OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Confederació Sindical Internacional

La Confederació Sindical Internacional (CSI, en anglès ITUC-International Trade Union Confederation) és la central sindical més gran del món. Va ser creada l'1 de novembre de 2006, a partir de la fusió de la Confederació Internacional d'Organitzacions Sindicals Lliures (CIOSL) i de la Confederació Mundial del Treball (CMT). El congrés fundacional de la CSI es va portar a terme a Viena, i va ser precedit pels congressos dissolutius de la CIOSL i la CMT, portats a terme el 31 d'octubre de 2006.
El CSI agrupa totes les organitzacions anteriorment afiliades a la CIOSL i a la CMT, juntament amb altres vuit federacions sindicals nacionals, que pertanyen, per primera vegada, a una organització sindical mundial. S'espera l'ingrés a aquest grup de la Confederació General del Treball de França i de la Central de Treballadors de l'Argentina. La Federació Sindical Mundial FSM, en anglès WFTU-World Federation of Trade Unions), que abans de la fundació del CSI era la tercera central sindical més gran del món, continuarà independent.
Les organitzacions regionals de la CIOSL i la CMT van dissoldre's al transcurs de 2007 per fer pas a nous sindicats i federacions nacionals.
La Confederació Sindical Internacional representa a prop de 168 milions de treballadors, afiliats a 307 organitzacions en 154 països, i té la seu a Brussel·les, Bèlgica. Els sindicats de l'estat espanyol que en són membres són: CCOO, UGT, USO i el sindicat basc ELA). De l'estat francès en són membres els sindicats següents: CFDT, CFTC, FO, i CGT (excepte, en aquest cas, algunes federacions nacionals i alguna unió depertamental que estan adherides a la internacional FSM).

## Referències

* 1 2 «The ILO formally recognizes the newly created International Trade Union Confederation» (en anglès). OIT-ILO, 15-11-2006. [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «Trade unions meet to create new body The Peninsula» (en anglès), 11-11-2006. [Consulta: 23 setembre 2013].
* ↑ «LIST OF AFFILIATED ORGANISATIONS» (en anglès). [Consulta: 7 maig 2020].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Notícia a Cinco Días
* Comunicado internacional:La CNT davant la Confederació Sindical Internacional Arxivat 2007-03-18 a Wayback Machine.
# Corylus maxima

Corylus maxima és una espècie d'avellaner natiu del sud-est d'Europa i sud-oest d'Àsia des dels Balcans a Ordu a Turquia.
És un arbust caducifoli de 6–10 m d'alt, amb tiges de fins a 20 cm de gruix. Les fulles són arrodonides de 5–12 cm de llargada i 4–10 cm d'amplada, amb el marge doblement serrat. Les flors són anemòfiles i els aments es produeixen a finals d'hivern; els aments mascles (pol·len) són de color groc pàl·lid de 5–10 cm de llargada i els aments femella són de color roig brillant i de només 1–3 mm de llarg. El fruit és botànicament una nou i s'agrupen en grups de fins a cinc, cada avellana fa 1,5–2,5 cm de llargada tancats completament per un involucre tubular de 3–5 cm de llarg.

## Usos

La seva avellana és comestible i molt similar a la de l'avellaner comú. S'acostuma a presentar en les mescles de fruits secs.
Hi ha una cultivar ornamental: Corylus maxima 'Purpurea'.

## Referències

* 1 2 3 Rushforth, K. (1999). Trees of Britain and Europe. Collins ISBN 0-00-220013-9
* 1 2 Flora of NW Europe: Corylus maxima Arxivat 2009-05-08 a Wayback Machine.
# Corymbia ficifolia

Corymbia ficifolia (prèviament conegut com a Eucalyptus ficifolia) és un dels arbres ornamentals més comunament plantats que estan relacionats amb la més àmplia família de les Mirtàcies. És un arbre nadiu d'una àrea molt restringida de les costes del sud d'Austràlia Occidental, tot i que no se la considera una espècie vulnerable en estat silvestre. Se l'anomena "Eucaliptus vermell" o "eucaliptus de flors vermelles" per les seves vistoses flors d'aquest color. No obstant, hi ha altres eucaliptus també de flor vermella que han adoptat el mateix nom popular.
Aquesta espècie té preferència pel sòl poc fèrtil i sorrenc, però és molt adaptable a un gran rang de condicions. Tot i això, no suporta fortes gelades o excessiva humitat. Està estretament relacionat amb Eucalyptus calophylla, molt més estès per tot el sud d'Austràlia Occidental. Són tan filogenèticament semblants que per a alguns especialistes és delicat separar-los taxonòmicament.

## Referències

* ↑ «Corymbia ficifolia» a EOL. Data consulta: 17 de gener de 2014.

## Bibliografia

* Hill, K.D. & Johnson, L.A.S., (1995) Systematic studies in the eucalypts. 7. A revision of the bloodwoods, genus Corymbia (Myrtaceae). Telopea 6(2-3).: 245 [comb. nov.]
* Wheeler, J.R., Marchant, N.G. & Lewington, M.(2002) Flora of the South West 2.: 698
* Taplin, R.L. & Symon, D.E., (2008) Remnant horticultural plants at the site of the former Newman's Nursery, 1854-1932. Journal of the Adelaide Botanic Gardens 22.: 84

## Enllaços externs

* Corymbia ficifolia Arxivat 2013-07-04 a Wayback Machine. a FloraBase - The Western Australian Flora Arxivat 2013-07-04 a Wayback Machine.
# Llista de senadors de Còrsega

Aquesta és la llista de senadors de Còrsega al Senat francès. En 1975 Còrsega fou dividida en dos departaments, Còrsega del Sud i Alta Còrsega

## Senadors de Còrsega sota la Tercera República Francesa

* Jérôme Galloni d'Istria de 1876 a 1885
* Jean Valery de 1876 a 1879
* Joseph Marie Pietri de 1879 a 1885
* Paul de Casabianca de 1885 a 1903
* Patrice de Corsi d'abril a octubre de 1888
* François Morelli de 1889 a 1892
* Ange Muracciole de 1892 a 1894 i de 1903 a 1904
* Vincent Farinole de 1894 a 1903
* Jacques Hébrard de 1894 a 1903
* François Pitti-Ferrandi en gener de 1894
* Nicolas Péraldi de 1885 a 1894, i de 1909 a 1912
* Arthur Ranc de 1903 a 1908
* Marius Giacobbi de 1903 a 1912
* Emmanuel Arène de 1904 a 1908
* Thadée Gabrielli de 1909 a 1920
* Antoine Gavini de 1912 a 1920
* Paul Doumer de 1912 a 1931
* Jean-François Gallini de 1920 a 1923
* Émile Sari de 1921 a 1937
* François Coty de 1923 a 1924
* Joseph Giordan de 1924 a 1939
* Adolphe Landry de gener de 1930 a febrer de 1930
* Paul Lederlin de 1930 a 1945
* Alexandre Musso de 1937 a 1939
* François Pitti-Ferrandi de 1939 a 1945
* Paul Giacobbi de 1939 a 1945

## Senadors de Còrsega sota la Quarta República Francesa

* François Vittori de 1946 a 1948
* Adolphe Landry de 1946 a 1955
* Pierre Romani de 1948 a 1955
* Jean Filippi de 1955 a 1959
* Jean-Paul de Rocca-Serra de 1955 a 1959

## Senadors de Còrsega sota la Cinquena República Francesa

* Jean-Paul de Rocca-Serra de 1959 a 1962
* Jacques Faggianelli de 1959 a 1962
* Jean Filippi de 1962 a 1975 (fi de mandat en 1980)
* Francois Giacobbi de 1962 a 1975 (fi de mandat en 1980)
* Charles Ornano de 1980 a 1994

## Senadors de Còrsega del Sud sota la Va República

* 1980 - 1994 : Charles Ornano (no inscrit), mort.
* 1994 - 2001 : Louis-Ferdinand de Rocca Serra (RI)
* 2001 - 2014 : Nicolas Alfonsi (RDSE)
* 2014 - present: Jean-Jacques Panunzi (UMP)

## Senadors de l'Alta Còrsega sota la Va República

* François Giacobbi de 1975 a 1997
* Jean-Baptiste Motroni de 1997 a 1998
* Paul Natali de 1998 a 2005
* François Vendasi de 2005 a 2014
* Joseph Castelli des de 2014

## Notes

* ↑ elegit de 1882 a 1891 com a senador dels Establiments Francesos de l'Índia
* ↑ elegit de 1891 a 1900 com a senador del Sena
* ↑ elegit de 1920 a 1927 com a senador dels Vosges

## Enllaços externs

* Senadors actuals (francès)
* Senadors de la III República (1875-1940) Arxivat 2019-01-24 a Wayback Machine.
* Senadors de la IV República (1946-1958) Arxivat 2019-01-24 a Wayback Machine.
* Senadors de la V República (1958 endavant)
* Senadors de Còrsega a politiquemania.com
# Consell General de l'Alt Saona

El Consell General de l'Alt Saona és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de l'Alt Saona a la regió de Borgonya - Franc Comtat. La seva seu es troba a Vesoul. Des de 2011, el president és Yves Krattinger (PS)

## Antics presidents del Consell

| Nom | Nom | Mandat | Partit |
| Segle XX ||||
| | Maurice Georges | 1953 - 1955 | ARS |
| | Pierre Vitter | 1955 - 1956 | |
| | Marcellin Carraud | 1956 - 1958 | |
| | Alfred Clerget | 1958 - 1970 | UNR |
| | Jean-Marcel Jeanneney | 1970 - 1971 | UDR |
| | Pierre Vitter | 1971 - 1976 | RI |
| | Michel Miroudot | 1976 - 1979 | RI després PR |
| | André Girard | 1979 - 1982 | PS |
| | Jean Reyboz | 1982 - 1989 | |
| | Christian Bergelin | 1989 - 1998 | RPR |
| | Marc Roussel | 1998 - 2001 | PRG |
| Segle XXI ||||
| | Yves Krattinger | 2001 - en cours | PS |

## Composició

El març de 2011 el Consell General de l'Alt Saona era constituït per 32 elegits pels 32 cantons de l'Alt Saona.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (22 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 11 |
| Partit Republicà d'Esquerra | PRG | 2 |
| Divers gauche | DVG | 9 |
| Oposició (10 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 8 |
| Moviment Demòcrata | MoDem | 1 |
| Divers droite | DVD | 1 |
| President del Consell General |||
| Yves Krattinger (PS) |||

## Vegeu també

* Consell Regional del Franc Comtat
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* (francès) Consell General de l'Alt Saona Arxivat 2010-02-08 a Wayback Machine.
# Consell General de l'Eure i Loir

El Consell General de l'Eure i Loir és l'assemblea deliberant executiva del departament francès de l'Eure i Loir a la regió de Centre. La seva seu es troba a Chartres. Des de 2001, el president és Albéric de Montgolfier (UMP)

## Antics presidents del Consell

| Nom | Dates de mandat | Dates de mandat | Partit |
| Gustave Lhopiteau | 1907 | 1920 | Partit Radical |
| Maurice Viollette | 1920 | 1960 | Partit Radical |
| Émile Vivier | 1960 | 1976 | PS |
| Edmond Desouches | 1976 | 1979 | Partit Radical |
| Robert Huward | 1979 | 1985 | PRG |
| Martial Taugourdeau | 1985 | 2001 | RPR |
| Albéric de Montgolfier | 2002 | - | UMP |

## Composició

El març de 2011 el Consell General de l'Eure i Loir era constituït per 29 elegits pels 29 cantons de l'Eure i Loir.
| Partit | Sigles | Electes |
| Oposició (10 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 7 |
| Divers gauche | DVG | 2 |
| Partit Radical d'Esquerra | PRG | 1 |
| Majoria (19 escons) |||
| Unió pel Moviment Popular | UMP | 8 |
| Divers Droite | DVD | 3 |
| Nou Centre | NC | 4 |
| Moviment Demòcrata | MoDem | 1 |
| Reagrupament per França | RPFIE | 1 |
| Sense etiqueta | SE | 2 |
| President del Consell General |||
| Albéric de Montgolfier (UMP) |||

## Vegeu també

* Consell Regional del Centre
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Consell General de l'Eure i Loir
# Llista d'estrelles d'Andròmeda

Llista d'estrelles notables de la constel·lació d'Andròmeda ordenades per esclat decreixent.

## Vegeu

* Llista d'estrelles per constel·lació

## Referències

* ESA. «The Hipparcos and Tycho Catalogues», 1997. Arxivat de l'original el 2006-12-07. [Consulta: 26 desembre 2006].
* Kostjuk, N. D. «HD-DM-GC-HR-HIP-Bayer-Flamsteed Cross Index», 2002. Arxivat de l'original el 2006-11-24. [Consulta: 26 desembre 2006].
* Roman, N. G. «Identification of a Constellation from a Position», 1987. Arxivat de l'original el 2006-11-24. [Consulta: 26 desembre 2006].
* «SIMBAD Astronomical Database». Centre de Données astronomiques de Strasbourg. [Consulta: 4 gener 2007].
* Samus, N. N.; Durlevich, O. V.; i cols. «Combined General Catalogue of Variable Stars (GCVS4.2)», 2004. Arxivat de l'original el 2005-02-13. [Consulta: 4 gener 2007].
# Lluís Amorós

Lluís Amorós és el nom dels següents personatges:
* Lluís Amorós Amorós (Artà, Mallorca, 1905 - Barcelona, 1972), advocat, distingit per la seva aportació a l'arqueologia de Mallorca
* Lluís Amorós i Portolès (Barcelona, 1920 - Palma, 2001), cristal·lògraf català
# Lluïsa de Prússia (gran duquessa de Baden)

Lluïsa de Prússia, gran duquessa de Baden (Berlín 1838 - Baden-Baden 1923). Princesa de Prússia amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni amb el gran duc Frederic I de Baden.
Nada a Berlín el dia 3 de desembre de l'any 1838 essent filla del kàiser Guillem I de Prússia i de la duquessa Augusta de Saxònia-Weimar-Eisenach. Per via paterna era neta del rei Frederic Guillem III de Prússia i de la duquessa Lluïsa de Mecklenburg-Strelitz i per via materna ho era del gran duc Frederic I de Saxònia-Weimar-Eisenach i de la gran duquessa Maria de Rússia. Lluïsa era besneta del tsar Pau I de Rússia a través de la seva àvia materna.
El dia 20 de setembre de 1856 contragué matrimoni a Berlín amb el gran duc Frederic I de Baden fill del gran duc Leopold I de Baden i de la princesa Sofia de Suècia. La parella s'instal·là a Karlsruhe i tingueren tres fills:
El dia 28 de setembre de l'any 1907 morí al Castell de Mainau el gran duc Frederic I de Baden, un dels artífexs de la unificació alemanya. La princesa Lluïsa s'establí entre Karlsruhe i Baden-Baden on morí el 23 d'abril de 1923.
Durant el mes de novembre de l'any 1918, el gran duc Frederic II de Baden es va veure obligat a dimitir i a renunciar al govern del Gran Ducat de Baden.
# Llista de reis burgundis

El Regne Burgundi, Regne de Burgúndia, Regne dels Burgundis va existir entre vers 411 i 534. Els seus reis foren:
Llista de reis burgundis Les dades dels reis burgundis són poc segures :
| El rei Gundebald, a l'anomenada llei Gombette, Títol III, De la llibertat dels nostres esclaus, esmenta els noms dels seus avantpassats de "reial memòria" : Gibica, Godomar, Giselher (o Gisclar-Gislahar), Gundahar (o Gondicari) ||||
| A Germània ||||
| Gibica ? Ancestre històric o mític dels reis burgundis ||||
| Godomar ? | Giselher (Gislahar) ? | Gundahar (nom llatí: Gondicarius) ? | Gundahar (nom llatí: Gondicarius) ? |
| No se sap si van regnar al amteix temps o un després de l'altre ||||
| Regne de Worms ? ||||
| Gondicari († vers 450 ?) ||||
| Instal·lació a Sapaudia (Savoia), (regió de Ginebra) i expansió del regne: valls del Roina i Saône, i els Alp (futura Burgúndia) ||||
| Gondioc († vers 463 ?) | Gondioc († vers 463 ?) | Khilperic I († vers 476 ?) | Khilperic I († vers 476 ?) |
| Khilperic I, sol († vers 476 ?) sense descendència masculina ||||
| Quatre fills de Gondioc ||||
| Gundemar I (o Godomar II) († data desconeguda però abans de 476. No va regnar) | Khilperic II († data desconeguda però abans de 476. No va regnar) Pare de Clotilde | Godegisil | Gundebald |
| Godegisil († 500) | Godegisil († 500) | Gundebald († 516) | Gundebald († 516) |
| Gundebald, sol († 516) ||||
| Gundebald († 516) | Gundebald († 516) | Segimon | Segimon |
| Segimon († 523) ||||
| Godomar III († data desconeguda però després del 534) ||||
| Caiguda del regne. Repartit entre els reis francs ||||

## Referències

* 1 2 Justin Favrod, pàgina 74

## Bibliografia

* Jordanes, Histoire des Goths, París, Les Belles Lettres, 1995. ISBN 2-251-33927-2 (francès)
* Gregori de Tours, Histoire des Francs, Paris, Les Belles Lettres, 1963 (2 vol.). (francès)
* Sidoni Apol·linar, Œuvres, Paris, Les Belles Lettres, 1976-1970 (3 vol.).(francès)
* Urbain Plancher, Histoire Générale et particulière de Bourgogne, Dijon, 1739 (francès)
* Katalin Escher, Les Burgondes : Ie-VIe siècle apr. J-C, 2006 (francès)
* Favrod, Justin. Les Burgondes: Un royaume oublié au cœur de l'Europe (en francès). Presses Polytechniques, 2002. ISBN 2880745969.
* Odet Perrin, Les Burgondes : Leur histoire, des origines à la fin du premier Royaume (534), Éditions de la Baconnière Neuchâtel (francès)
* Jean Marilier, Histoire de l'Église en Bourgogne, 1991 (francès)
* Jean-Pierre Leguay, L'Europe et les États barbares, Ve-VIIIe siècles, Saint-Étienne, France, 2002 (francès)
* Jean Prieur, Aimé Bocquet, Michel Colardelle, Jean-Pierre Leguay, Jean Loup, Jean Fontanel, "La Savoie des origines à l'an mil", Rennes, 1983 ISBN 2858824959 (francès)
# Llúdria de Sumatra

La llúdria de Sumatra (Lutra sumatrana) és una de les espècies de llúdria més rares del món. El 1998 se la declarà extinta, car no se n'havia vist cap des de feia molts anys, però des d'aleshores se n'han descobert unes poblacions petitíssimes.
Avui en dia, es creu que viu sobretot a dues reserves naturals del Vietnam, als boscos pantanosos de les torberes de Toa Daeng (Tailàndia meridional) i a Sumatra, el lloc al qual deu el nom.

## Referències

* ↑ U Minh Hai i Vo Doi: Nguyen, X.D., Pham, T.A. i Le, H.T. (2001) New Information about the Hairy-Nosed Otter (Lutra sumatrana) in Vietnam. IUCN Otter Spec. Group Bull. 18(2): 64 - 75 Arxivat 2016-09-14 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ Kanchanasaka, B. K.(2001) Tracks and Other Signs of the Hairy-Nosed Otter (Lutra sumatrana). IUCN Otter Spec. Group Bull. 18(2): 57 - 63 Arxivat 2018-10-30 a Wayback Machine. i Lekakul, B., McNeely, J. 1977. Mammals of Thailand. Kurusaphra Press, Laprao (Tailàndia) (anglès)
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Ctenomys occultus

Ctenomys occultus és una espècie de mamífer rosegador histricomorf de la família dels ctenòmids. És endèmica de l'Argentina.

## Referències

* ↑ Bidau, C.; Lessa, E.; Ojeda, R. Ctenomys occultus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 agost 2014.
# Cryptothylax greshoffii

Cryptothylax greshoffii és una espècie de granota de la família dels hiperòlids que viu a Angola, Camerun, República Centreafricana, República Democràtica del Congo, Guinea Equatorial, Gabon i, possiblement també, a la República del Congo.

## Referències

* ↑ Schiøtz, A., Amiet, J.-L. & Fretey, T. 2004. Cryptothylax greshoffii. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 17 d'abril del 2008.
# Uraeotyphlus malabaricus

Uraeotyphlus malabaricus és una espècie d'amfibis gimnofions de la família dels Ictiòfids que habita en els Ghats Occidentals, a l'estat de Kerala d'Índia. Va ser descrit com a Cecilia malabarica per Richard H. Beddome el 1870. Va ser reclassificat en la seva categoria actual per Wilhelm Peters el 1879.
L'hàbitat i les preferències ecològiques d'aquesta espècie no són ben conegudes, però s'ha recollit al bosc tropical de fulla perenne. Probablement els adults són subterranis, i seria una espècie ovípara amb ous terrestres i larves aquàtiques.

## Distribució

La serralada dels Ghats occidentals de Kerala (Malabar) i Tamil Nadu (Nilgiris).

## Referències

* ↑ Beddome, R. H. «Descriptions of new reptiles from the Madras Presidency». Proceedings of the Zoological Society of London, 1877, 1878, pàg. 685–686.
* ↑ Peters, Wilhelm C. H. «Über die Eintheilung der Caecilien und insbesondere über die Gattungen Rhinatrema und Gymnopis» (en alemany). Monatsberichte der Königlichen Preussische Akademie des Wissenschaften zu Berlin, 1879, 1879, pàg. 924–945.
* ↑ Ravichandran, M.S.; Dutta, Sushil; Bhatta, Gopalakrishna; Gower, David; Wilkinson, Mark; Oommen, Oommen V. «Malabar Caecilian Uraeotyphlus malabaricus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2004. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2004.RLTS.T59655A11976612.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Uraeotyphlus malabaricus (Beddome, 1870)» (en anglès). Amphibian Species of the World, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# CBP

CBP té els següents significats:
* Oficina de Duanes i Protecció de Fronteres (del nom en anglès Customs and Border Protection), servei de duanes del Govern federal dels Estats Units
* Colangitis biliar primària, malaltia autoimmunitària del fetge
* Procés de panificació Chorleywood (del nom en anglès Chorleywood Bread Process), procediment industrial d'elaboració de pa
# Topònims de Collmorter i Mur

Llistat de topònims del poble de Collmorter i de l'entorn del Castell de Mur, a l'antic terme municipal de Mur, actualment integrat en el de Castell de Mur, del Pallars Jussà, presents a la Viquipèdia.

## Edificis
### Castells

* Castell de Mur

### Esglésies
#### Romàniques

| Sant Miquel de Collmorter | Santa Maria de Mur | Sant Valentí de Mur |

### Masies (pel que fa als edificis)

| Cal Franxo | Cal Soldat |

## Geografia
### Boscs

* Alzinar de Mur

### Camps de conreu

| La Colomina Les Comelles | Cordillans Les Cornelles | Tros de Gassó | Vinya d'Urbà |

### Cingleres

* Cingle del Solà

### Corrents d'aigua

| Barranc de les Calcilles Llau de les Calcilles | Barranc del Doratori Barranc de Font Truïda | Barranc dels Masos d'Urbà | Barranc del Prat de la Font de Roca |

### Diversos

| Los Masos Les Ribes, a Collmorter | Les Ribes, a Mur | El Tornall | Los Trullols |

### Entitats de població

* Collmorter

### Fonts

| Font de Mur | Font de l'Obac |

### Masies (pel que fa al territori)

| Cal Franxo | Cal Soldat |

### Muntanyes

* Serrat del Pui

### Obagues

| Obac de Mur | L'Obac | Obaga de la Font de Mur | Obac del Pui |

### Planes

* Planell de les Encortades

### Serres

* La Serreta

### Solanes

| Solana de la Cornassa | Solà de Mur | Lo Solà |

### Vies de comunicació

| Camí de Miravet Camí de Mur, des de Puigcercós | Camí de Puigcercós | Camí de Torrenta | Camí de Vilamolat de Mur, des del castell de Mur |
# Llibreria Quera

La Llibreria Quera és un establiment situat al carrer de Petritxol, 2 de Barcelona, catalogat com a element d'interès paisatgístic (categoria E3). El 2011, va rebre el Premi Nacional de Cultura de la Generalitat de Catalunya.

## Història

El 2 de febrer del 1916, Josep Quera i Còrdoba (1879-1958) i la seva esposa Montserrat Graupera van inaugurar la llibreria L'Escon, especialitzada en teatre, en una botiga del carrer de Petritxol que havia estat una merceria.
El 1937, el quart dels sis fills del matrimoni, Joan Quera i Graupera (1910-1996), escolta, va publicar el primer catàleg de monografies i mapes excursionistes, i el 1939, deixà la seva feina de banca i borsa per a regentar la llibreria. El 1946, col·laborà en la fundació de l'Editorial Alpina, i muntà per primera vegada una parada a la Rambla per a la Diada de Sant Jordi.
A la mort del fundador el 1958, la botiga va deixar de ser habitatge. El 1966, després d'unes reformes amb motiu del 50è aniversari, la llibreria va canviar de nom a Quera – Cultura Excursionista, i obtingué la placa de plata de la Federació Catalana de Muntanyisme. El 1990, Roser Graupera, filla de Joan, va agafar les regnes del negoci, i el 2005, es va jubilar i el va traspassar al seu fill Raimon.
El 2019, després d'una reforma, va reobrir com a Espai Quera, que combina la llibreria amb un restaurant.

## Referències

* ↑ «Llibreria Quera». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Catàleg del Patrimoni Arquitectònic, Històric-Artístic i Paisatgístic dels Establiments Emblemàtics de la Ciutat de Barcelona. Categoria E3: Elements d'interès paisatgístic, 26-02-2016, p. 22-23.
* 1 2 3 4 5 «Lliberia Quera». A: Enciclopèdia de l'esport català. Gran Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 González Monge, Ferran. El teatre en català a TVE (1964-2005). Barcelona: Editorial UOC, 2015. ISBN 9788490646489.
* 1 2 «La Llibreria Quera compleix 100 anys». Calendari de l'Ermità. RQG, 05-02-2016. Arxivat de l'original el 18-05-2020.
* ↑ Ademuz, José Alejandro. «ESPAI QUERA, LA NUEVA VIDA DE UNA LIBRERÍA CENTENARIA DE BARCELONA». Viajes National Geographic, 08-02-2022.

## Enllaços externs

* «Llibreria Quera». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Espai Quera». Fons d'Imatges del Comerc de Catalunya (FICC).