OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Opacitat en vidre esmerilat

En radiologia, l'opacitat en vidre esmerilat és una troballa inespecífica en les exploracions de tomografia computada (TC) consistent en una opacitat bromosa que no enfosqueix les estructures bronquials o vasos pulmonars subjacents, que indica un ompliment parcial d'espais d'aire als pulmons per exsudat o transsudat, per un engrossiment intersticial o un col·lapse parcial dels alvèols pulmonars.$^{:95}$

## Signe d'halo invers

Un signe d'halo invers és una opacitat en vidre esmerilat envoltat per una consolidació més densa. Els criteris inclouen que la consolidació hauria de formar més de les tres quartes parts de circumferència i tenir almenys 2 mm de gruix. És suggestiu de bronquiolitis obliterant amb pneumònia organitzativa, però només es veu en un 20% dels individus amb aquesta malaltia. També pot estar present en l'infart pulmonar on l'halo consisteix en hemorràgia, així com en malalties infeccioses com paracoccidioidomicosi, tuberculosi, zigomicosi i aspergil·losi, així com en granulomatosi amb poliangiïtis, granulomatosi limfomatoide i sarcoïdosi.

## Referències

* ↑ Hodler, J.; von Schulthess, G. K.; Zollikofer, C. L.. Diseases of the Heart, Chest & Breast: Diagnostic Imaging and Interventional Techniques. Berlin/Heidelberg: Springer, 2007, p. 95. ISBN 9788847006331.
* 1 2 Radswiki. «Reversed halo sign (lungs)». [Consulta: 2 gener 2018].
* ↑ Brett M. Elicker, W. Richard Webb. Fundamentals of High-Resolution Lung CT: Common Findings, Common Patterns, Common Diseases, and Differential Diagnosis. Lippincott Williams & Wilkins, 2012. ISBN 9781469824796.
* ↑ Wu, George; Schmit, Berndt; Arteaga, Veronica; Palacio, Diana «Medical image of the week: pulmonary infarction- the "reverse halo sign"». Southwest Journal of Pulmonary and Critical Care, 15, 4, 2017, pàg. 162–163. DOI: 10.13175/swjpcc124-17. ISSN: 21606773.
* ↑ D Karthikeyan. High Resolution Computed Tomography of the Lungs: A Practical Guide. JP Medical Ltd, 2013, p. 256. ISBN 9789350904084.
# Oostègit

Un oostègit és una solapa gran i flexible que s'estén de forma medial des de les coxes (primer segment) dels pereiopodis (apèndixs toràcics) en alguns crustacis femelles. Forma part del marsupi dels membres del superordre Peracarida, de la classe Malacostraca (crancs, gambes, krill i altres).

## Referències

* ↑ «Definitions: Oostegite» (en anglès). Crustacea Glossary. Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 13 desembre 2018].

## Vegeu també

* Marsupi (peracarida)
# Dissostichus mawsoni

Dissostichus mawsoni és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids present a l'oceà Antàrtic.

## Morfologia

Pot arribar a fer 175 cm de llargària màxima i 80 kg de pes. És de color marronós amb algunes taques fosques i 4 franges transversals, irregulars i incompletes. 8-9 espines i 25-27 radis tous a l'aleta dorsal i 25-26 radis tous a l'anal.

## Ecologia

És un peix d'aigua marina, pelàgic-oceànic i de clima polar (45°S-78°S, 180°W-180°E) que viu entre 0-1.600 m de fondària. Aconsegueix la maduresa sexual en arribar als 9-10 cm de longitud total i, tot seguit, migra cap al nord durant l'estiu austral. La reproducció té lloc entre finals de l'estiu i principis de la primavera. Els joves de fins a 12 cm de llargària viuen a prop de la superfície i es nodreixen d'eufausiacis adults i larves de peixos. Quan assoleixen 18 cm de longitud, esdevenen bentopelàgics i s'alimenten principalment de peixos (com ara, Pleuragramma antarcticum). Durant el període de reproducció mengen calamars en alta mar. És depredat a l'Antàrtida per Cygnodraco mawsoni i el catxalot (Physeter macrocephalus). És inofensiu per als humans i la seua esperança de vida és de 31 anys.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* 1 2 3 Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Pakhomov, E.A., 1998. Diet of two Antarctic dragonfish (Pisces: Bathydraconidae) from the Indian sector of the Southern Ocean. Antarc. Sci. 10(1):55-61
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Abe, T. i T. Iwami, 1989. Notes on fishes from the stomachs of whales taken in the Antarctic. II. On * Dissostichus* and * Ceratias*, with an appendix (Japanese names of important Antarctic fishes). Proc. Natl. Inst. Polar Res. Symp. Polar Biol., v. 2:78-82.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Hurling

El hurling (en irlandès, iomáint o iománaíocht) és un esport d'equip d'origen celta. El joc té orígens prehistòric, es creu que s'ha jugat des de fa almenys 3,000 anys, i és considerat l'esport de camp més ràpid del món.
Aquest joc es practica principalment a Irlanda i s'assembla al shinty, que es juga a Escòcia. D'ell n'hi ha una versió femenina anomenada camogie.
Està regit per l'Associació Atlètica Gaèlica. L'All-Ireland Championship és la principal competició d'aquest esport, que disputen equips dels diferents comtats de la República d'Irlanda i els comtats d'Irlanda del Nord, així com un equip representatiu de Londres (Regne Unit) i un altre de Nova York (Estats Units). La final del campionat es disputa en l'estadi Croke Park de Dublín.
El hurling és jugat per tot el món, i és popular entre membres de la diàspora irlandesa a diversos llocs d'Amèrica del Nord, Europa, Austràlia, Nova Zelanda, Sud-àfrica i Argentina, encara que sense cap lliga professional.

## El joc

El hurling es juga en equips de 15 contra 15. El terreny mesura uns 140m de longitud per 80m d'ample. Els jugadors utilitzen el caman o hurley (un estic de fusta) per colpejar el sliotar, una pilota lleugerament més grossa i molt més dura que la del tennis. Un bon cop la propulsa a 100m arribant a una velocitat inicial de 110km/h.
Els equips estan constituïts d'un porter, de 6 defensors, de 2 mitjos de terreny i de 6 atacants. Els atacants comencen la part del costat de la defensa adversa. Només hi ha un sol àrbitre sobre el terreny, ajudat per diversos jutges de línia.
Les passades es fan utilitzant l'estic (el caman), colpejant a la pilota o accessòriament donant-hi un cop de peu. Està prohibit de llançar la pilota o recollir-la de terra amb la mà.
Només es poden fer un màxim de 4 passes amb la pilota en mà. Després cal passar-la o efectuar un solo-run que consisteix a balancejar el sliotar a l'extremitat de l'hurley tot continuant la seva carrera, fet que demana molta agilitat; el hurling és igualment un esport de contacte, però només estan autoritzats els xocs espatlla contra espatlla.
La possibilitat d'efectuar passades o dels tirs llunyans i l'absència de fora-joc en fan un esport molt ràpid amb pocs temps morts. La pilota evoluciona principalment en l'aire i és sovint jugada a l'altura de la cara amb un cert risc d'accidents greus.

## Referències

* 1 2 Cramer, Ben. "Pitch Man". Forbes. 23 April 2007.
* ↑ Laurence Baker, Emily «WHAT'S DOING IN; Dublin». The New York Times, 25-07-1999 [Consulta: 3 maig 2008].

## Enllaços externs

* Official website of the Gaelic Athletic Association (anglès)
* Video introduction to hurling
# Niquelaustinita

La niquelaustinita és un mineral de la classe dels fosfats, que pertany al grup de l'adelita-descloizita. Rep el nom en al·lusió al domini del níquel sobre el zinc en la composició, i per la seva relació amb l'austinita.

## Característiques

La niquelaustinita és un arsenat de fórmula química Ca(Ni,Zn)(AsO₄)(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1985. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4. És l'anàleg de níquel de l'austinita i la cobaltaustinita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la niquelaustinita pertany a «08.BH: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: thadeuïta, durangita, isokita, lacroixita, maxwellita, panasqueiraïta, tilasita, drugmanita, bjarebyita, cirrolita, kulanita, penikisita, perloffita, johntomaïta, bertossaïta, palermoïta, carminita, sewardita, adelita, arsendescloizita, austinita, cobaltaustinita, conicalcita, duftita, gabrielsonita, tangeïta, gottlobita, hermannroseïta, čechita, descloizita, mottramita, pirobelonita, bayldonita, vesignieïta, paganoïta, jagowerita, carlgieseckeïta-(Nd), attakolita i leningradita.

## Formació i jaciments

Va ser descrita al districte de Bou Azer, a la regió de Drâa-Tafilalet, al Marroc. També ha estat descrita a la mina Dome Rock Copper (Austràlia), a la mina Friedrichssegen (Alemanya), i a les mines Esperanza i Km-3 (Grècia).

## Referències

* ↑ «Nickelaustinite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 maig 2019].
# Nobuhisa Yamada

Nobuhisa Yamada (Prefectura de Shizuoka, Japó, 10 de setembre de 1975) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Nobuhisa Yamada va disputar 15 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Nichole M. Danzl

Nichole M. Danzl (segle XX) és una astrònoma i biòlega estatunidenca que ha descobert diversos objectes transneptunians mentre treballava amb el sondeig Spacewatch.

## Carrera professional

Danzl va estudiar biologia a la Universitat d'Arizona. És investigadora científica del Centre Mèdic de la Universitat de Colúmbia. Entre 1995 i 1998, va descobrir un total de sis planetes menors, com a part del seu treball al programa Spacewatch.

## Premis i honors

L'asteroide (10720) Danzl, descobert pels astrònoms amb el sondeig Spacewatch a l'Observatori Kitt Peak el 1986, va rebre el seu nom. El nom oficial va ser publicat pel Minor Planet Center el 9 de maig de 2001.

## Publicacions

* Larsen, Jeffrey A.; Gleason, Arianna E.; Danzl, Nichole M.; Descour, Anne S.; McMillan, Robert S. «The Spacewatch Wide-Area Survey for Bright Centaurs and Trans-Neptunian Objects» (en anglès). The Astronomical Journal. American Astronomical Society, 121(1), 2001, pàg. 562–579. Bibcode: 2001AJ....121..562L. DOI: 10.1086/318022. ISSN: 0004-6256.
* Donlin, Laura T.; Danzl, Nichole M.; Wanjalla, Celestine; Alexandropoulos, Konstantina «Deficiency in Expression of the Signaling Protein Sin/Efs Leads to T-Lymphocyte Activation and Mucosal Inflammation» (en anglès). Molecular and Cellular Biology. American Society for Microbiology, 25(24), 15-12-2005, pàg. 11035-11046. DOI: 10.1128/mcb.25.24.11035-11046.2005. ISSN: 0270-7306. PMC: 1316950. PMID: 16314525.
* Echeverria, Adriana P.; Cohn, Ian S.; Danko, David C.; Shanaj, Sara; Blair, Lily «Sequencing of Circulating Microbial Cell-Free DNA Can Identify Pathogens in Periprosthetic Joint Infections» (en anglès). The Journal of Bone and Joint Surgery. American Volume, 103(18), 15-09-2021, pàg. 1705–1712. DOI: 10.2106/JBJS.20.02229. ISSN: 1535-1386. PMID: 34293751.
* Europe PMC «Lymphohematopoietic graft-versus-host responses promote mixed chimerism in patients receiving intestinal transplantation» (en anglès). The Journal of Clinical Investigation, 131(8), 2021, pàg. 141698. DOI: 10.1172/JCI141698. PMC: 8062082. PMID: 33630757.
* «Tissue-Resident Memory T Cells Mediate Immune Homeostasis in the Human Pancreas through the PD-1/PD-L1 Pathway» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-10-26. [Consulta: 22 agost 2023].

### Llista de planetes menors descoberts

| (24835) 1995 SM 55 | 19 de setembre de 1995 | MPC |
| (26181) 1996 GQ 21 | 12 d'abril de 1996 | MPC |
| (26308) 1998 SM 165 | 16 de setembre de 1998 | MPC |
| (33128) 1998 BU 48 | 22 de gener de 1998 | MPC |
| (33340) 1998 VG 44} | 14 de novembre de 1998 | MPC |
| 52975 Cyllarus | 12 d'octubre de 1998 | MPC |
| Co-descobriment junt amb: $^A$ Jeffrey A. Larsen i Arianna E. Gleason |||

## Referències

* 1 2 «10720 Danzl» (en anglès). Minor Planet Center.
* ↑ «Author Page for Nichole M. Danzl» (en anglès). SSRN.
* ↑ «Minor Planet Discoverers (by number)» (en anglès). Minor Planet Center, 30-09-2021.
* ↑ «MPC/MPO/MPS Archive» (en anglès). Minor Planet Center.
* ↑ M.P.C. 42671
# Ctenomys leucodon

Ctenomys leucodon és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. Viu al sud del llac Titicaca (Bolívia i el Perú), a altituds d'entre 3.800 i 4.500 msnm. És l'espècie de tuco-tuco més rara del Perú. Es tracta d'un animal herbívor que excava per trobar els tubercles i les arrels que formen la seva dieta. El seu hàbitat natural són els herbassars de l'altiplà andí. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
El seu nom específic, leucodon, significa «dent blanca».

## Referències

* ↑ Dunnum, J.; Bernal, N.; Zeballos, H.; Vivar, E. Ctenomys leucodon. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 8 febrer 2015.
# Gibsonburg

Gibsonburg és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 2.506 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gibsonburg tenia 2.506 habitants, 949 habitatges, i 661 famílies. La densitat de població era de 388,6 habitants per km².
Dels 949 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 30,3% no eren unitats familiars. En el 27% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.986 $ i la renda mediana per família de 49.044 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.121 $ mentre que les dones 22.212 $. La renda per capita de la població era de 17.482 $. Aproximadament el 5,3% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gibsonburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gibsonburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Vapor de l'Infern

El Vapor de l'Infern fou un vapor de Sabadell fundat l'any 1873 i estrenat per la raó social Marcos Soler i Cia. Anys després acollí l'empresa Cros i Casulleres. A finals del segle xix va ser la seu cotonera de Prat de Querol i Companyia. Aquests van ser els noms oficials, ja que popularment se l'havia conegut com el Vapor de l'Infern, Cal Japó i també, l'Orillo Verde
L'edifici, a mitjans del segle xx, el va adquirir la Caixa de Sabadell a fi de suplir la manca d'espai que ja començava a patir l'antiga Escola Industrial d'Arts i Oficis, ubicada a pocs metres, i de cabuda insuficient per als nous projectes.

## Vegeu també

* Vapors de Sabadell
* Xemeneies de Sabadell
# Alain Bergala

Alain Bergala (Brinhòla, 8 de setembre de 1943) és un director de cinema francès. Ha estat redactor en cap i director de col·lecció a Cahiers du Cinéma. És autor de nombrosos articles i obres sobre el cinema dedicats a Jean-Luc Godard, Rossellini, Bergman, Kiarostami, etc. També és autor de Magnum cinéma. Assessor de cinema del Ministeri d'Educació del 2000 al 2002, també ha realitzat diverses pel·lícules per al cinema i la televisió. Comissari de l'exposició Correspondències: Erice-Kiarostami (a Barcelona el 2006 i a Beaubourg el 2007), actualment imparteix classes de cinema a la Universitat de París III i a La Fémis.

## Referències

* ↑ «Alain Bergala». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 13 abril 2016].
# Vida operativa a alta temperatura

La vida operativa a alta temperatura (amb acrònim anglès HTOL) és una prova de fiabilitat aplicada als circuits integrats (CI) per determinar la seva fiabilitat intrínseca. Aquesta prova subratlla l'IC a una temperatura elevada, alt voltatge i funcionament dinàmic durant un període predefinit. L'IC es controla generalment sota estrès i es prova a intervals intermedis. Aquesta prova d'esforç de fiabilitat de vegades es coneix com a "prova de vida útil", "prova de vida útil del dispositiu" o "prova de combustió prolongada" i s'utilitza per activar possibles modes de fallada i avaluar la vida útil de l'IC.
Hi ha diversos tipus d'HTOL:
| Tipus d'HTOL | Descripció |
| Estàtica | IC tensat en condicions estàtiques i constants, IC no canviant. |
| Dinàmic | Estímul d'entrada per canviar els nodes interns del dispositiu. |
| Monitoritzat | Estímul d'entrada per canviar els nodes interns del dispositiu. La sortida en directe indica el rendiment de l'IC. |
| Prova in situ | Estímul d'entrada per canviar els nodes interns del dispositiu. La sortida sensible prova el rendiment de l'IC. |
* Documents AEC.
* Estàndards JEDEC.
* estàndards mil.

## Consideracions de disseny

L'objectiu principal de l'HTOL és envellir el dispositiu de manera que un experiment breu permeti predir la vida útil de l'IC (per exemple, 1.000 hores HTOL prediran un mínim de "X" anys de funcionament). Un bon procés HTOL evitarà un funcionament relaxat de l'HTOL i també evitarà l'excés de tensió de l'IC. Aquest mètode envelleix tots els blocs de construcció d'IC per permetre que els modes de fallada rellevants s'activin i s'implementin en un experiment breu de fiabilitat. Un multiplicador precís, conegut com a Factor d'acceleració (amb acrònim anglès AF) simula un funcionament de llarga vida útil.
L'AF representa el factor d'envelliment accelerat en relació amb les condicions d'aplicació de la vida útil.
Per a les proves d'estrès efectives d'HTOL, s'han de tenir en compte diverses variables:
* Factor de commutació digital.
* Funcionament dels mòduls analògics.
* Activitat d'anell d'E/S.
* Disseny del monitor.
* Temperatura ambient (Ta).
* Temperatura de la unió (Tj).
* Tensió de tensió (Vstrs).
* Factor d'acceleració (AF).
* Durada de la prova (t).
* Mida de la mostra (SS).

## Referències

* ↑ «What is High-Temperature Operating Life or HTOL?» (en anglès). https://www.everythingrf.com.+[Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ «High Temperature Operating Life (HTOL) Test » (en anglès). https://www.eesemi.com.+[Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ AEC Documents
* ↑ JEDEC Standard
* ↑ Mil standard Arxivat 24 June 2013 a Wayback Machine.
* ↑ «Introduction to HTOL stress tests» (en anglès). https://anysilicon.com,+04-02-2013.+[Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ «HTOL - High Temperature Operating Life Test» (en anglès). http://www.77rel.com/stress_tests/htol.php.+[Consulta: 22 novembre 2022].
* ↑ «Reliability testing» (en anglès). https://www.ti.com.+[Consulta: 22 novembre 2022].
# Ventilació (arquitectura)

La ventilació és la introducció intencionada d'aire exterior en un espai. La ventilació s'utilitza principalment per controlar la qualitat de l'aire interior diluint i desplaçant els contaminants interiors; també es pot utilitzar per controlar la temperatura interior, la humitat i el moviment de l'aire per beneficiar el confort higrotèrmic, la satisfacció amb altres aspectes de l'entorn interior o altres objectius.
La introducció intencionada d'aire exterior se sol classificar com a ventilació mecànica, ventilació natural o ventilació en mode mixt (ventilació híbrida).

## Referències

* ↑ Ventilation and Infiltration chapter, Fundamentals volume of the ASHRAE Handbook, ASHRAE, Inc., Atlanta, GA, 2005
* ↑ de Gids W.F., Jicha M., 2010. "Ventilation Information Paper 32: Hybrid Ventilation Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine.", Air Infiltration and Ventilation Centre (AIVC), 2010
# Uraeotyphlus oommeni

Uraeotyphlus oommeni és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Ichthyophiidae. Va ser descrit per David J. Gower i Mark Wilkinson el 2007. El nom específic honora Oommen V. Oommen, zoòleg de la Universitat de Kerala.
No se sap res d'aquesta espècie, amb només un sol exemplar recollit d'un hàbitat desconegut. Tanmateix, si s'assembla a altres membres del gènere, probablement és ovípara amb ous terrestres i larves aquàtiques. Sembla que els adults viuen sota terra. És possible que viu en altres hàbitats de la zona, inclòs el bosc adjacent o a llocs de més altitud.

## Distribució

Només se'l coneix de la localitat tipus (Bonccord, districte de Thiruvanathapuram, sud de Kerala als Ghats occidentals de l'Índia meridional.

## Referències

* 1 2 3 Gower, David J.; Wilkinson, Mark «Species Groups in the Indian Caecilian Genus Uraeotyphlus Peters (Amphibia: Gymnophiona: Uraeotyphlidae), with the Description of a New Species» (en anglès). Herpetologica, 63, 3, 2007, pàg. 401–403. ISSN: 0018-0831.
* ↑ Singaravelan, Natarajan. Rare Animals of India. (en anglès). Sharjah: Bentham Science Publishers, 2013, p. 22. ISBN 978-1-60805-485-5.
* ↑ Gower, David; Wilkinson., Mark «Oommen's Caecilian Uraeotyphlus oommeni» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2008. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2008.RLTS.T135990A4223204.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Uraeotyphlus oommeni Gower and Wilkinson, 2007» (en anglès). Amphibian Species of the World, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Uraeotyphlus narayani

Uraeotyphlus narayani és una espècie d'amfibis gimnofions de la família Ichthyophiidae que habita en els Ghats Occidentals, en l'estat de Kerala, Índia. Des de la seva descoberta el 1939 per B.R. Seshachar, no se l'ha tornat a veure.
És una espècie subterrània associada a sòls solts i humits rics en humus. se l'ha observat a boscos perennes humits, terres agrícoles i jardins rurals. Probablement és una espècie ovípara amb ous terrestres i larves aquàtiques.

## Distribució

Taliparamba i Travancore, Kerala, al nord fins a l'oest de Karnataka, Índia.
Ha perdut molt hàbitat, però sembla que és raonablement adaptable. Seria sensible a l'ús d'agroquímics, canvis en la química del sòl i la recollida d'humus per part de la població local, però manquen dades per avaluar l'estat de conservació.

## Referències

* ↑ Seshachar, B.R. «On a new species of Uraeotyphlus from South India» (en anglès). Proceedings of the Indian Academy of Sciences. Section B 9, 1939, pàg. 224–228.
* ↑ Holmes, Branden. «Uraeotyphlus narayani (Narayan’s caecilian, Kannan caecilian)» (en anglès). The Recently Extinct Plants and Animals Database. [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ Dutta Gopalakrishna Bhatta, David Gower, Mark Wilkinson, Oommen V. Oommen, Sushil; Bhatta, Gopalakrishna; Gower, David; Wilkinson Oommen V. Oommen, Mark; Oommen V., Oommen «Kannan Caecilian Uraeotyphlus narayani» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2004, pàg. 10.2305/IUCN.UK.2004.RLTS.T59657A11965356.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Uraeotyphlus narayani Seshachar, 1939» (en anglès). Amphibian Species of the World, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Georgi Demetradze

Georgi Demetradze (Tbilisi, 26 de setembre de 1976) és un futbolista georgià, que ocupa la posició de davanter.
Després de destacar a la lliga del seu país, el 1994 anà al Feyenoord holandés, on les lesions no el deixaren jugar massa. Posteriorment destacà a les lligues de Rússia i Ucraïna, on ha passat bona part de la seua carrera. També ha militat a les competicions d'Espanya, Israel i Azerbaidjan.
Ha estat màxim golejador en diverses ocasions: primer a la lliga de Geòrgia, després a la russa amb l'Alania Vladikavkaz (1999) i finalment a la ucraïnesa amb el Metalurh Donetsk (2004).
Demetradze ha estat internacional amb Geòrgia en 56 ocasions, tot marcant 12 gols.
# Turrià

Turrià (en llatí Turrianus) fou un escultor en argila de Fregellae que pertanyia a la nació dels volscs, i va viure al segle vi aC.
A la primera època etrusca, va fer una estàtua de Júpiter dedicada a Tarquini Prisc que es va utilitzar pintada de vermell als grans festivals, segons diu Plini el Vell.

## Referències

* ↑ Plini. Naturalis Historia XXXV, 12