OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Germans de la Instrucció Cristiana de Ploërmel

Els Germans de la Instrucció Cristiana de Ploërmel, també coneguts com a menesians, formen una congregació religiosa laica catòlica dedicada a l'ensenyament, fundada el 1819 per Jean-Marie de La Mennais i Gabriel Deshayes, capellà d'Auray a Morbihan, amb el propòsit de formar professors catòlics i obrir escoles.
Aquesta congregació fou fundada a Ploërmel, fou aprovada el 1822 i dissolta a França el 1903 com a conseqüència d'una disposició legislativa precursora de la Llei de separació de l'Església i l'Estat de 1905. Tot i aquesta persecució política, la congregació aconseguí estendre's a 25 països i compta amb 1.020 membres, 320 d'ells a França.
A Madrid hi ha un col·legi anomenat Colegio Menesiano, que va ser fundat el 1941 y situado actualmente en la avenida Brasilia, número 11.

## Referències

* ↑ «Fundación. El tratado de unión» (en castellà). La Mennais.org. Hermanos menesianos y familia menesiana, 2010. Arxivat de l'original el 22 maig 2015. [Consulta: 19 gener 2023].
* ↑ «Sobre nosotros. Historia» (en castellà). Colegio Menesiano Madrid. [Consulta: 19 enero 2023].
# Eric Prydz

Eric Prydz (Täby, Estocolm; 19 de juliol de 1976) és un DJ, productor de discos i músic suec. Va tenir un èxit primerenc en la seva carrera amb el senzill "Call on Me" de 2004, i posteriorment va triomfar també amb "Proper Education" el 2007 i "Pjanoo" el 2008. Al 2016 va publicar el seu primer àlbum d'estudi, Opus.

## Discografia

* «By Your Side / Mr. Jingles» (2001)
* «Bass-Ism / Groove Yard» (2001)
* «Tha Disco» (2002)
* «Slammin» (2003)
* «In and Out» (2004)
* «Call on Me» (2004)
* «Woz Not Woz» (2005)
* «Proper Education» (2006)
* «Pjanoo» (2008)
* «2Night» (2011)
* «Niton (The Reason)» (2011)
* «Every Day» (2012)
* «Liberate» (2014)
* «Tether» (2015)
* «Generate» (2015)
* «Opus» (2015)
* «Breathe» (2016)
* «Last Dragon» (2016)

## Enllaços externs

* Eric Prydz - Lloc web oficial
# Weissita

La weissita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom de Louis Weiss, propietari de la mina Good Hope (Colorado, Estats Units), on va ser descoberta aquesta espècie.

## Característiques

La weissita és un sulfur de fórmula química Cu$_{2-x}$Te. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Acostuma a trobar-se de manera massiva, o en forma de petites lents d'uns 2,5 centímetres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la weissita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Es troba en filons hidrotermals juntament amb altres tel·lururs. Sol trobar-se associada a altres minerals com: pirita, tel·luri, silvanita, petzita, rickardita, sofre, or, calaverita o krennerita. Va ser descoberta l'any 1927 a la mina Good Hope, a Vulcan (Gunnison Co., Estats Units).

## Referències

* ↑ «Weissite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 febrer 2016].
* 1 2 «Weissite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 febrer 2016].
# Shenyang

Shenyang (xinès: 沈阳, pinyin: Shěnyáng; en manxú: Simiyan hoton) és la capital de la província de Liaoning a la República Popular de la Xina. Té una població aproximada de 4.101.197 habitants. El nom vol dir "Ciutat al nord del riu Shen", referint-se al riu Hun, que antigament s'anomenava riu Shen.
La ciutat té un clima amb temperatures extremes que poden superar els 35 °C a l'estiu i descendir fins i tot els -25 °C en els mesos d'hivern.

## Història

El 1625, el líder manxú Nurhaci va traslladar la capital a Shenyang. La va rebatejar Mukden el 1634. Shenyang va ser la capital dels manxús fins que es va traslladar a Pequín el 1644, quan la dinastia Qing va conquistar la ciutat i s'hi va establir. A partir de 1657, Shenyang va rebre el nom de Fengtianfu. El 1914 va tornar al seu nom original. El 1905 es va produir a la ciutat una important victòria japonesa durant la Guerra russo-japonesa.
L'Incident de Mukden (18 de setembre de 1931), que va impulsar els japonesos a crear l'estat de Manxukuo, va tenir lloc molt a prop de Shenyang. Durant el període de Manxukuo, la ciutat va tornar a ser rebatejada com Fengtian.
En l'actualitat, és un dels principals centres industrials de la Xina, així com un important centre de distribució a la zona nord-est del país. Posseeix el major aeroport de la zona.

## Llocs d'interès

* Palau Imperial: construït el segle xvii pel líder manxú Nurhaci i acabat pel seu successor, Abahai el 1634. És, després del de Pequín, el segon conjunt de palaus imperials de la Xina per la seva extensió. La part principal està construïda de manera que recorda una tenda dels nòmades. Era la zona destinada a despatxar els afers polítics.
* Mausoleu Fu (Tomba de l'Est) la va fer construir l'emperador Abahai perquè hi reposessin les restes del seu avi, Nurhaci, que va escollir la ciutat com a capital i la seva emperadriu Yehenala. La construcció va començar el 1629 i no estar finalitzat fins al 1651.
* Tomba del nord (Bei Ling): construïda per al fundador de la dinastia Qing, l'emperador Huang Taiji. Allotja també les restes de la que va anar la seva emperadriu, Xiaoduanwen. Ocupa una àrea de 450 m². S'hi accedeix pel camí dels esperits, envoltat de diverses estàtues d'animals.

## Referències

* ↑ City and region database of Statistics Finland
* ↑ Wakeman, Frederic E. The Great Enterprise The Manchu Reconstruction of Imperial Order in Seventeenth-century China (en anglès). volum 1, 1985, p. 857. ISBN University of California Press.
# Talarurus plicatospineus

Talarurus (Talarurus plicatospineus, gr. "cua en cistella") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure tireòfor ancilosàurid, que va viure a mitjan període Cretaci, fa aproximadament 90 milions d'anys, en el Turonià, en el territori que és avui Àsia. El gènere fou descobert en la dècada de 1950 per una expedició soviètica, i avui se'n coneixen cinc o més individus, entre els quals s'inclouen 2 cranis complets, un esquelet gairebé complet i molts osteodermes; és el més conegut dels ancilosàurid de Mongòlia. El nom Talarurus prové de la combinació dels vocables de l'antic grec talar, "cistella de vímet" i oura, «cua» amb el sufix -us.
Talarurus fou un quadrúpede cuirassat que arribà a mesurar 5 metres de llarg i 1,80 d'alt. Presentava les costelles unides a una pelvis en forma de cartel·la. Els potents músculs que es fixaven als malucs li ajudaven a balancejar la cua i a moure les seves grans cambres posteriors. El seu cos estava cobert d'una imponent armadura de plaques òssies que resultava forta però flexible, i la cua acabava en una porra que usava per defensar-se dels depredadors.
Des del coll a la punta de la cua, posseïa línies d'espines buides que protegien la seva esquena, però el seu ventre estava desprotegit. El cap presentava una forma cúbica, d'uns 24 centímetres de llarg per 22 d'ample, amb un bec ossi i dents petites en les mandíbules, a més les parpelles estaven protegides per plaques. Les potes eren robustes que li permetien moure's àgilment. Els membres anteriors acabaven en cinc dits i les posteriors en quatre.
Les restes de Talarurus foren descoberts a l'àrea sud-est del desert de Gobi a Mongòlia. Els científics assumeixen que va viure l'hàbitat en el qual Talarurus va viure fa milions d'anys eren terres baixes d'al·luvió, ja que la majoria de les restes es van trobar en la Formació Bayn Shire. Les roques oposades en la de la Formació Bayn Shire es daten al voltant de 95-88 milions d'anys en el Cretaci superior. Per conèixer l'edat de Talarurus més exactament, s'hauria de comparar amb roques i fòssils de la mateixa edat. Lamentablement, hi ha pocs llocs al món que mostren la vida animal en terra en la part anterior del Cretaci superior.
Vickaryous et al. (2004) noten la presència de dos grups diferents d'ancilosàurids durant finals del Cretaci, "un consisteix en els taxons de Nord-amèrica i un altre restringuido als taxons d'Àsia.
# Mas d'en Garrot

El Mas d'en Garrot és una masia de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Mas amb funció de casa de vacances, compleix aquesta funció a més de les pròpies de la terra.
Té un cos central amb tres pisos i està coberta, a quatre vessants, amb un petit voladís a la teulada.
Cal destacar el porxo d'accés a la planta baixa, al damunt del qual hi ha una amplia terrassa amb balustres a tota la barana.
Té també tanques pel bestiar.
La seva forma poc corrent fa pensar que sigui arquitectura d'autor.

## Història

La Finca del Mas d'en Garrot conté la font del Garrot, que va ser un lloc d'esbarjo pels tarragonins.
Consta de dues dependències, la dels masovers i la dels senyors. Sembla que l'aire modernista del Mas li va donar el sr. Joan Guinovart.
El Mas d'en Garrot era un mas propietat d'Asunción Domingo, era una pubilla de Constantí que es casà el 1887 amb el comerciant i propietari Adolfo Gil. Aquest matrimoni no tingué descendència i quan el marit morí el 1912, Asunción decidí vendre's tot el patrimoni i ingressar a la congregació de Maria Reparadora. Cap els anys vint, la finca ja era propietat de Joan Guinovart Canals i de la seva senyora.
El tarragoní Joan Guinovart era un ric comerciant de vins que va facilitar sempre l'entrada a la finca i a la Font del Garrot a tothom.
La propietat es va vendre, i se la va quedà una empresa que volia explotar-ne una pedrera, cosa que sembla que no ha estat possible, ja que se li va denegar el permís.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Mas d'en Garrot». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 maig 2018].
# Gene Simmons (àlbum)

Gene Simmons és un àlbum en directe de la banda Kiss publicat l'any 1978.

## Llista de cançons

* Radioactive – 03:50
* Burning Up With Fever – 04:19
* See You Tonite – 02:30
* Tunnel of Love – 03:49
* True Confessions – 03:30
* Living in Sin – 03:50
* Always Near You/Nowhere to Hide – 04:12
* Man of 1,000 Faces – 03:16
* Mr. Make Believe – 04:00
* See You in Your Dreams – 02:48
* When You Wish upon a Star – 02:44

## Referències

* ↑ «Gene Simmons - Gene Simmons, Kiss | Songs, Reviews, Credits | AllMusic». [Consulta: 11 agost 2018].
# Escifozous

Els escifozous (Scyphozoa) són una classe de cnidaris medusozous en els quals la fase de pòlip acostuma a està reduïda o fins i tot absent, predominant-hi, doncs, la forma medusa. La majoria de les meduses més comunes a casa nostra pertanyen a aquesta classe.

## Característiques

Els escifopòlips són petits i inconspicus, i reben el nom d'escifistomes. S'originen per metamorfosi de la larva plànula. Presenten un tipus especial de reproducció asexual anomenat estrobilació, que consisteix en una fissió transversal mitjançant la qual es van alliberant petites meduses denominades èfires; en aquesta etapa els escifopòlips s'anomenen estròbils. Després d'aquest període reproductiu, reprenen la seva vida com a escifistomes fins al següent any, en què es repeteix el procés.
Les meduses, conegudes com a escifomeduses, són clarament predominants en el cicle biològic dels escifozous; solen ser més grans que les hidromeduses, amb un diámetre de 2 a 40 cm, la medusa cabellera de lleó (Cyanea capillata) pot assolir els 2 m de diàmetre i els seus tentacles 60 o 70 m. Es coneixen unes 200 espècies, presents en tots els mars.

## Reproducció i desenvolupament

Després de la segmentació es produeix una blàstula buida, que es desenvolupa fins a formar una larva plànula amb una breu existència lliure, després de la qual es fixa al 'substrat, experimenta una metamorfosi i es transforma en una petita forma polipoide anomenada escifistoma. El escifistoma pateix l'esmentada estrobilació i va produint diminutes meduses joves (èfires) que, en uns mesos, es transformen en meduses adultes que duen a terme la reproducció sexual. Aquest cicle bàsic sofreix modificacions diverses. En algunes Semaeostomeae l'escifistoma queda inclòs en quists dins el progenitor, eludint així la fase sèssil; alguns gèneres de Coronatae no tenen escifistoma i de l'ou es desenvolupa directament una medusa adulta.

## Taxonomia

Segons WoRMS. els escifozous inclouen dues subclasses i tres ordres:
* Subclasse Coronamedusae
** Ordre Coronatae
* Subclasse Discomedusae
** Ordre Rhizostomeae
** Ordre Semaeostomeae

## Referències

* ↑ Barnes, R. D., 1983. Zoología de los invertebrados, 3ª edición. Interamericana, México, D. F., 826 pp. ISBN 968-25-0094-X
* ↑ Hickman, C. P., Ober, W. C. & Garrison, C. W., 2006. Principios integrales de zoología, 13ª edición. McGraw-Hill-Interamericana, Madrid (etc.), XVIII+1022 pp. ISBN 84-481-4528-3
* ↑ «WoRMS - World Register of Marine Species - Scyphozoa» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2020].
# Weiterswiller

Weiterswiller (en alsacià Witerschwiller) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 2005 tenia 572 habitants.
Forma part del cantó d'Ingwiller, del districte de Saverne i de la Comunitat de comunes de Hanau-La Petite Pierre.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 513 | 543 | 564 | 540 | 540 | 543 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Raymond Kister | |
# Serrat de les Coves

El Serrat de les Coves és una serra del municipi de Conca de Dalt, antigament del de Toralla i Serradell, situada en l'àmbit del poble de Rivert.
És a ponent de Rivert, al nord-oest de la Solana de les Coves. En el seu extrem sud-oriental enllaça amb el Serrat del Gargallar. El Serrat de les Coves està delimitat al nord-est pel barranc del Balç i al sud-oest pel barranc dels Escarruixos. El seu extrem septentrional és el turó de l'Encreuament, on enllaça amb el Serrat de la Rebollera. En el seu vessant nord s'estén l'Obaga de la Font del Cristall.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Òlbia (Sardenya)

Òlbia (antigament en català: Terranova, en sard Terranoa, en gal·lurès Tarranóa, en italià Olbia) és una ciutat de Sardenya de la província de Sàsser. Forma part de la regió de Gal·lura. Limita amb els municipis d'Alà dei Sardi, Arzachena, Golfo Aranci, Loiri Porto San Paolo, Monti, Padru, Sant'Antonio di Gallura i Telti.
És a la costa nord-est. El comú té una superfície de 376 km² i més de 50.000 habitants. Anteriorment havia portat el nom de Terranova, denominació que després va quedar limitada al golf.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giovanni Maria Enrico Giovannelli | Forza Italia |

## Història

Òlbia (en grec antic Ὀλβία) era una ciutat que segons Pausànias va ser una colònia grega de les més antigues, ja que va ser fundada pels tespíades, els descendents de Tespi, dirigits per Iolau, el company d'Hèracles. El cert és que res se sap de la ciutat fins a la conquesta romana; sota domini romà era una de les principals ciutats de l'illa i per la seva proximitat amb Itàlia el seu port era el més utilitzat.
A la Primera Guerra Púnica va ser teatre d'un combat entre el cònsol romà Luci Corneli Escipió i la flota cartaginesa que s'havia refugiat al seu port, en la que el romà va obtenir la victòria i va ocupar la ciutat (259 aC), segons Joan Zonaràs. A la Segona Guerra Púnica els cartaginesos la van assolar, diu Titus Livi. Claudi Ptolemeu distingeix entre la ciutat i el port d'Òlbia(Ὀλβιανὸς λιμήν), probablement referint-se a tota la badia.
Sota l'Imperi el nom es va deformar a Ulbia. A l'edat mitjana se la coneixia com a Civita, i esdevingué capital de Jutjat de Gallura, i quan el jutjat caigué sota la dominació dels pisans, aquests la van anomenar Terranova. Durant la dominació catalana de Sardenya era el feu de diverses famílies, entre elles els catalans Borges.

## Monuments i llocs d'interès

* Catedral romànica
* Església de Sant Pau Apòstol
* Museu Nacional d'Arqueologia
* Castell de Pedres
* Aqüeducte romà

## Referències

* ↑ «Denominació Òlbia».
* ↑ «Òlbia (Sardenya)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Smith, William 8ed.). «Olbia». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 12 gener 2021].
* ↑ Guía d'Òlbia(castellà)
# Mas de Jurat

El Mas de Jurat és un mas situat al municipi de Perafort, a la comarca catalana del Tarragonès.

## Referències

* ↑ «Mas de Jurat». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 21 novembre 2021].
# Estadi de Korhogo

L'Estadi de Amadou Gon Coulibaly és un estadi esportiu de la ciutat de Korhogo, a Costa d'Ivori.
Té una capacitat per a 20.000 espectadors. La seva construcció s'inicià el setembre de 2018. Serà seu de la Copa d'Àfrica de Nacions 2023.

## Referències

* ↑ «CAN 2021 : la Côte d’Ivoire lance un appel d’offres pour la construction d’infrastructures sportives et d’hébergements» (en francès). Abidjan.net, 20-09-2017.
* ↑ «CAN 2021: Les travaux du stade de Korhogo et de San Pedro démarrent en septembre» (en francès). Abidjan.net, 30-07-2018.
# Wandiwash

Wandiwash o Vandavasiés una ciutat i municipalitat del districte de Tiruvanamalai a l'estat de Tamil Nadu situada a 12° 30′ N, 79° 37′ E﻿ / ﻿12.5°N,79.62°E﻿ / 12.5; 79.62. Consta al cens del 2001 amb 29.612 habitants; el 1901 la població era de 5.971 habitants.

## Història

Wandiwash és important com escenari de diverses operacions militars durant les guerres del Carnàtic al segle xviii. La fortalesa pertanyia a un membre de la família del nawab d'Arcot i el 1752 fou atacat pel major Lawrence; el 1757 el coronel Anderson va destruir la ciutat però no va aconseguir ocupar el fort i la guarnició francesa va rebutjar als anglesos per dues vegades durant l'any; un nou atac britànic més fort es va produir el 1759 però també fou rebutjat, però immediatament després els soldats francesos es van amotinar i encara que es va restablir l'orde el fort va quedar assetjat per Coote abans de final d'any; el 1760 els francesos manats per Lally amb 3000 marathes dirigits per Bussy, van arribar a Wandiwash i va seguir una batalla el 22 de gener de 1760 en la que Coote va aconseguir una destacada victòria i Bussy fou fet presoner; aquesta fou la victòria més important dels britànics sobre els francesos a l'Índia. El 1780 el tinent Flint amb un estratagema, va evitar la caiguda del fort en mans d'Haidar Ali i el va poder conservar per quasi tres anys tot i la manca de mitjans, rebutjant almenys dos grans atacs, fins que finalment va rebre ajut de Sir Eyre Coote.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Llocs de Tamilnadu
* Municipalitat de Vandavasi Arxivat 2008-05-27 a Wayback Machine.
* Mapa de Vandavasi
# Mariano Izeta Elizalde

Mariano Izeta Elizalde (Elizondo, Navarra, 1915- 2001) va ser un escriptor i folklorista navarrès en èuscar.
El seu pare era de Zarautz la seva mare d'Elizondo a la vall de Baztan. Fins als quaranta anys no va començar a fer literatura col·laborant durant anys en la pàgina en basc (Nafar izkuntza) del Diario de Navarra i publicant la seva primera novel·la (Dirua Galgarri) l'any 1960. Va publicar diversos diccionaris especialitzats en la parla del Baztan. Promocionà la mutil-dantza (dansa de nois) i els bertsolaris.

## Obres

* Baztango kontuak (1999, Labayru)
* Dirua galgarri (1962, Auspoa)
* Nigarrez sortu nintzan (1982, GAK)
* Baztango hiztegia (1996, Nafarroako Gobernua)

## Enllaços externs

* (basc) Mariano Izeta literaturaren zubitegian
# Òlcades

Els òlcades (en llatí Olcades, en grec antic Ὀλκάδες) eren un poble celta d'Hispània, al curs alt del riu Anas, al nord-est del territori després ocupat pels oretans.
Només es parla d'ells durant les guerres dels cartaginesos amb els ibers, però després van desaparèixer de la història. Hanníbal en va establir una colònia a Àfrica. La seva capital era Althaea, segons Polibi. En parla també Esteve de Bizanci.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Olcades». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 19 febrer 2021].
# Sundy (São Tomé i Príncipe)

Sundy, també conegut com a Sundi o Sede, a vegades com Roça Sundy, és una localitat de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Pagué, al nord de l'illa i Regió Autònoma de Príncipe. La seva població és de 413 (2008 est.). Es troba al nord-oest de la capital Santo António. Antigament era una plantació. El 2006 s'hi va descriure una subespècie de la papallona Appias epaphia, coneguda com a Appias epaphia piresi.

## Evolució de la població

Població de Sundy (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 362 | 413 |

## Equips de futbol

* GD Sundy

## Referències

* ↑ «Sundy». places-in-the-world.com. Arxivat de l'original el 7 de setembre 2012. [Consulta: 16 maig 2017].
* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
# Sliedrecht

Sliedrecht és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 23.974 habitants repartits sobre una superfície de 14,00 km² (dels quals 1,23 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Graafstroom, a l'oest amb Papendrecht, a l'est amb Hardinxveld-Giessendam i al sud amb Dordrecht.

## Ajuntament (2006)

El consistori municipal està format per 19 regidors dels partits:
* SGP/ChristenUnie 7 regidors
* PvdA 6 regidors
* PRO Sliedrecht 2 regidors
* CDA 2 regidors
* VVD 2 regidors

## Agermanaments

* Orăştie

## Enllaços externs

* www.sliedrecht.nl
# U Ribellu

U Ribellu (El rebel) és una publicació nacionalista corsa, gairebé clandestina, pròxima al FLNC publicada en cors i de difusió periòdica.
# Esdeveniments incompatibles

Dos esdeveniments E i F d'un experiment aleatori s'anomenen incompatibles (o disjunts) quan no tenen cap esdeveniment en comú, és a dir quan la intersecció de les subclasses E i F és buida: E intersecció F = conjunt buit, el que fa: $\mathbb {P} (E\cap F)=0$.
En altres paraules aquests dos esdeveniments són incompatibles si i només si la realització simultània de E i F és impossible.
Si E i F són dos esdeveniments incompatibles, llavors es té: $\mathbb {P} (E\cup F)=\mathbb {P} (E)+\mathbb {P} (F)$ (per fer-ho més senzill: P(E O F) = P(E) + P(F))
Si E i F són dos esdeveniments compatibles, llavors es té: $\mathbb {P} (E\cup F)=\mathbb {P} (E)+\mathbb {P} (F)\mathbf {-\mathbb {P} (E\cap F)}$ (per fer-ho més senzill: P(E O F) = P(E) + P(F) - P(E I F))
No confondre aquesta noció amb la d'esdeveniments independents. De fet, dos esdeveniments E i F de probabilitats no nul·les no poden ser a la vegada incompatibles i independents.

## Vegeu també

* Axiomes de les probabilitats
# Iàrok

Iàrok (en rus: Ярок) és un poble de l'óblast de Tambov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 435 habitants.

## Referències

* ↑ Koriakov, I. B.. «Тамбовская область» (en rus). База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России». Arxivat de l'original el 2022-02-11. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Gavrilovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-20. [Consulta: 20 març 2022].