OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estadi Nacional Vassil Levski

L'Estadi Nacional Vassil Levski (en búlgar: Национален стадион „Васил Левски“) és un estadi multifunció situat a Sofia, capital de Bulgària. És l'estadi de futbol més gran del país, i també una de les seves majors instal·lacions esportives, amb 43 230 localitats de seient.
Situat al centre de la ciutat, porta el nom de Vassil Levski, un revolucionari considerat heroi nacional de Bulgària. És l'estadi utilitzat per la selecció de futbol de Bulgària quan juga com a local, i és considerat un estadi de categoria Elit per la UEFA. També ha estat utilitzat per a altres esdeveniments multitudinaris, com ara concerts musicals.

## Història

En el lloc on està situat l'estadi es trobaven l'estadi Levski de Sofia i l'Estadi Junak, utilitzats per a partits de la selecció nacional abans de la seva demolició. En finalitzar la Segona Guerra Mundial, el 1944, tots dos estadis van ser demolits, començant la construcció de l'Estadi Nacional, que tenia al principi una capacitat de 15 000 espectadors.
L'Estadi Levski va ser inaugurat oficialment el 1953, i va ser objecte de dues importants renovacions els anys 1966 i 2002. El 1957 va ser seu de partits del Campionat Europeu de Bàsquet de 1957, inclosa la final entre l'URSS i Bulgària, a la qual van acudir 48 000 persones quan la competició encara es disputava en recintes oberts.
A l'estadi s'hi celebren els partits com a local de la selecció de futbol de Bulgària, així com la final de la Copa de Bulgària i competicions d'atletisme. També alberga trobades de competicions europees d'equips de la Lliga Professional de Bulgària els estadis de la qual no compleixen amb la normativa UEFA. En l'actualitat pot albergar finals de la UEFA Champions League, en haver estat declarat UEFA Elite stadium el 2002.
L'Estadi Nacional formava part de les infraestructures aportades per la ciutat de Sofia en la seva candidatura com a seu dels Jocs Olímpics d'Hivern de 2014, que finalment van ser adjudicats a la ciutat russa de Sochi. També ha estat escenari de multitudinaris concerts musicals, com els oferts per Lepa Brena, Scorpions, Metallica, Madonna, Guns N' Roses, AC/DC i Depeche Mode.

## Referències

* ↑ http://www.uefa.com/MultimediaFiles/Download/FirstDiv/uefaorg/Publications/01/67/03/93/1670393_DOWNLOAD.pdf
* ↑ El País «Madonna paraliza Sofía» Consultat el 3 de febrer de 2010
* ↑ FIBA «The Great Outdoors» Consultat el 3 de febrer de 2010
* ↑ National Sports Base «Vassil Levski National Stadium Arxivat 2008-09-13 a Wayback Machine.» Consultat el 3 de febrer de 2010

## Enllaços externs

* Página del estadio en Bulgaria Sports Base.
# Sot de l'Abellar

El Sot de l'Abellar, també anomenat Racó de l'Abellar, és una vall petita i tancada del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situat a prop i al sud-est del poble, a l'esquerra del torrent de l'Om, davant per davant -a ponent- del sector meridional de la Urbanització Masia del Solà, al nord-est de la masia del Bosc, a llevant del Serrat del Llogari. Hi davallen els torrents del Coll de Portella i de la Baga de l'Abellar.
En el seu extrem nord-oest hi ha la Font de l'Abellar.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006.
# Spellbound (pel·lícula de 2002)

Spellbound és una pel·lícula documental estatunidenca de 2002 dirigida per Jeffrey Blitz.
La pel·lícula segueix vuit participants de la Scripps National Spelling Bee de 1999, una competició on nens i nenes han de lletrejar les paraules que ha triat el jurat.
Entre d'altres, Spellbound va estar nominada a l'Oscar al millor documental, premi que finalment va aconseguir Bowling for Columbine (de Michael Moore).
La pel·lícula reflecteix l'esperit competitiu de la cultura anglosaxona (amb tot el que comporta la preparació per l'esdeveniment: treball dur, pràctica, sacrifici, hàbits d'estudi, etc.), però també la idea de saber encaixar una derrota. El director capta també la personalitat dels participants al certamen; aquests van ser: Neil Kadakia, Angela Arenivar, Ted Brigham, April DeGideo, Harry Altman, Emily Stagg, Ashley White i Nupur Lala, la guanyadora.

## Referències

* ↑ Nominacions i premis a IMDb (anglès)

## Enllaços externs

* Fitxa de la pel·lícula a DeCine21 (castellà)
Viccionari
# Sturisomatichthys tamanae

Sturisomatichthys tamanae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 22,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu San Juan.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sturisomatichthys caquetae

Sturisomatichthys caquetae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Caquetá.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sturisomatichthys citurensis

Sturisomatichthys citurensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: conques dels rius Tuira i Bayano.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sturisomatichthys leightoni

Sturisomatichthys leightoni és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (20 °C-24 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Magdalena i Cauca.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Susanna Sáez

Susanna Sáez Catllà (Navàs, Bages, 1970) és una fotògrafa catalana. Es va iniciar com a fotoperiodista en premsa comarcal el 1993, i ha treballat a El País durant 16 anys (1995-2011). Actualment col·labora com a freelance a l'Agència Efe i és fotògraf per encàrrec en agències de comunicació, relacions públiques i social media, així com en fundacions, empreses del sector privat i editorials. Ha participat en exposicions al CCCB (Centre de Cultura Contemporània de Barcelona), la Casa Golferichs i l'Arts Santa Mònica, entre altres espais.

## Referències

* ↑ «Projecte 1 dia 1 foto». Dossier. Arts Santa Mònica, Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 29 de novembre 2014. [Consulta: 22 novembre 2014].
# Sulochana Gadgil

Sulochana Gadgil (1944) és una meteoròloga índia al Centre de Ciències Atmosfèriques i Oceàniques (CAOS, per les seves sigles en anglès) a Bangalore, Índia. Estudia com són i perquè es formen els monsons, així com estratègies agrícoles per fer front a la variabilitat pluviomètrica i el modelatge de fenòmens ecològics i evolutius. La seva recerca va dur al descobriment d'una característica bàsica de la variació subestacional en les bandes de núvols dels monsons. Va demostrar que els monsons no són una gegantesca brisa de terra-mar, sinó que són una manifestació de la migració estacional d'un sistema d'escala planetària que es veu a través de les regions no monsòniques. En col·laboració amb els agricultors, va definir estratègies agrícoles adaptades a la variabilitat de les precipitacions en diferents regions de l'Índia.

## Biografia

Va néixer l'any 1944 a Pune, Índia. Forma part d'un conegut llinatge genealògic: el seu besavi va ser ministre de l'estat de Tonk i és conegut pels seus heroics esforços per ajudar durant les sequeres severes. El seu avi i el seu pare van ser metges respectats en el seu temps. Igualment, el seu avi va ser un activista per la llibertat i va acollir diversos participants actius de la lluita contra el domini colonial a casa seva.
Gadgil es va escolaritzar a Pune, en llengua marathi. Després, va cursar la secundària en anglès, a la Vall de Rishi (en un internat d'Andhra Pradesh). Va tornar a Pune, per estudiar un grau a la Facultat de Fergusson, on va optar per la història natural combinada amb química, física, i matemàtica. En aquesta conjuntura, es va comprometre amb Madhav Gadgil, un company d'estudis i junts van decidir seguir la carrera científica. Tots dos van ingressar, amb beca a la Universitat Harvard.

## Retorn a l'Índia

L'any 1971, va retornar a l'Índia amb el seu marit, també acadèmic de Harvard. Va ingressar a l'Institut Indi de Meteorologia Tropical com a oficial CSIR durant dos anys, amb els científics R. Ananthakrishnan i D.R Sikka. Va ser reclutada com a membre del Centre d'Estudis Teòric (CTS), també juntament amb el seu marit, matemàtic especialitat en ecologia. Simultàniament, estava creant una nova institució: el Centre de Ciències Atmosfèriques i Oceàniques (CAOS).

## Vida privada

Està casada amb Madhav Gadgil, un ecóleg, i tenen una filla i un fill.

## Referències

* ↑ «Indian Fellow: Sulochana Gadgil». Indian National Science Academy. Arxivat de l'original el 16 de març de 2014. [Consulta: 25 novembre 2012].
* ↑ «Sikka, D., and S. Gadgil, 1980: On the maximum cloud zone and the ITCZ over Indian longitudes during the Southwest Monsoon." Monthly Weather Review 108, 1840-1853.».
* ↑ «Sulochana Gadgil: Research Interests». IISc. Arxivat de l'original el 4 de març de 2016. [Consulta: 25 novembre 2012].
* 1 2 «Interview with Sulochana Gadgil». WMO. [Consulta: 9 setembre 2013].
* ↑ Gadgil, Sulochana. «My tryst with the Monsoon». Indian Academy of Sciences. [Consulta: 25 novembre 2012].
# Estadi Edgar Borges Montenegro

L'Estadi Edgar Borges Montenegro, més conegut com a Edgarzão, és un estadi de futbol brasiler de la ciutat d'Assu, a l'estat del Rio Grande do Norte. És de proprietat de la Lliga Assuense de Desportos.
El estadi va començar a construir el 1999 i les seves obres es van acabar el 2001, sent inaugurat en octubre del mateix any, per realitzar els partits de futbol de la ciutat, més la ciutat volia un club de futbol professional i, amb una vacant sobrant a l'campionat potiguar, va fundar el ASSU en gener de 2002, i amb això, l'estadi acull partits de campionat estatal i competicions nacionals, en funció del rendiment de l'equip verd. El nóm de l'estadi és en homenatge a l'alcalde de la ciutat que va recomanar el terreny per la construcció.
Seva capacitat és de 4.000 persones, passant per algunes reformes durant la seva existència.

## Referències

* ↑ «EDGARZÃO: HISTÓRIAS E MOMENTOS QUE MARCARAM O TEMPLO DO FUTEBOL ASSUENSE» (en portuguès brasiler). [Consulta: 22 octubre 2020].
* ↑ Maria, Jota. «ESTÁDIO EDGARD BORGES MONTENEGTO - ASSU: ESTÁDIO EDGARZÃO», 23-08-2017. [Consulta: 22 octubre 2020].
# Talas

«Talas» té aquests significats:
* Toponímia:
** Riu Talas, riu del Kazakhstan
** Talas o Taraz, ciutat del Kazakhstan
** Talas (Kirguizstan), ciutat del Kirguizstan
** Província de Talas, província del Kirguizstan
** Talas (Turquia), ciutat i districte de la província de Kayseri, a Turquia
** Los Talas, entitat de població de l'Uruguai al nord del departament de Lavalleja
* Història: Batalla del Talas (751), una força d'àrabs i quirguisos derrotaren els xinesos de la Dinastia Tang
# Talassa

* Per a altres significats, vegeu «Talassa (satèl·lit)».
Tàlassa (en grec antic, Θάλασσα Thalassa, Θάλασση Thalassê o Θάλαττη Thalattê, 'mar'), en la mitologia grega, era una deessa primordial i la personificació del mar. Era filla d'Èter i Hèmera, i representava el mar Mediterrani.
Segons un escoli a Apol·loni de Rodes, Ió de Quios, un poeta del segle v aC va dir que Tàlassa era la mare de Briàreu, un dels Hecatonquirs. Diodor de Sicília diu que va ser mare, amb Pontos de pare, dels nou Telquines, de la nimfa Hàlia i segons Higí, també dels peixos del mar. També va ser mare d'Egeó, la personificació del mar Egeu. A l'Himne òrfic al mar, a Tetis, se l'equipara amb Talassa, i se l'anomena la mare de Kypris (Afrodita), que la va tenir amb Urà.
Isop explica que Tàlassa podia adoptar la forma humana. També diu que una vegada els déus dels rius es van reunir i es van queixar de Talassa, perquè ells li oferien aigua dolça i ella tenia només uns dons amargs, i només oferia aigua salada i estèril.

## Referències

* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, prefaci, 2
* ↑ Wendel, Carl (ed.). Scholia in Apollonium Rhodium vetera. Hildesheim: Weidmann, 1999, p. 106. ISBN 9783615154009.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica V, 55, 1-4
* ↑ Gai Juli Higí. Fabularum, prefaci, 2
* ↑ Freeman, Kathleen. Ancilla to the pre-Socratic philosophers. Charleston: Forgotten Books, 2008, p. 12. ISBN 9781606802564.
* ↑ Isop. Faules, 245; 258
# Eugèni Seguret

Eugèni Seguret (oficialment Eugène Séguret; Perpinyà, 1896 - Fau, Valadin, 1956) fou un pintor i poeta occità de la Catalunya del Nord. Casat amb l'escriptora Calelhon, la cantant de Roergue Emma Calvé, amiga de la família, li havia tret el sobrenom de "felibre d'ulls blaus".

## Biografia

Nascut a Perpinyà però educat a Rodès, Eugèni Seguret era fill i net de carters rurals de Roergue, per la banda del pare, i d'origen català per part de mare. Conegué l'escriptor Enric Molin durant la Primera Guerra Mundial i es feren amics inseparables. Molin li presentà Juliana Fraisse, que més tard es faria dir Calelhon i que aleshores feia de mestra a Complibat. El 1921 fundaren tots tres el Grelh Roergàs. Seguret escrigué diverses obres amb el pseudònim de Colin Muset i fou guardonat unes quantes vegades als Jocs Florals. Empleat de banca de professió, contragué matrimoni el 1922 i tingué quatre fills.

## Referències

* ↑ «Eugène Séguret (1896-1956)». Bibliothèque nationale de France. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ «La province et le mérite» (en (francès)). Le Monde, 01-02-1958 [Consulta: 21 febrer 2021]. «J'ai sous les yeux par hasard deux exemples d'auteurs qui vivent ou qui ont vécu en province et qui ont du talent. J'écris qui ont vécu parce que l'un d'eux est mort : c'est le poète ruthénois Eugène Séguret, qui écrivit des vers bous le nom de Colin Muset.»
* ↑ «Les Jeux Floraux de 1935» ( PDF) p. 20. Centre International de l'Écrit en Langue d'Oc. [Consulta: 21 febrer 2021].