OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Board of Longitude

La Board of Longitude (en anglès Junta de Longitud) fou convocada el 1714 pel Parlament britànic. La tasca de la comissió d'experts va ser la concessió de contractes de recerca i les taxes dels préstecs per a la solució del problema de determinació de la longitud. Per una solució viable al problema de determinació de la longitud es van oferir 20.000 £, aquests diners del premi anirien sempre en funció de l'exactitud del mètode aportat.
Els premis principals eren:
* 10.000 £ per un mètode que pogués determinar la longitud amb un error menor de 60 milles nàutiques (111 km) ⇒ 1º
* 15.000 £ per un mètode que pogués determinar la longitud amb un error menor de 40 milles nàutiques (74 km)
* 20.000 £ per un mètode que pogués determinar la longitud amb un error menor de 30 milles nàutiques (56 km) ⇒ 0,5º
A més a més, la Junta tenia la facultat de dictar laudes a les persones que estaven fent una contribució significativa per aconseguir l'objectiu o de donar suport financer als que estaven treballant cap a una solució. Així mateix, la Junta podria fer avenços de fins a 2.000 £ per al treball experimental que considerés prometedor.
Amb aquest objectiu la Junta va donar molts premis menors, entre ells alguns premis en total 5.000£ John Harrison abans de rebre el seu premi principal, un premi de 3000£ a la vídua de Tobias Mayer, per les taules lunars estaven a la base de les dades lunars en les primeres dècades de les Taules de Mendoza i de l'Almanac Nàutic, 300£ a Leonhard Euler per la seva contribució als treballs de Mayer, 50£ a cada un (Richard Dunthorne i Lió Israel) pels mètodes que contribuïren a escurçar els càlculs relacionats amb les distàncies lunars, a part de les subvencions concedides als dissenyadors de millores en els cronòmetres.

## Referències

* ↑ Taylor, E.G.R., The Haven-finding Art: A History of Navigation from Odysseus to Captain Cook, Hollis & Carter, London 1971, ISBN 0 370 01347 6

## Bibliografia

* Dava Sobel longitud . BTB llibre en rústica, 1998, ISBN 3-442-72318-3 i edició il·lustrada, ISBN 3827003644 º (Engl. Orig: "Longitud", 1995).
* l'Enciclopèdia del rellotge, Verlag 2005, ISBN 3-89880-430-5
# Jinul

Bojo Jinul (en Hanja:普照知訥, en Hangul:보조지눌, 1158 – 1210) o Jinul va ser un monjo coreà que va viure durant la dinastia Goryeo. Se'l considera el personatge més influent del budisme coreà i el fundador de l'escola Seon o budisme meditatiu coreà. Va ser reconegut per l'afany que va posar per tal d'unificar les sectes dispars del budisme coreà en una organització única.

## Semblança

El seu nom real va ser Jeong. Abandonà la seva família el 1165 d.C per iniciar les seves pràctiques de Seon a partir dels ensenyaments del mestre Jonghwi de la Muntanya Sagulsan, una de les nou escoles del budisme Seon a la península coreana. El 1182, Jinul va ser examinat i avaluat pels monjos i escollit per a ocupar un important lloc administratiu, però ho va rebutjar per unir-se a la comunitat Seon en Pyongyang. Posteriorment es va traslladar al temple Cheongwonsa en Changpyeong i, més tard, a la Muntanya del Temple Bomunsa Hagasan.
A la vegada que meditava, Jinul va acabar els seus estudis de la Tripitaka. En aquesta època va viure una sèrie de despertars espirituals que el conduirien a buscar la manera de consolidar un nou moviment dins del Seon coreà anomenat samādhi (saviesa en budisme).
L'objectiu d'aquest moviment era establir una comunitat nova de practicants disciplinats i de ments pures a l'interior de les muntanyes. Jinul, finalment, acomplia aquesta missió amb la fundació de l'ordre de Jogye a la Muntanya Songgwangsa. En aquest emplaçament va ensenyar el budisme des d'una aproximació holística incloent-hi meditació, doctrina, cants i lectures.
Això el va ajudar considerablement a guanyar-se el respecte i els favors del Goryeo, més en particular del rei Huijong. El rei va ordenar que la Muntanya Songgwangsan fos rebatejada com a Muntanya Jogyesan en honor de Jinul. A la seva mort el 1210, el mateix rei Huijong va honorar-lo amb un títol pòstum.

## Referències

* ↑ Chun-sik Ch'oe. Buddhism: Religion in Korea. Ewha Womans University Press, 2007, p. 182–. ISBN 978-89-7300-758-5.
* 1 2 3 유명종. Temples of Korea: Korean Buddhism, 17 Temples of Korea, Buddhism Terms. Discovery Media, 2009. ISBN 978-89-956091-7-0.
* 1 2 3 William M. Johnston. Encyclopedia of Monasticism. Taylor & Francis, 4 desembre 2013, p. 285–. ISBN 978-1-136-78715-7.
* 1 2 3 Jay L. Garfield; William Edelglass The Oxford Handbook of World Philosophy. OUP USA, 9 juny 2011, p. 374. ISBN 978-0-19-532899-8.

## Bibliografia

* Chinul; Robert E. Buswell Tracing Back the Radiance: Chinul's Korean Way of Zen. University of Hawaii Press, 1991. ISBN 978-0-8248-1427-4.
# Ivanska

Ivanska és un municipi de Croàcia que es troba al comtat de Bjelovar-Bilogora, al centre del país.

## Referències

* ↑ «Popis gradova i općina» (Microsoft Excel) (en croat). uprava.hr. Ministeri d'Administració Pública de Croàcia, 10-06-2013. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Jaume Aulet i Amela

Jaume Aulet i Amela (Terrassa, Vallès Occidental, 1959) és un historiador de la literatura, escriptor i professor universitari català.
Estudià Filologia Catalana a la Universitat Autònoma de Barcelona, on es doctorà el 1989 i on exerceix la docència, com a professor de literatura catalana. S'ha dedicat, sobretot, a l'estudi del Noucentisme i de la poesia catalana contemporània, temes sobre els quals ha publicat diversos llibres, com L'obra de Josep Carner (1991) o Josep Carner i els orígens del Noucentisme (1992), treball que va merèixer dos premis, el Jordi Rubió i Balaguer (1989), d'història de la literatura catalana, i el Manuel Milà i Fontanals (1991), a la millor tesi doctoral. També és autor de l'Antologia de la poesia noucentista (1997). També ha publicat nombroses edicions de textos i estudis diversos, especialment sobre la poesia dels anys seixanta, la d'exili, el conte de postguerra o la poesia més estrictament coetània. Des de l'any 2005 és membre del consell de redacció de la revista “Estudis Romànics” de l'Institut d'Estudis Catalans, i, des del 1997, coordina la col·lecció “Papers Bartra”, dedicada a la difusió de la documentació conservada en l'arxiu del poeta Agustí Bartra. Així mateix, ha treballat en tasques de coordinació del Diccionari de Literatura Catalana (període 1890-1936) publicat per la Fundació Enciclopèdia Catalana. Durant la seva trajectòria professional també s'ha ocupat de l'ensenyament de la literatura, especialment en el pas de l'educació Secundària a la universitat.

## Referències

* ↑ «Jaume Aulet i Amela». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Jaume Aulet i Amela». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 27 març 2020].
* ↑ «Jaume Aulet». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana (AELC) [Consulta: 27 març 2020].
# Merkhav Mugan

Merkhav Mugan (en hebreu: מרחב מוגן) és un tipus de refugi antiaeri israelià. L'Estat d'Israel requereix que tots els edificis tinguin accés a refugis antiaeris des de 1951, i tots els apartaments nous han de tenir accés a un refugi antiaeri. Totes les instal·lacions mèdiques i educatives estan preparades per rebre atacs NRBQ (des de l'any 2010) (per exemple cada sala d'operacions ha estat construïda per aguantar l'impacte directe d'un mísil), algunes sales han estat construïdes amb circuits tancats d'aire, i són capaçes de resistir als agents químics durant períodes curts de temps, a més han d'incloure sistemes de filtres d'aire. Els refugis antiaeris públics, és fan servir habitualment com a espai de joc en temps de pau, de manera que els nens se sentin còmodes al entrar en els refugis, quan sigui necessari, i no estiguin espantats.

## Referències

* ↑ «In the bomb shelter: The brighter side of war». Broad Street Review. Arxivat de l'original el 2011-07-08. [Consulta: 24 juny 2010].
* ↑ «Home front command, year 2018.». Arxivat de l'original el 2018-02-05. [Consulta: 4 febrer 2018].
* ↑ «Shelters in educational institutions». Israeli government. [Consulta: 17 gener 2017].
# Møkster

Møkster és una illa del municipi d'Austevoll al comtat de Hordaland, a Noruega. És un arxipèlag d'1.4 km² (350-acre) al nord de les illes de Litla Kalsøya, Stolmen i Selbjørn; a l'oest de les illes de Drøna i Rostøya; i al sud de les illes de Horga, Stora Kalsøy i Hundvåko. L'illa tenia 65 habitants l'any 2001.
L'illa s'estén en la part central de l'arxipèlag Austevoll, i com a tal, va ser una ubicació important pels mariners que van poblar la regió. L'església de Møkster va estar ubicada a l'illa des de l'edat mitjana fins al 1892 quan va ser traslladada a l'illa més gran de Stolmen (i fins avui).

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Møkster» (en noruec). [Consulta: 18 desembre 2014].
* ↑ «Kirker i Hordaland Fylke» (en noruec). DIS-Hordaland. [Consulta: 18 desembre 2014].
# Riu Ili

El riu Ili —Или (rus); 伊犁河, Yili He (xinès)— és un riu del nord-oest de la Xina a la Prefectura autònoma d'Ili Kazakh, a la regió autònoma de Xinjiang Uigur, i al sud-est del Kazakhstan, a la província d'Almati. Té una longitud de 1.439 km, dels quals 815 són al Kazakhstan i la resta al Xinjiang. Neix a l'est del Tian Shan, dels rius Tekes i Kunges (o Künes) i rega la conca situada entre les muntanyes Tian Shan i Borohoro (P'o-lo-k'o-nu) al nord. Desaigua al llac Balkhaix, on forma un gran delta amb llacs, maresmes i vegetació de jungla.
La regió de l'Ili és un territori constituït per la vall del riu Ili i territoris annexes. Fou possessió personal de gran kan dels oirats o calmucs budistes. El poder dels oirats fou eliminat sota el gran kan Galdan Chereng, que va establir el kanat de Jungària. Al segle xix pertanyia als kazakhs i una part fou annexionada per Imperi Rus sota el tsar Nicolau I de Rússia, però sense arribar a la part superior de la vall de l'Ili, amb la ciutat de Kuldja. Durant la revolta musulmana de Yakub Beg els russos, per temor que rebel·lió no fes taca d'oli al seu territori, es van apoderar de la vall superior de l'Ili el 1871, però finalment la van retornar a la Xina el 1883.

## Referències

* ↑ Janhunen, Juha. The Mongolic Languages (en anglès). Routledge, 2006, p. 210. ISBN 1135796904.
* ↑ Bawden, C. R. «The mongol Rebellion of 1756–1757» (en anglès). Journal of Asian History, 1, 31, 1967, pàg. 750.
* ↑ Morrison, Alexander. «From Ayaguz to Almaty: The Conquest and Settlement of Semirechie, 1843–82» (en anglès). The Russian Conquest of Central Asia A Study in Imperial Expansion, 1814–1914. Cambridge University Press, 2020. [Consulta: 24 agost 2021].

## Vegeu també

* Llista de peixos del riu Ili.
# Districte de Cuddalore

El districte de Cuddalore és una divisió administrativa de Tamil Nadu a l'Índia, amb capital a Cuddalore. La superfície és de 3.564 km² i la població de 2.285.395 habitants. Està format per 6 talukes, 13 blocks de desenvolupament, 5 municipalitats i 16 panchayats.
Les talukes són:
* Panruti
* Virudhachalam
* Chidhambaram
* Titakudi
* Kattumannarkoil
* Cuddalore
* Neyveli
A part dels nombrosos temples hinduistes, són també llocs interessants:
* Platja Silver (Plata) a Devanampatinam
* Neyveli Lignite Corporation a Neyveli
* Pichavaram, bosc de manglars, un dels més grans del món.
* Temple Thirumutam Boovaraga Suwami
* Vadalur Vallalar Kovil
* Kurinjipadi Subraya
* Arquitectura de Vijayanagar a Vengadampet
La regió fou cedida als britànics pel nawab del Carnàtic el 1801 i es va formar un districte (Districte de South Arcot) que va tenir com a primer col·lector al capità Graham; aleshores el van formar 21 talukes: Arcot, Vellore, Thiruvathur, Polur, Arani (un jagir), Wandiwash, Chetpet, Thiruvannamalai, Gingee (Gingi), Tindivanam, Valudavur, Villupuram, Anniyur, Tirukoilur, Thiruvennainallur, Tiruvadi, Elavanasur, Kallakurichi, Vridhachalam, Tittagudi i Bhuvanagiri, però no en formaven part ni el territori de Fort Saint David ni els enclavaments francesos ocupats (Pondicerry). L'abril de 1805 es va afegir la taluka de Mannarkudi. El 1808 les talukes d'Arcot, Vellore, Thiruvathur, Polur i el jagir d'Arani foren transferits al districte de North Arcot i Wandiwash al districte de Chingleput; Fort St. David i Pondicherry foren incorporats al districte però el 1816 Pondicherry fou restaurada als francesos. Cuddalore fou la capital del districte per més d'un segle. El districte separat de Cuddalore es va formar el 30 de setembre de 1993.

## Enllaços externs

* Cuddalore District
* Cuddalore
* Cuddalore District Arxivat 2013-08-01 a Wayback Machine.
* Cuddalore Arxivat 2008-10-26 a Wayback Machine.
* Cuddalore District, dades Arxivat 2006-09-12 a Wayback Machine.
# Igual consideració dels interessos

La igual consideració dels interessos és un principi moral que disposa que tots els interessos haurien de tenir-se en igual consideració a l'hora de valorar la correcció d'una acció. Roslind Godlovitch va formular per primera vegada aquest principi el 1971 en el text filosòfic «Animals and Morals» publicat a la revista acadèmica Philosophy. El 1975, Peter Singer va recollir i popularitzar aquest principi en el llibre Animal liberation.
Si es creu que tots els éssers, no només els humans, tenen interessos que han de tenir-se en consideració, aleshores el principi d'igual consideració dels interessos s'oposa no només al racisme i al sexisme, sinó també a l'especisme.

## Referències

* ↑ Marco E.L. Guidi, “Everybody to count for one, nobody for more than one”: The Principle of Equal Consideration of Interests from Bentham to Pigou, Revue d'études benthamiennes, vol. 4 (2008)
* ↑ Bentham, Jeremy. «Chapter 17». A: Introduction to the Principles and Morals of Legislation (en anglès).

## Bibliografia

* Godlovitch, Roslind «Animals and Morals». Philosophy, 46, 175, 1971, pàg. 23-33.
# Ibéydé

Ibéydé o Ibeyde és un petit assentament que està situat en el departament de Darh Tama, que forma part de la regió de Wadi Fira, Txad. Les poblacions més properes són Meni-Meni i Abgarna que es troben a uns 2,6 km al sud. L'aeroport més proper és el petit aeroport de Guéréda, que es troba a 42,6 km al nord.

## Referències

* ↑ «GeoNames.org». [Consulta: 5 setembre 2020].
* ↑ «Maps, Weather, and Airports for Ibeyde, Chad». [Consulta: 5 setembre 2020].
# Immunologia del càncer

La immunologia del càncer és l'estudi de les interaccions entre el sistema immunitari i les cèl·lules canceroses (també anomenades tumors). També és un àmbit creixent de recerca que aspira a descobrir immunoteràpies del càncer innovadores per a tractar i retardar el progrés d'aquesta malaltia. La resposta immunitària, incloent-hi el reconeixement d'antígens específics al càncer, és de particular interès en aquest àmbit, car el coneixement obtingut impulsa el desenvolupament de noves vacunes i teràpies amb anticossos. Per exemple, el 2007 Ohtani publicà un article que indicava que els limfòcits que s'infiltren als tumors són bastant significants en el càncer colorectal humà. L'hoste tenia més possibilitats de sobreviure si el teixit cancerós presentava infiltració de cèl·lules inflamatòries, en particular reaccions limfocítiques. Els resultats obtinguts suggereixen que existeix una certa immunitat antitumoral en el càncer colorectal humà.
Des de principis del segle XXI hi ha hagut un progrés notable i una acumulació de proves científiques del concepte de la immunosupervisió i la immunoedició del càncer, basades en:
* Una protecció contra el desenvolupament de tumors espontanis o induïts per substàncies químiques en els sistemes animals; i
* Una identificació de les dianes pel reconeixement immunitari del càncer humà

## Enllaços externs

* International Society for Biological Therapy of Cancer (anglès)
# INT

INT té els següents significats:
* Telescopi Isaac Newton
* .int, domini de primer nivell genèric d'Internet.
* Integració
# Beaucourt

Beaucourt és un municipi francès del departament del Territori de Belfort i de la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 1999 tenia 5348 habitants.

## Geografia

La ciutat se situa a 15 km de Montbéliard i a 28 km de Belfort

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1803 | 1882 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 193 | 4505 | 4570 | 4924 | 5521 | 5682 | 5569 | 5348 | 5013 |
# Benjamin Smith Barton

Benjamin Smith Barton (10 de febrer de 1766 – 19 de desembre de 1815) va ser un metge, naturalista i botànic estatunidenc.
La seva signatura abreujada com a botànic és: Barton.

## Vida

El pare de Barton, Rev. Thomas Barton era un immigrant irlandès de Carrickmacross que obrí una escola prop de Norristown, Pennsilvània el 1751. La seva mare, Esther Rittenhouse, era germana de l'astrònom David Rittenhouse.
Barton estudià medicina al College de Philadelphia. Des de jove prestà molt d'interès respecte als natius nord-americans. El 1786 Barton passà a la Universitat d'Edimburg, però no es graduà, encara que posteriorment practicà la medicina.
El 1790 succeí Adam Kuhn com a professor d'Història natural i Botànica, dos anys més tard va ser escollit membre de l'American Academy of Arts and Sciences. Va obtenir finalment el títol a la Universitat Christian-Albrechts de Kielel 1796.

## Obres

Barton publicà Elements of botany, or Outlines of the natural history of vegetables (1803) el primer llibre de text americà sobre botànica. Portava dibuixos de William Bartram. També publicà Elements of Botany. Sobre plantes medicinals tracta Collections for An Essay Towards a Materia Medica of the United-States. També publicà diversos llibres sobre medicina i un estudi de lingüísitca comparativa:Etymology of Certain English Words and on Their Affinity to Words in the Languages of Different European, Asiatic and American (Indian) Nations i de l'origen dels primers americans, New Views of the Origin of the Tribes and Nations of America (1797). Va ser l'editor de la revista Philadelphia Medical and Physical Journal (1805–1808), una de les publicacions científiques més antigues dels Estats Units.

## Referències

* Jeannette E. Graustein (1961). "The Eminent Benjamin Smith Barton," Pennsylvania Magazine of History and Biography, vol. 85, p. 423-438.
* Joseph Ewan and Nesta Dunn Ewan (2007). Benjamin Smith Barton, Naturalist and Physician in Jeffersonian America. St. Louis: Missouri Botanical Garden Press. ISBN 978-1930723351
* Rolf Swensen. «Barton, Benjamin Smith». A: Keir B. Sterling et al.. Biographical Dictionary of American and Canadian Naturalists and Environmentalists. Greenwood Press, 1997, p. 59–61. ISBN 0313230471.
* ↑ «Book of Members, 1780-2010: Chapter B». American Academy of Arts and Sciences. [Consulta: 19 maig 2011].
* ↑ Ewan and Ewan, B. S. Barton, 2007, p. 162.

## Enllaços externs

* Article and portrait at "Discovering Lewis & Clark" Arxivat 2010-06-13 a Wayback Machine.

## Abreviatura

L'abreviatura Barton es fa servir per indicar Benjamin Smith Barton com autoritat en la descripció i taxonomia dins la zoologia.
# Bernardo Giner de los Ríos García

Bernardo Giner de los Ríos García (Màlaga, 31 de gener de 1888 - Mèxic, 22 d'agost de 1970) va ser un arquitecte i polític espanyol.

## Biografia

Fill d'Hermenegildo Giner de los Ríos i nebot de Francisco Giner de los Ríos, després de fer estudis d'Enginyeria a Madrid i Arquitectura a Bolonya va ser professor d'Història de l'Arquitectura i d'Història de l'Art en la Institución Libre de Enseñanza.
En proclamar-se la Segona República Espanyola va participar en les eleccions de 1931 en representació de l'Agrupación al Servicio de la República obtenint un escó per la circumscripció de Màlaga. En les eleccions de 1936, a les que es va presentar sota les sigles d'Unió Republicana, obtindria un escó per la circumscripció de Jaén.
Va ser ministre de Comunicacions i Marina Mercant entre el 13 de maig i el 17 de maig de 1937 encara que en aquest període, el 19 de juliol de 1936 passarà a ocupar per un sol dia la cartera de ministre Treball, Sanitat i Previsió Social a l'anomenat "govern de conciliació" de Martínez Barrio. Posteriorment, entre el 17 de maig de 1937 i el 5 d'abril de 1938 ocuparia la cartera de Comunicacions Transports i Obres Públiques que seguiria ocupant fins a l'1 d'abril de 1939 ja sota la denominació de ministre de Comunicacions i Transports.
Es va exiliar inicialment a la República Dominicana país que va abandonar al costat de la seva família, amb el suport econòmic de la Junta d'Auxili als Republicans Espanyols (Acta 117 de la Delegació de la JARE a Mèxic de 23-08-1940; Arxiu Carlos Esplá-Arxiu General de la Guerra Civil espanyola), per traslladar-se a Mèxic. Allí va formar part de l'Ateneu Espanyol de Mèxic i va publicar 50 Años de Arquitectura Española (1900-1950)

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Bernardo Giner de los Ríos, arquitecto de Colegios
# Benito Ramón de la Hermida Maldonado

Benito Ramón Hermida y Porras Bermúdez Maldonado, també conegut com a Benito Ramón de la Hermida, (1 d'octubre de 1736 a Santiago de Compostel·la (Regne de Galícia); 1 de febrer de 1814 en Madrid), President interí i primer president de les Corts de Cadis des del 24 de setembre de 1810 fins a 24 de setembre de 1810. Conseller del Rei, Ministre de Gracia i Justícia des del 15 d'octubre de 1808 a 6 de febrer de 1810.

## Biografia

Estudia batxiller en lleis i cànons en la Universitat de Santiago. En 1760 és designat Jutge d'Impremtes del Regne de Galícia. L'any de la invasió francesa (1808) ocupava el lloc de Regent de l'Audiència de Sevilla i la Junta Suprema Central el nomena el 15 d'octubre secretari de Despatx de Gracia i Justícia, càrrec que exerceix fins al 6 de febrer de 1810. Durant la seva estada a Sevilla acudia junta a Jovellanos, Garay, Quintana etc. a les tertúlies que lord Holland organitzava en el palau de Propietarias amb l'objectiu que es convoquessin Corts. Hermida formava part del grup il·lustrat que aspirava a crear reformes sense apartar-se de l'Antic Règim.
Després d'aquest període és diputat per Galícia a les Corts de Cadis on postula la supressió de la tortura però, no obstant això, el manteniment del Tribunal del Sant Ofici de la Inquisició.

## Corts de Cadis

Escollit diputat propietari pel procediment per a les províncies lliures dels francesos en representació del Regne de Galícia pel districte de Santiago. Ramon Llàtzer de Dou i de Bassols va ser escollit el primer president de les Corts en la sessió inaugural que es va celebrar a Isla de León el 24 de setembre de 1810, obtenint cinquanta vots davant dels quaranta-cinc de Benito Ramón de la Hermida, llavors president provisional.

## Obres

* Pensamientos militares de un paisano (Sevilla, 1808)
* Observaciones encaminadas a desengañar e instruir a los diputados de las Cortes extraordinarias (1812)
* Último recurso de la nación española para conservar su existencia política, deducido de la historia de nuestras regencias (Santiago, 1813)
* El paraíso perdido, traducció de John Milton (Madrid, 1814).

## Referències

* ↑ Biografia com a president al web del Congrés dels Diputats
* ↑ BOE 21/10/1808.
* ↑ «Cádiz 2012, biografías:». Arxivat de l'original el 2015-04-27. [Consulta: 15 juliol 2017].
* ↑ 1808 – Benito Ramón Hermida Maldonado, al bloc edsombra.com
* ↑ Los gallegos de ´La Pepa´, laopinioncoruna.es 19 de març de 2008
* ↑ Benito Ramón de la Hermida, Diccionario de Almería
* ↑ Índex Històric del Congrés dels Diputats
# Berdeniella badukina

Berdeniella badukina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba al Caucas rus.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Berdeniella cambuerina

Berdeniella cambuerina és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)