festivitats, especialment al circ i al teatre; de vegades fins i tot després de la mort del seu amo era exhibida com a símbol d'honor. El pretor s'asseia a aquesta cadira per administrar justícia. A les províncies els procònsols i els propretors també es van arrogar el dret de tenir cadira curul. La cadira curul era un dels símbols de poder junt amb el ceptre de vori i la toga pretexta i sovint es donaven als reis clients com a símbol d'amistat i del seu poder.

## Descripció

La cadira curul era habitualment de vori o ornada amb vori, amb el seient de forma quadrada i les potes corbades, que formaven una X. No tenia respatller i es podia plegar, cosa que en facilitava el transport. Els comandants militars l'usaven durant les campanyes i llavors s'anomenava sella castrensis. Està representada en diversos relleus i monedes; algun exemplar es conserva en museus d'Itàlia.

## Referències

* ↑ Alberich i Mariné, Joan; Francesc J. Cuartero i Iborra (eds.). Diccionari Grec-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2015, p. 545. ISBN 9788441224223.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, I, 8
* ↑ Mommsen, Theodor. The history of Rome. Nova York: Meridian Books, 1961, p. 340.
* ↑ Schäfer, Thomas. Imperii insignia: Sella curulis und Fasces: zur Repräsentation römischer Magistrate. Mainz: Zabern, 1989, p. 122-123. ISBN 9783805310352.
* ↑ Smith, William (ed.). «Sella». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 17 març 2022].
# Roque Alberto Faci Agud

Roque Alberto Faci Agud (la Codonyera, 20 de juliol de 1684 - Albarrasí, 28 d'abril de 1744) va ser un religiós i historiador aragonès del segle xviii, famós pels seus treballs sobre religiosos i sobre història d'Aragó.
Religiós carmelita des de 1698, va predicar a Alcanyís, Calataiud, Saragossa i Albarrasí, on va morir.

## Obres

* Faci, Roque Alberto. Aragón, reino de Cristo y dote de María Santísima. 1-2. Zaragoza: Joseph Fort, 1739.
* Faci, Roque Alberto. La perla más bella… Na. Sra. de Rodanas. Zaragoza: Joseph Fort, 1741.
* Faci, Roque Alberto. Vida de nuestra santa madre Teresa de Jesús. Zaragoza: Joseph Fort, 1744.
* Faci, Roque Alberto. Aragón, reino de Cristo y dote de María Santísima. 3-4. Zaragoza: Francisco Moreno, 1750.
* Faci, Roque Alberto. Cathalogus brevis auctorum, qui de Beatissime Virgine Marie de Monte Carmelo et de ejus Sacro Scapulari tractarunt. Zaragoza: Francisco Moreno, 1752.
* Faci, Roque Alberto. Memoria de la Aparicion de Nuestra señora de Zaragoza la Vieja venerada cerca de esta ciudad. Zaragoza: F. T. Revilla, 1753.

## Referències

* ↑ «Roque Alberto Faci». Real Academia de Historia. [Consulta: 23 gener 2019].
# Cal Flaquer (Sora)

Cal Flaquer és una masia de Sora (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil de mitjanes dimensions, amb teulada a dues vessants, orientada a l'est. La construcció és allargada i irregular. Es feu en dues etapes.
A l'angle sud-est hi ha l'entrada i una eixida en baranes de fusta i un pilar de pedra treballada.
A la façana de ponent hi ha adossat un cos amb funcions de petita cabana i també hi ha un pou cisterna. A la façana que dona al carrer hi ha una petita capelleta dedicada a Sant Roc i Sant Sebastià, datada al 1844, que s'obrí mitjançant una prometença del poble després del còlera.

## Història

L'any 1599 s'esmenten les cases de Llacó i les d'en Pere Flaquer, dit Lo Panitxo, com situades en el sòl de vall del cementiri.
El nom actual d'aquesta casa reflecteix la dedicació dels seus antics estadants al formar-se el raval de Sora.
Encara s'hi conserva un forn que deixa constància inequívoca de l'antiga funció de dita casa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Cal Flaquer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2017].
# Villar de Peralonso

Villar de Peralonso és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb Tremedal de Tormes, a l'Est amb Gejuelo del Barro, al Sud amb Villasdardo i Cipérez, i al Nord-oest amb Espadaña.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 403 | 366 | 340 | 324 |

## Enllaços externs

* Enllaç a Wikisalamanca Arxivat 2008-06-29 a Wayback Machine.
# Weissius capaciductus

Weissius capaciductus és una espècie de triclàdide dugèsid que habita a l'aigua dolça d'Austràlia. És l'única espècie coneguda pertanyent al gènere Weissius.

## Referències

* ↑ Sluys, R., Grant L. J., & Blair D. (2007). Freshwater planarians from artesian springs in Queensland, Australia (Platyhelminthes, Tricladida, Paludicola). Contribution to Zoology. 76, 9-19.
# Lü (estat)

* No s'ha de confondre amb Lu (estat).
The Estat de Lü (xinès tradicional: 呂國, xinès simplificat: 吕国, pinyin: Lǚ Guó) va ser un estat vassall de la Dinastia Zhou situat en l'actual Xina central durant els primers anys del període de Primaveres i Tardors (722-481 aEC).

## Origen

Com els governants dels quatre estats de Qi, Xu, Shen i Lu tenien tots el cognom Jiang (姜), ells compartien uns avantpassats comuns.

## Referències

* ↑ Guoyu· Zhouyu Zhong (周语中)
# Nahum (nom)

Nahum, també escrit con Nahúm, Nahun i Naüm (pronunciat en català /Naúm/) és un nom propi masculí català d’origen bíblic. Deriva de l’hebreu “נַחוּם” (“Nahum) i significa “qui dona consol”, compartint significat amb el terme també hebreu “Menahem”. És un nom molt poc comú que forma part de l'onomàstica bíblica catalana, juntament amb el de la resta de llengües de països de tradició judeocristiana.
El nom apareix a la Bíblia, concretament a l'Antic Testament, se’ns parla del profeta Nahum, nascut a Alkosh (Nahum 1:5).
El nom de Nahum forma part del santoral catòlic. La celebració de Sant Nahum és el dia 1 de desembre, coincidint també amb el de Sant Eloi.

## Vegeu també

* Llibre de Nahum
* Nahum
# Roptyna (cràter)

Roptyna és un cràter d'impacte en el planeta Venus de 11,5 km de diàmetre. Porta el nom d'un antropònim txuktxi, i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1997.

## Referències

* ↑ «Roptyna». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey. [Consulta: 1r juliol 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Venus
# Cal Flavià

Cal Flavià és una obra de Solivella (Conca de Barberà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat darrere del castell que antigament va formar part de les propietats del senyor de Llorac. En procés de restauració amb façanes en bon estat de conservació de pedra vista, edificació de planta baixa i dues plantes superiors. A la planta baixa hi trobem la porta d'accés amb llinda sostinguda per permodols -queda visible la traça d'un antic portal amb forma d'arc- i un balcó. Al primer pis hi ha un balcó corregut amb barana de ferro que conté tres balconeres d'arc rebaixat. Per acabar, al darrer pis hi ha tres finestres amb arc peraltat.
Destaca l'escut de la cantonada. La porta principal presenta un escut amb la data 1739.

## Referències

* 1 2 «Cal Flavià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «Cal Flavià». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Lars Bergendahl

Lars Bergendahl (Sørkedalen, 30 de gener de 1909 - 22 de juny de 1997) va ser un esquiador de fons noruec que va competir durant la dècada de 1930. En el seu palmarès destaquen tres medalles d'or, una de plata i una de bronze al Campionat del Món d'esquí nòrdic, entre 1937 i 1939. El 1940 guanyà la cursa dels 50 quilòmetres al Festival d'esquí de Holmenkollen. Degut als seus èxits va rebre la medalla de Holmenkollen el 1939, compartida amb Sven Selånger i Trygve Brodahl.
Bergendahl va lluitar a la Campanya de Noruega després de la invasió alemanya de Noruega el 1940. Juntament amb altres esportistes va servir a la unitat d'esquí Sørkedalen kompani l'abril de 1940.

## Referències

* ↑ Resultats al Campionat del món d'esquí nòrdic (alemany)
* ↑ «BERGENDAHL Lars». International Ski Federation.
* ↑ Holmenkollen medalists - cliqueu per descarregar un fitxer pdf (noruec)
* ↑ Hauge, Andreas. Kampene i Norge 1940 (en noruec). 1. Sandefjord: Krigshistorisk Forlag, 1995, p. 130. ISBN 82-993369-0-2.
# Villar de Ciervo

Villar de Ciervo és un municipi de la província de Salamanca a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Limita al Nord amb La Bouza, Puerto Seguro i San Felices de los Gallegos, al Sud-est amb Villar de la Yegua, al Sud-oest amb Aldea del Obispo i a l'Oest amb Almeida.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 490 | 434 | 378 | 360 |
# Weißenberg

Weißenberg (alt sòrab: Wóspork) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 11 km al nord de Löbau, i 16 km a l'est de Bautzen. Limita amb Malschwitz i Hohendubrau al nord, Vierkirchen a l'est, Löbau al sud-est, Hochkirch al sud-oest i amb Kubschütz a l'oest.

## Divisió interna

Comprèn els llogarets de:
* Belgern (Běła Hora), 76 h.
* Cortnitz (Chortnica), 42 h.
* Drehsa (Droždźij), 258 h.
* Gröditz (Hrodźišćo), 283 h.
* Grube (Jama), 33 h.
* Kotitz (Kotecy), 202 h.
* Lauske (Łusk), 174 h.
* Maltitz (Malećicy), 274 h.
* Nechern (Njechorń), 155 h.
* Nostitz (Nosaćicy), 207 h.
* Särka (Žarki), 180 h.
* Spittel (Špikały), 52 h.
* Weicha (Wichowy), 114 h.
* Weißenberg, 1038 h.
* Wuischke (Wuježk), 37 h.
* Wurschen (Worcyn), 318 h.

## Personatges il·lustres

* Pawoł Nedo, un dels fundadors de Domowina
# Net

El net o la neta és el fill o la filla d'un fill o filla. Un net ho és en relació amb els seus avis.
Els nets tenen certs drets i responsabilitats respecte els seus avis. Els nets necessitats o amb discapacitat tenen dret al suport econòmic d'un avi amb els mitjans econòmics suficients, sempre que no puguin rebre aquest suport dels seus pares. Al seu torn, els nets que disposen de mitjans suficients estan obligats a atendre els avis en cas de necessitat o incapacitat, si aquests no poden rebre mitjans materials del seu cònjuge o fills. Els nets tenen drets d’herència. Els nets hereten per llei si cap dels hereus no és viu en el moment de la transmissió de l’herència, a més, hereten igualment la part que, segons la llei, hauria d’haver pertangut al seu pare difunt.
La relació entre els nets i els avis és més fàcil quan hi ha proximitat geogràfica o es manté la relació a través de les videoconferències, així com les xarxes socials. Els avis poden ajudar els pares en la criança dels nets o fins i tot substituir-los si els pares moren. Els vincles emocionals dels avis amb els nets acostumen a sobreviure al pas del temps. Els avis també tenen un paper destacat en transmetre elements de la cultura familiar, d'alguna manera d'aquesta manera uneixen el passat, el present i el futur.

## Referències

* ↑ «Net». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Treviño, El profe. «nieto, bisnieto, tataranieto, chozno, hipocorístico» (en castellà), 02-07-2023. [Consulta: 26 febrer 2024].
* ↑ «abiàtico - Treccani» (en italià). [Consulta: 3 març 2024].
* ↑ «Обязанности внуков содержать дедушек и бабушек» (en rus). [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ «Why Some Grandparents and Grandchildren Are Close and Others Are Not» (en anglès). [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ Revista española de pedagogía. Instituto "San José de Calasanz", 2008, p. 108.

## Vegeu també

* Arbre genealògic
* Besavi
* Família
* Família extensa
* Família nuclear
* Genealogia
* Llinatge
* Parentiu
# Turuli

Turuli o Turul·li, (en llatí Turulius o Turullius) possiblement Publi, d'agnomen o segons Dió Cassi Decimus, va ser un dels assassins de Juli Cèsar.
Va ser qüestor de Gai Cassi Longí l'any 43 aC i va rebre el comandament de la flota reunida per Luci Til·li Cimbre a Bitínia. Després de la batalla de Filipos l'any 42 aC, no trigà a unir-se a Marc Antoni, amb el que va agafar molta amistat i confiança. Després de la batalla d'Àccium l'any 31 aC, Marc Antoni el va lliurar a Octavi, que el va fer presoner i va ordenar la seva execució a l'illa de Cos, segons sembla per oferir satisfacció a Esculapi, ja que la flota que manava Turuli s'havia construït amb arbres del seu bosc sagrat.

## Referències

* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1193.
* ↑ Dió Cassi. Història de Roma VIII,
# Richard Knopper

Richard Knopper (Rijswijk, 29 d'agost de 1977) és un exfutbolista professional neerlandès que jugava com a migcampista ofensiu.
Knopper comença la seua carrera futbolística amb el juvenil del Feyenoord, però signà un contracte amb els rivals de l'Ajax, i feu el seu debut amb l'Ajax el novembre de 1997, en un partit fora de casa contra el Sparta Rotterdam. En 1999 fou votat pels afeccionats de l'Ajax com el jugador més talentós, rebent el Trofeu Marco van Basten. La seua millor temporada a l'Ajax fou desgraciadament la pitjor temporada en anys de l'Ajax, en 1999/2000. Knopper va ser un dels jugadors més valorats i importants eixa temporada, marcant quinze gols com a centrecampista.
Fou un regular amb Jan Wouters, però quan Co Adriaanse prengué la banqueta en 2000, Knopper se lesionà per tota la temporada, jugant només vuit partits eixa temporada. En el seu últim any a l'Ajax, guanyà la lliga neerlandesa amb Ronald Koeman, afegint uns altres tretze partits al seu total de 67 partits de lliga amb l'Ajax.
En 2002, Knopper s'uní cedit a l'equip grec Aris Saloniki, i a l'any següent, fou cedit al SC Heerenveen.
Knopper finalment deixà l'Ajax en 2004 per unir-se al Vitesse Arnhem on podria garantir-se estar al primer equip. Després d'alguns problemes amb el seu entrenador del Vitesse Aad de Mos en 2006, fou forçat a deixar Arnhem. ADO Den Haag recollí el jugador en una cessió i el contractà fins a l'estiu de 2010.

## Enllaços externs

* adodenhaag.nl
* clubachterdeduinen.nl
# Can Planes de la Muntanya

Can Planes de la Muntanya és una masia de la Roca del Vallès (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de tipologia clàssica, de planta rectangular amb tres plantes i tres crugies. La coberta és a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana. Les finestres de la façana principal són emmarcades amb pedra granítica. El portal és en arc de mig punt adovellat amb pedra granítica. L'edifici va ser ampliat pel costat de llevant amb annexes i altres dependències construint una llarga galeria porticada a la façana de tramuntana. Els murs són de paredat comú revestits amb un arrebossat llis.

## Història

L'edifici sembla del segle XVII-XVIII, però la tercera planta sembla que es va fer a final del segle xix o principi del segle xx. Té rellotge de sol policromat en molt bon estat.

## Referències

* 1 2 «Can Planes de la Muntanya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 octubre 2017].