OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gagadon minimonstrum

Gagadon minimonstrum ('dent de Gaga minimonstre') és una espècie extinta d'artiodàctils que visqueren a Nord-amèrica durant l'Eocè inferior. Fou descrit el 2014 a partir de fragments de dents i maxil·lar inferiors trobats a la formació de Wasatch, a Bitter Creek (Wyoming). El seu nom genèric és en honor de la cantant Lady Gaga, mentre que el seu nom específic, minimonstrum ('minimonstre') es refereix a la seva mida petita i la presència de cúspides inusuals a les dents, així com al fet que la cantant anomena els seus fans «petits monstres».

## Referències

* ↑ Stucky, Richard K.; Covert, Herbert H. «A new genus and species of early Eocene (Ypresian) Artiodactyla (Mammalia), Gagadon minimonstrum, from Bitter Creek, Wyoming, U.S.A.» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 34, 3, 2014, pàg. 731–736. DOI: 10.1080/02724634.2013.827580.
# Adolf Mayer

* No s'ha de confondre amb Adolph Mayer.
Adolf Eduard Mayer (1843–-1942) va ser un químic agrícola alemany que treballà sobre el virus del mosaic del tabac i els virus de les plantes en general.
Adolf Mayer nasqué a Oldenburg. La seva mare era una de les filles del químic Leopold Gmelin. De 1860 a 1862 estudià matemàtiques i química a l'Institut de tecnologia de Karlsruhe. El 1862 entrà a la Universitat de Heidelberg, on el 1864 es doctorà en física, química i matemàtiques amb un summa cum laude.
El 1879, mentre Mayer era director de l'Estació Experimental Agrícola de Wageningen als Països Baixos, els agricultors de la zona li preguntaren sobre una estranya malaltia que afectava la planta del tabac. Mayer publicà un informe el 1886 sobre aquesta malaltia que ell anomenà «malaltia del mosaic del tabac» i en va descriure els símptomes. Va demostrar que aquesta malaltia es podia transmetre en usar la saba de les plantes afectades com un inòcul per infectar plantes sanes. En aquell moment es va pensar que era una malaltia bacteriana o una toxina, uns anys més tard es va demostrar que el virus del mosaic del tabac (TMV) n'era el responsable. El microscopi òptic que emprava Mayer no era prou potent per detectar els virus i va treure la conclusió errònia que l'agent infecciós era un tipus de bacteri. Els estudis de filtratge fets per Dmitry Ivanovsky el 1892 i Martinus Beijerinck el 1898 de fet van demostrar que l'agent infecciós del virus del tabac no es podia filtrar. Va ser Martinus Beijerinck qui va encunyar el terme «virus» per indicar la naturalesa no-bacterina de la malaltia del mosaic del tabac.

## Referències

* ↑ Mayer, Adolf «Über die Mosaikkrankheit des Tabaks.» (en alemany). Die Landwirtschaftliche Versuchs-stationen, 32, 1886, pàg. 451–-467. Translated into English in Johnson, J., Ed. (1942) Phytopathological classics (St. Paul, Minnesota: American Phytopathological Society) No. 7, pp. 11–-24.
* ↑ Lustig, Alice; Levine, Arnold J. «One Hundred Years of Virology». Journal of Virology. American Society for Microbiology [Washington, D.C.], 66, 8, 1992, pàg. 4629–-4631. ISSN: 1098-5514. PMC: 241285. PMID: 1629947.
* ↑ Zaitlin, Milton. «The Discovery of the Causal Agent of the Tobacco Mosaic Disease». A: Kung, S. D.. Discoveries in Plant Biology. Hong Kong: World Publishing Co., 1998, p. 105–-110. ISBN 978-981-02-1313-8.
# Viquipèdia en estonià

La Viquipèdia en estonià (en estonià: Eestikeelne Vikipeedia) va ser creada el 2002 i el octubre de 2024, té 222.628 articles. El viquipedista de la comunitat en estonià Andres Luure va ser una de les quinze persones individuals reconegudes pel seu compromís amb el voluntariat a Estònia el 2008. El 2013 va rebre també l'Ordre de l'Estrella Blanca d'Estònia per les seves contribucions a la Viquipèdia. La primera trobada presencial de membres de la comunitat es va fer el 2007. Es va fundar el 2010 el Capítol Local Wikimedia d'Estònia anomenat Wikimedia Eesti.

## Referències

* ↑ http://meta.wikimedia.org/wiki/List_of_Wikipedias
* ↑ «An ETV archive of the 2008 Aasta Vabatahtlik award ceremony. Andres Luure's time segment: 39:48-41:33». Arxivat de l'original el 2012-02-13. [Consulta: 2 gener 2016].
* ↑ Presidendilt saab tänavu teenetemärgi 99 inimest ERR (in Estonian)
* ↑ "ETV: Vikipeedia administraatorid said esmakordselt kokku" Postimees, December 16, 2007

## Enllaços externs

* Ressó a la premsa de la Viquipèdia en estonià
# Twinky

Twinky, també comercialitzada sota els títols Lola o London Affair, és una pel·lícula dirigida per Richard Donner, estrenada el 1970.

## Argument

Un guionista de cinema pornogràfic a la cinquantena s'enamora d'una jove de 16 anys. Al començament a ningú no sembla molestar-li, però quan la parella decideix traslladar-se als Estats Units, comencen una multitud d'aventures.
# Gabriel Caballero

Gabriel Caballero (5 de febrer de 1971) és un exfutbolista mexicà.

## Selecció de Mèxic

Va formar part de l'equip mexicà a la Copa del Món de 2002.

## Referències

* ↑ MedioTiempo.com. "Gabriel Caballero - Pachuca". Retrieved on 15 June 2013.
* ↑ FIFA. "FIFA Player Statistics: Gabriel CABALLERO" Arxivat 2015-04-13 a Wayback Machine.. Retrieved on 15 June 2013.
# Ordre ministerial

Una ordre ministerial és una norma jurídica de rang reglamentari que emana de qualsevol dels ministres del Govern d'Espanya. Jeràrquicament se situen per sota del reial decret del President del Govern d'Espanya, i del reial decret del Consell de Ministres. No només les dicten els ministres en els assumptes propis del seu departament, sinó que també revestiran la forma d'ordre ministerial dels acords de les comissions delegades del Govern.
# Àngel Gregori Roig

Àngel Gregori Roig (Piles, 1989), també anomenat Punxa, és un pilotari valencià de Raspall que juga de rest. Va debutar el 7 de novembre de 2006 al desaparegut trinquet de Gandia. En desembre de 2016 va patir una lesió de la que fou intervingut en maig de 2017. Va ser campió de la Lliga professional de Raspall en 2013 i 2020.

## Palmarès

* Campió de la Lliga Professional de Raspall del 2013
* Campió de la Lliga Professional de Raspall del 2020

## Referències

* ↑ «Perfil de pilotari de Punxa». PilotaVeu, 27-02-2017. Arxivat de l'original el 2017-02-27 [Consulta: 27 febrer 2017]. Arxivat 2017-02-27 a Wayback Machine.
* ↑ «La gran oportunidad de Punxa». Levante-EMV, 04-11-2016.
* 1 2 «Punxa analitza la final de la Lliga al 56é Colp a Colp». PilotaVeu, 19-05-2017.
* ↑ «Crónica del Deporte Valenciano 2013». Levante·EMV-Superdeporte, 01-03-2017, pàg. 199.
# Emilio Baiada

Emilio Baiada (Tunis, 2 de gener de 1914 - Mòdena, 14 de maig de 1984), a vegades escrit Emilio Bajada, va ser un matemàtic italià.
Alumne de l'Scuola Normale Superiore de Pisa, es va graduar l'any 1937 amb Leonida Tonelli, de qui va ser assistent des de 1938 fins a 1941, quan va ser mobilitzat per la Segona Guerra Mundial. En acabar la guerra, l'any 1945, va reprendre la seva activitat a Pisa, fent cursos d'anàlisi matemàtica. El 1949 es va traslladar als Estats Units, primer a la universitat de Cincinnati (on va treballar amb Otto Szász i Charles Napoleon Moore) i després a l'institut d'Estudis Avançats de Princeton (on va treballar amb Marston Morse). El 1952 va guanyar el concurs per a la càtedra d'anàlisi de la universitat de Palerm i va retornar al seu país. A la ciutat siciliana va ensenyar fins al 1961 quan es va traslladar a Mòdena on va donar un impuls considerable al rellançament del seu Institut de Matemàtiques i a l'enfortiment de la seva biblioteca i del Seminari de Matemàtiques.
És autor més de 60 articles científics sobre diferents camps de l'anàlisi.

## Referències

* ↑ Guerraggio i Nastasi, 2006, p. 223.
* ↑ Chang, 2011, p. 290.
* ↑ Vinti, 1984, p. iii.
* ↑ Vinti, 1984, p. xi-xiv.

## Bibliografia

* Chang, Sooyoung. Academic Genealogy of Mathematicians (en anglès). World Scientific, 2011. ISBN 978-981-4282-29-1.
* Guerraggio, Angelo; Nastasi, Pietro. Italian Mathematics Between the Two World Wars (en anglès). Birkhäuser, 2006. ISBN 3-7643-6555-2.
* Vinti, Calogero «Emilio Baiada, necrologio» (en italià). Atti del Seminario Matematico e Fisico dell'Università di Modena, Vol. 33, 1984, pàg. ii-xiv. ISSN: 0041-8986.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Emilio Baiada» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* «Emilio Baiada». MATEpristem. [Consulta: 10 juliol 2022]. (italià)
* «Emilio BAJADA (1914-1984)». Accademia di Filosofia delle Scienze Umane. [Consulta: 10 juliol 2022]. (anglès)
# Viquipèdia en finès

La Viquipèdia en finès (Suomenkielinen Wikipedia) és l'edició en finès de la Viquipèdia. Estant a mitjan març de 2007, tenia més de 100.000 articles. Durant juliol de 2005 va sobrepassar les edicions en danès i esperanto. Actualment, (octubre 2024) té 518.212 articles i és la 22a més gran en nombre d'articles.

## Referències

* ↑ Koistinen, Olavi. «World's largest study on Wikipedia: Better than its reputation». Helsingin Sanomat, 05-12-2013. [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ List of Wikipedias
# Adelaida García Morales

Adelaida García Morales (Badajoz, 1945 - Dos Hermanas, 22 de setembre de 2014) va ser una escriptora espanyola. Als tretze anys es va traslladar a Sevilla, d'on eren els seus pares i on va viure una gran part de la seva joventut. Es va llicenciar en Filosofia i Lletres el 1970 a Madrid, on també va estudiar escriptura de guions a l'Escola Oficial de Cinematografia.
Va treballar com a professora de Llengua Espanyola i de Filosofia a Secundària. Va ser model, actriu, dins del grup de teatre Esperpento, i també traductora a Algèria. Va debutar el 1985 amb un aclamat volum que reunia dos relats: El Sur i Bene. El primer relat va ser portat al cinema per Víctor Erice, que llavors era la seva parella, amb el mateix títol, El Sur. Amb la seva següent obra, El silencio de las sirenas, que transcorre en una localitat de La Alpujarra, on ella va residir, va obtenir el Premi Herralde de Novel·la. Va ser guardonada amb el Premi Ícar per Diario 16. Va morir el 22 de setembre de 2014 a Dos Hermanas.

## Novel·les per ordre de publicació

* Archipiélago, 1981 novel·la finalista del Premi Sésamo 1981
* El Sur seguido de Bene (Anagrama, 1985)
* El silencio de las sirenas (Anagrama, 1985) Premi Herralde 1985 i Premi Ícaro 1985
* La lógica del vampiro (Anagrama, 1990) novel·la.
* La mujeres de Héctor (Anagrama, 1994) novel·la.
* La tía Agueda (Anagrama, 1995) novel·la.
* Mujeres solas. Cuentos (Plaza y Janés, 1996) contes.
* Nasmiya (Plaza y Janés, 1996) novel·la.
* El accidente (Anaya, 1997) conte.
* La señorita Medina (Plaza y Janés 1997) novel·la.
* El secreto de Elisa (Debate, 1999) novel·la.
* Una historia perversa (Planeta, 2001) novel·la.
* El testamento de Regina (Debate, 2001) novel·la.

### Altres

* La carta. Cuento en Vidas de mujer (Alianza 1998) contes. VV. AA.
* El legado de Amparo. Cuento en Mujeres al alba (Alfaguara. 1999). contes. VV.AA.
* La mirada. Cuento en Don Juan. Relatos (451 Editores, 2008) contes. VV.AA.

## Referències

* ↑ Ayala-Dip, J.Ernesto «Fallece la escritora Adelaida García Morales» (en castellà). El País, 14-09-2014 [Consulta: 16 novembre 2015].
* ↑ Juristo, Juan Angel «Fallece Adelaida Garcia Morales, la autora de 'El Sur'» (en castellà). ABC, 24-09-2014 [Consulta: 16 novembre 2015].
# Gabriel Báthory

Gabriel Báthory (en hongarès Báthory Gábor, en romanès Gabriel Báthory, en eslovac Gabriel Báthori) fou un voivoda (príncep) del Principat de Transsilvània entre els anys 1608 i 1613.
Va néixer a Oradea (en hongarès Nagyvárad, en alemany Großwardein) l'any 1589 fill d'István Bathory i de Susanna Bebek. Era membre de la influent família noble hongaresa de Transsilvània dels Bathory, família que comptava amb molt dels seus membres com a voivodes de Transsilvània.
Com bona part dels membres de la seva família de molt jove tingué una participació molt activa a la vida política del Principat transsilvà. Així quan a la mort d'Esteve Bocskay el va succeir al capdavant del tron del Principat Segimon Rákóczi, Gabriel va formar part de la seva cort, però aviat es posicionà en contra d'aquest i amb l'ajut del veritable home fort del moment, Gabriel Bethlen, va aconseguir que la renúncia d'aquest al tron al febrer de 1608, essent escollit Gabriel Bathory com a voivoda al març d'aquell mateix any.
Un cop que va assentar el seu poder al tron de Transsilvània, gràcies a l'ajut que li suposava tenir el suport de Gabriel Bethlen, va decidir portar a terme tot un seguit de campanyes contra Valàquia, derrocant al voivoda valac Radu Şerban al setembre de 1610. El seu caràcter i la seva forma d'exercir el poder es va manifestar aviat molt agressiva i portant a terme una àmplia repressió contra qualsevol amenaça al seu poder, tornant-se la situació a Transsilvània molt inestable. A més va mostrar una actitud immoral en molts afers i una manca de respecte per les institucions locals autòctones transsilvanes, tal com ho demostra l'ocupació de la ciutat lliure de Sibiu (en hongarès Nagyszeben, en alemany Hermannstadt) on va manar detenir i executar bona part dels personatges més destacats de la comunitat saxona, que era la majoritària a la ciutat, fet que va provocar airejades protestes entre els principals líders de la noblesa hongaresa de Transsilvània.
La seva lluita contra Valàquia, la repressió tant dels saxons de Transsilvània com dels Székely (la comunitat hongaresa autòctona de Transsilvània) tant nobles com plebeus, va provocar que perdés els pocs suports que tenia i que el seu principal mentor, Gabriel Bethlen, li retirés el suport donat inicialment.
Així Bethlen va rebre l'ajut dels otomans, la noblesa valaca i la noblesa Székely per fer fora a Gabriel Bathory del tron de Transsilvània, esclatant una revolta liderada per Bethlen contra Bathory.
El setembre de 1613 Gabriel Bathory era detingut pels seguidors de Bethlen, essent derrocat com a voivoda de Transsilvània i ocupant el tron transsilvà Gabriel Bethlen. Un mes més tard era assassinat a Oradea, la seva ciutat natal davant de la indolència general.
Amb la mort de Gabriel Báthory, els Bathory havien de marxar de Transsilvània, essent aquest el darrer membre d'aquesta influent família hongaresa de Transsilvània en ocupar el tron del Principat.
# Olimán

Olimán, As del deporte, va ser un quadern d'aventures i una sèrie de còmics, obra de José Pérez Fajardo, publicat per la valenciana Editorial Maga entre 1961 i 1963, amb 105 números publicats. Va ser un dels últims èxits de l'editorial.

## Trajectòria editorial

Després del sonat fracàs d'Atletes (1958), Maga va esperar el moment propici per llançar la seva segona sèrie de temàtica esportiva, un any abans de la Copa Mundial de Futbol de 1962. Per augmentar el seu atractiu comercial, l'última pàgina de "Olimán" incloïa fotografies de jugadors de futbol susceptibles de ser col·leccionats i va crear també un Club Olimán, amb sortejos quinzenals de premis, que els seus resultats només es podien conèixer si s'adquiria la col·lecció quinzenal Olimán Extra. No va tenir, no obstant això, cap almanac, ja que Maga havia abandonat aquesta modalitat editorial a principis dels seixanta. Després de la seva finalització, Maga va llançar una seqüela titulada Seleccions Esportives Maga, que no va superar els 12 exemplars.

## Valoració

Per al crític Pedro Porcel Torrens, "Olimán" és una sèrie poc original en la qual només destaquen alguns quaderns solts, com el número 65 (Campo de entreno).

## Referències

* 1 2 Pedro Porcel Torrens. Clásicos en Jauja. La historia del tebeo valenciano. Edicions de Ponent, 2002, p. 284. ISBN 84-86404-02-9.
* 1 2 3 4 Paco Baena. La magia de Maga desde la nostalgia. Barcelona: Ediciones Glénat, 05/2002, p. 48 a 49,92,102,115,234 a 235. ISBN 84-8449-221-4.
* ↑ Josep Maria Delhom. Catálogo del tebeo en España. 1865/1980. Barcelona: Círculo del Comic, S.A./CESA, 1989, p. 99. ISBN 84-8449-221-4.

## Bibliografia

* Paco Baena. La magia de Maga desde la nostalgia. Barcelona: Glénat Editions, 05/2002, p. 48 a 49,92,102,115,234 a 235. ISBN 84-8449-221-4.
* Josep Maria Delhom. Catálogo del tebeo en España. 1865/1980. Barcelona: Círculo del Comic, S.A./CESA, 1989, p. 99. ISBN 84-8449-221-4.
* Pedro Porcel Torrens. Clásicos en Jauja. La historia del tebeo valenciano. Edicions de Ponent, 2002, p. 284. ISBN 84-86404-02-9.
# Nikolàievka (Stari Oskol)

* Per a altres significats, vegeu «Nikolàievka».
Nikolàievka - Николаевка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 176 habitants. Pertany al districte (raion) de Stari Oskol.

## Referències

* ↑ Летопись населённых пунктов Белгородской области: Село Котово Старооскольского городского округа Белгородской области: история [села Котово, села Терехово] / Котовская библиотека; сост. Рудакова Тамара Ивановна. — Котово: Котовская библиотека, 1996. — 75 с.
* ↑ «Храм в честь Покрова Пресвятой Богородицы (с. Федосеевка)». ИМЦ «Православное Осколье», 11-10-2012. Arxivat de l'original el 2018-06-12. [Consulta: 9 juny 2018].
# Colibrí bru

El colibrí bru (Colibri delphinae) és una espècie d'ocell de la família dels colibrís, que viu en boscos alts, entre els 400 a 1600 m.s.n.m. L'hi pot trobar des del sud de Guatemala fins a Bolívia i l'oest del Brasil i l'Illa Trinitat.

## Descripció

Mesura 11.5 cm de llarg i de 6.5 a 7 g. És de color marró amb una mica de vermell en la cua i plom prop del ventre.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# San Martín y Mudrián

San Martín y Mudrián és un municipi de la província de Segòvia, a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Referències

* ↑ «Provincia de Segovia (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 12 març 2021].
# Espirúrides

Els espirúrides (Spirurida) són un ordre de nematodes secernentis. Alguns, com les filàries, poden produir malalties en humans. En aquest ordre s'inclou el nematode més gran conegut, Placentonema gigantissima, que parasita la placenta dels catxalots; les femelles madures assoleixen els 8 m de longitud, amb un diàmetre de només 2,5 cm, i posseeix 32 ovaris que produeixen una enorme quantitat d'ous.

## Característiques

La regió bucal posseeix normalment dos llavis laterals, encara que pot haver-n'hi quatre o més. L'orifici bucal pot posseir dents. Els amfidis estan generalment situats en posició lateral, encara que en alguns grups poden localitzar-se immediatament darrere dels llavis. L'esòfag es divideix normalment en una porció anterior muscular i un porció posterior glandular dilatada. Les larves posseeixen en general una espina cefàlica que usen per perforar l'embolcall de l'ou, i un fasmidi en forma de porus a la cua.

## Història natural

Els espirúrids utilitzen un vertebrat en el seu cicle de vida. L'hoste definitiu és un mamífer, una au o un rèptil, rarament un amfibi.

## Taxonomia

La taxonomia de l'ordre és conflictiva. Els camal·lànids (Camallanida) s'inclouen de vegades entre els espirúrids com un subordre, i els drilonemàtides (Drilonematida) com a superfamília.
Les següents superfamílies han estat provisionalment classificades en els espirúrids:
* superfamília Acuarioidea
* superfamília Aproctoidea
* superfamília Diplotriaenoidea
* superfamília Filarioidea - filàries
* superfamília Gnathostomatoidea
* superfamília Habronematoidea
* superfamília Physalopteroidea
* superfamília Rictularioidea
* superfamília Spiruroidea
* superfamília Thelazioidea

## Referències

* ↑ «Els mesozous». [Consulta: 25 maig 2020].
* ↑ Sci-Tech Encyclopedia - Spirurida
* ↑ Tree of Life - Nematoda.
# Djebel Tjawti

Djebel Tjawty o Gebel Djauti és un lloc del desert occidental de Tebes (Luxor) on s'han trobat uns grafits que fan referència al període predinàstic egipci.

## Referències

* ↑ John C. Darnell: Theban Desert Road Survey in the Egyptian Western Desert, Vol. 1, Gebel Tjauti Rock Inscriptions 1-45 and Wadi el-Hol Rock Inscriptions 1-45, Chicago 2002, ISBN 1-885923-17-1, pàg. 30–46 (en anglès).
# Harald Schumacher

Harald Anton Schumacher (nascut el 6 de març de 1954 a Düren, Alemanya, comunament conegut com a Toni Schumacher, és un exporter de futbol alemany, i membre de la Selecció de futbol d'Alemanya.

## Referències

Harald Schumacher - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Eurocopa 1980
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Cullmann •
4 K. Förster •
5 Dietz •
6 Schuster •
7 B. Förster •
8 Rummenigge •
9 Hrubesch •
10 Müller •
11 Allofs •
12 Memering •
13 Bonhof •
14 Magath •
15 Stielike •
16 Zimmermann •
17 Del'Haye •
18 Matthäus •
19 Votava •
20 Kaltz •
21 Junghans •
22 Immel •
Seleccionador: Derwall
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1982
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Breitner •
4 K. Förster •
5 B. Förster •
6 Dremmler •
7 Littbarski •
8 Fischer •
9 Hrubesch •
10 Müller •
11 Rummenigge •
12 Hannes •
13 Reinders •
14 Magath •
15 Stielike •
16 T. Allofs •
17 Engels •
18 Matthäus •
19 Hieronymus •
20 Kaltz •
21 Franke •
22 Immel •
Entrenador: Derwall
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Eurocopa 1984
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Strack •
4 K. Förster •
5 B. Förster •
6 Rolff •
7 Brehme •
8 K. Allofs •
9 Völler •
10 Meier •
11 Rummenigge •
12 Burdenski •
13 Matthäus •
14 Falkenmayer •
15 Stielike •
16 Bruns •
17 Littbarski •
18 Buchwald •
19 Bommer •
20 Roleder •
Seleccionador: Derwall
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1986
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Brehme •
4 Förster •
5 Herget •
6 Eder •
7 Littbarski •
8 Matthäus •
9 Völler •
10 Magath •
11 Rummenigge •
12 Stein •
13 Allgöwer •
14 Berthold •
15 Augenthaler •
16 Thon •
17 Jakobs •
18 Rahn •
18 K. Allofs •
18 Hoeneß •
18 Rolff •
18 Immel •
Seleccionador: Beckenbauer :
# Gran Duc de Luxemburg

Luxemburg és una monarquia constitucional de la qual el cap d'estat és el Gran Duc de Luxemburg (o Gran Duquessa de Luxemburg, en el cas que sigui dona). El primogènit del Gran Duc rep el nom de "Gran Duc Hereu de Luxemburg".
Des de 1964, el Gran Ducat pertany a la dinastia dels Nassau-Weilburg per voluntat del gran duc Joan que va mantenir com a cognom de la dinastia el de la seva mare davant el del seu pare (Borbón-Parma).
El Gran Duc i altres membres de la Família Gran Ducal reben el tracte d'Alteses Reials i són Prínceps i Princeses de Nassau (Principat) i Borbó-Parma.

## Llista dels Grans Ducs

Casa de Nassau-Orange
* Guillem I, tb. Rei dels Països Baixos, (1815-1840).
* Guillem II, tb. Rei dels Països Baixos, (1840-1849).
* Guillem III, tb. Rei dels Països Baixos, (1849-1890).
Casa de Nassau-Weilburg
* Adolf, (1890-1905).
* Guillem IV, (1905-1912).
* Maria Adelaida, (1912-1919).
* Carlota, (1919-1964).
* Joan I, (1964-2000).
* Enric I, (2000-Present).

## Vegeu també

* Duc
* Monarca
* Família Gran Ducal Luxemburguesa