OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Auchenipterus osteomystax

Auchenipterus osteomystax és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu de La Plata i alguns rius de la conca inferior del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540. Pls. 421-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J., Jr. i R. P. Vari 1999: The South American catfish genus Auchenipterus Valenciennes, 1840 (Ostariophysi: Siluriformes: Auchenipteridae): monophyly and relationships, with a revisionary study. Zoological Journal of the Linnean Society Núm. 126: 387-450. «Enllaç». (anglès)
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Miranda Ribeiro, A. de. 1918. Tres generos e dezesete especies novas de peixes Brasilieros. Rev. Mus. Paulista v. 10: 631-646, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Critarquia

La critarquia o critocràcia és el govern dels jutges (en hebreu: שופטים‎,, shoftim) de l'antic Israel durant el període descrit al Llibre dels Jutges. Com que està formada per paraules del grec κριτής (“kritès”, jutjat, o “krito”, jutjar) i ἄρχω (arkhō, govern) el seu ús s'ha expandit per a identificar el sistema polític fonamentat en el govern realitzat per jutges en el sentit modern, com ara en el cas de les zones de Somàlia regides sota els jutges en la tradició xeer, o la Mancomunitat Islandesa durant l'edat mitjana, una fase tardana i aïllada de la societat tribal germànica més antiga.

## Referències

* ↑ «El libro de los Jueces: los primeros 300 años - Un resumen de la era descrita en las escrituras hebreas» (en castellà). Federación Adventista Universitaria. [Consulta: 1r març 2018].
* ↑ Michael van Notten. «From nation-state to stateless nation: The Somali Experiencie» (en anglès), 24-04-2000. Arxivat de l'original el 24 de gener 2010. [Consulta: 1r març 2018]. «The term 'kritarchy', mentioned in several well-known dictionaries, is compounded from the Greek words kriteis (judge) or krito (to judge) and archeh (principle, cause). It was coined in 1844 by the English author Robert Southy.»
* ↑ Einar Olgeirsson (1971), Från ättegemenskap till klasstat., trad. Cilla Johnson, Estockholm, p. 44.
Viccionari
# Tsvelevia

Tsvelevia és un gènere monotípic de plantes de la família de les poàcies. És originari de Nova Zelanda.
El gènere va ser descrit per E. Alekseev. L'espècie tipus és: Tsvelevia kerguelensis E. Alekseev (1986).

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 14 novembre 2014].
# Senyoria de Cortsaví

La senyoria de Cortsaví fou una jurisdicció feudal catalana al Vallespir. El primer senyor fou Oriol, que dominava les senyories de Cortsaví i Serrallonga. A la segona meitat del segle xii les dues senyories es van separar breument per unir-se altre cop el 1211 pel matrimoni de Bernat Hug de Serrallonga amb Ermessenda, senyora de Cortsaví. A la mort del senyor Arnau, les seves germanes Gueraula i Beatriu van heretar respectivament Cortsaví i Serrallonga. Bernat de So, fill de Gueraula fou el darrer senyor (1325-1335) i després la senyoria va passar a la corona catalana.

## Senyors de Cortsaví

* Oriol 1020-1036
* Matfred (potser fill) 1036-1078
* Ramon I (fill) 1078-1118
* Fill 1118-?
* Fill ?-1211
* Ermessenda 1211 (filla)
* Bernat Hug de Serrallonga (cosí i marit) vers 1211-?
* Ramon II ?
* Arnau (casat amb Gueralda d'Urtx) ?-1325
* Guerala de Corsaví 1325
* Bernat de So 1325-1335 (+després del 1358)
* A la corona 1335
# Ayşe Melis Gürkaynak

Ayşe Melis Gürkaynak (Ankara, 20 d'abril de 1990) és una jugadora de voleibol turca. Actualment juga al VakıfBank SK d'Istanbul. Ha guanyat una medalla d'argent a la Lliga Europa de Voleibol Femenina de 2015, com a jugadora de la selecció nacional de Turquia.

## Referències

* ↑ http://www.cev.lu/Competition-Area/CompetitionNews.aspx?NewsID=21271&ID=815 Arxivat 2015-11-24 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa al Campionat Mundial de Clubs 2016 a FIVB
# Az-Za'ayyem

Az-Za'ayyem (àrab: الزعیم, az-Zaʿayyim) és una vila palestina de la governació de Jerusalem, a Cisjordània, situada 3 kilòmetres l'est de Jerusalem. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 3.977 habitants el 2016. Les instal·lacions sanitàries d'az-Za'ayyem segons el Ministeri de Salut s'obtenen a Jerusalem Est. Az-Za'ayyem es troba prop de l'autopista 1 a Jerusalem i el punt de control d'Az-Za'ayyem al Mur de Cisjordània.

## Referències

* ↑ 2007-2016 PCBS census Arxivat 2012-11-13 a Wayback Machine.. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
* ↑ Health care Facilities West Bank
* ↑ Humanitarian Events, Monitoring issues Arxivat 2005-11-12 a Wayback Machine.
* ↑ «Barrier març 2004». Arxivat de l'original el 2009-10-13. [Consulta: 1r novembre 2017].
* ↑ BADIL Barrier Report Arxivat 9-12-2008 a Wayback Machine.
* ↑ «Barrier route juliol 2008». Arxivat de l'original el 2016-12-13. [Consulta: 1r novembre 2017].
# Ayşe Kulin

Ayşe Kulin (Istanbul, 26 d'agost de 1941) és una escriptora turca molt popular. La seva novel·la Veda va ser publicada en lletres de color blau per a prevenir el fotocopiat i la venda il·legal. Va escriure diversos novel·les, guiones de cine i de televisió.

## Llibres

* Güneşe Dön Yüzünü, (Històries), 1984.
* Bir Tatlı Huzur, (Biografia), 1996.
* Adı: Aylin, (Novel·la biografica), 1997.
* Geniş Zamanlar, (Històries), 1998.
* Foto Sabah Resimleri, (Històries), 1998.
* Sevdalinka, (Novel·la), 1999.
* Füreya, (Novel·la biogràfica), 2000.
* Köprü, (Novel·la), 2001.
* Nefes Nefese, (Novel·la històrica), 2002.
* İçimde Kızıl Bir Gül Gibi, (Assaigs), 2002.
* Babama, (Autobiografia), 2002.
* Kardelenler, (Investigació), 2004.
* Gece Sesleri, (Novel·la), 2004.
* Bir Gün, (Novel·la), 2005.
* Bir Varmış Bir Yokmuş, (Històries), 2007.
* Veda, (Novel·la), 2008.
* Sit Nene`nin Masalları, (Històries per a nens), 2008.
* Umut, (Novel·la), 2008.
* Taş Duvar Açık Pencere, (Antologia), 2009.
* Türkan, (Novel·la biogràfica), 2009.
* Hayat - Dürbünümde Kırk Sene (1941-1964), (Novel·la biogràfica), 2011.
* Hüzün - Dürbünümde Kırk Sene (1964-1983), (Novel·la biogràfica), 2011.
* Gizli Anların Yolcusu, (Novel·la), 2011.
* Bora'nın Kitabı, (Novel·la), 2012.
* Dönüş, (Novel·la), 2013.
* Hayal, (Novel·la biogràfica), 2014.
* Handan, (Novel·la), 2014.
* Tutsak Güneş (Novel·la), 2015.

## Vida familiar

Kulin té quatre fills.

## Referències

* ↑ http://www.biyografi.info/kisi/ayse-kulin
* ↑ http://www.haber7.com/haber/20071011/Ayse-Kulin8217in-Vedasi-mavi-basildi.php/
* ↑ https://www.star.com.tr/magazin/ayse-kulin-bir-daha-dizi-senaryosu-asla-yazmam-haber-758166/
* ↑ http://arama.hurriyet.com.tr/arsivnews.aspx?id=7905965/%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://www.hurriyetaile.com/sizin-icin/tv-magazin/4-cocuk-annesi-ayse-kulin_5304.html Arxivat 2016-05-09 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Yaşar Kemal
* Orhan Pamuk
# Governació de Xabwa

La governació o muhàfadha de Xabwa o Shabwa (àrab: محافظة شبوة, muḥāfaẓat Xabwa) és una divisió administrativa del sud del Iemen, a la part occidental del Hadramaut. Té una població de 546.467 habitants (2012). La capital és Ataq. La superfície és de 37.910 km².
Els llocs més interessants de la governació són Beihan al-Qasab, amb les restes de Timna (antiga capital del Qataban); Mablaqah, Habban i Azzan; al uadi Mayfaaa, amb les restes preislàmiques de Naqba Al-Hajar, formades per una antiga muralla i torres, que fou destruïda al segle iv aC; les ciutats costaneres d'Hawra, Irqa, Bal Haf i Bir Ali, i Shabwa, antiga capital de l'Hadramaut, i de la qual la governació va agafar el nom.
Entre 1967 i 1990 fou la muhàfadha IV del Iemen del Sud (amb quatre districtes/muderiah o mudiriyyat) i va agafar el nom de Shabwa després de la unió dels dos Iemens. Posteriorment s'hi van descobrir importants camps de petroli.

## Districts

* Ain
* Al-Talh
* Ar-Rawdah
* Arma
* As-Said
* Ataq
* Bayhan
* Dhar
* Habban
* Hatib
* Jardan
* Mayfaa
* Merkhah al-Ulya
* Merkhah as-Sufla
* Nisab
* Rudum
* Usaylan
# Oriol Cardona Coll

Oriol Cardona Coll (Banyoles, Pla de l'Estany, 7 d'octubre de 1994) és un esquiador d'esquí alpí i corredor de muntanya català.
Fill de Joan Cardona Tarrés i Dolors Coll, l'esportista que ha estat integrant del G.N.A i del Club Natació Banyoles i del Ski Club Camprodon, integrant a la selecció espanyola d'esquí de muntanya des del 2010, va assumir el lideratge de l’esquí de muntanya català després que el febrer del 2022 es convertís en campió d'Europa d'esquí de muntanya, després de conseguir el primer lloc al campionat europeu de Boí-Taüll. Anteriorment, però, el 2016 ja s'havia convertit en campió de Catalunya d'esquí de muntanya individual, després d'imposar-se en el Campionat de Catalunya d'Esquí de Muntanya Individual disputat a Els Angles (Capcir) en el marc de la 'Traça Catalana', i el 2019 en triple campió d'Espanya d'Esquí de Muntanya, en tres modalitats: 'sprint', vertical i individual, a l'Estació d'esquí Boí-Taüll, on es celebraren els Campionats d'Espanya d'Esquí de Muntanya. Cardona ha estat també campió de la mítica cursa de muntanya de l'Olla de Núria en tres ocasions de la seva història recent, els anys 2018, 2019 i 2022.

## Referències

* ↑ Simon, Lluís «Esprintant cap a la glòria Esquí de muntanya. Oriol Cardona fa una exhibició en la primera gran final de l’europeu de Boí Taüll i assaboreix a casa el seu primer or en un gran campionat internacional». L'Esportiu, 10-02-2022 [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Oriol Cardona guanya l'esprint del Campionat d'Europa d'esquí de muntanya». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 10-02-2022 [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Oriol Cardona domina l'esprint europeu». FEEC, 09-02-2022 [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Oriol Cardona nom propi d’un europeu que ha parlat francès». FEEC, 13-02-2022 [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Oriol Cardona i Clàudia Galicia, Campions de Catalunya Els dos corredors de Dynafit han dominat La Traça Catalana i són els nous campions Catalunya d'esquí de muntanya individual». Nació Digital, 03-01-2016 [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Oriol Cardona, triple campió d'Espanya d'Esquí de Muntanya». Diari ARA, 10-02-2019 [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Oriol Cardona i Oihana Kortazar guanyen l'Olla de Núria 2022 Triplet per al corredor de Banyoles i primera victòria per a la corredora basca». Nació Digital, 13-06-2022 [Consulta: 26 agost 2022].
# Balma de Puigpinós

La Balma de Puigpinós és un habitatge troglodític, actualment enrunat, situat al poble de Timoneda pertanyent al municipi de Lladurs, a la comarca catalana del Solsonès.

## Enllaços externs

   * Pla d'ordenació urbanística municipal (POUM) de Lladurs: Catalogació d'aquest habitatge
# Balma de l'Espluga

La Balma de l'Espluga és una balma del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. És al sector central del terme, al nord-est del poble de Sant Quirze Safaja. És a la vall mitjana del torrent de l'Espluga, a llevant del Turó del Pi Gros. Per damunt de la balma, oberta en el mateix curs del torrent, passa el Camí de la Rovireta.
És una cavitat natural d'una gran bellesa al terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès. Es tracta d'un jaciment arqueològic propi del neolític antic, però també amb una fase del paleolític mitjà i de l'epipaleolític: va servir d'aixopluc fa entre 30.000 i 10.000 anys aC. És accessible per un camí que surt de davant del col·legi del poble. La vall és frondosa i el camí pla.
El jaciment és a 1,5 km de Sant Quirze Safaja, a l'est de la carretera que travessa la població. Es tracta d'un gran abric de roca calcària de més de 100 metres de llargària per 15 de fondària. Es va fer una excavació el 1960 i, més tard, es van fer tres sondeigs el 1979, els quals van revelar l'existència d'una estratigrafia amb sis nivells d'estrats.S'ha trobat ceràmica cardial, ceràmica llisa, nombroses peces de sílex, punxons d'os i destrals de basalt. Més tard es va aprofitar com a mas: el mas Espluga.

## Referències

* 1 2 eGIPCI. https://egipci.cultura.gencat.cat (accés: 07/06/2015).

## Enllaços externs

* Blog de patrimoni de Sant Quirze de Safaja
* Blog de rutes històriques de Balma de l'Espluga
# Ocotea foetens

Ocotea foetens és una espècie fanerògama d'arbres de fins a 40 m d'alçada de la família de les lauràcies. És constituent habitual de la selva laurisilva dels arxipèlags de la Macaronèsia: Madeira i Açores (Portugal), i Canàries (Espanya). Cal destacar que està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat i que apareix al centre de l'escut d'El Hierro.
Aquesta espècie presenta un tronc esvelt, cilíndric i molt ramificat des de la base amb un fullatge perennifoli de color més fosc que Laurus azorica, copa densa i globosa, sent l'arbre que posseeix una major cobertura de tota la laurisilva. Les flors són de mida petita, de color blanquinós, verdós o groguenc que apareixen en inflorescències de tipus raïm subterminals desprenent una olor agradable que recorda al dels til·lers d'Europa.
El Garoé era un arbre sagrat per als bimbaches, antics habitants d'El Hierro, i un dels seus símbols, encara que es desconeix exactament la seva espècie és probable que fos Ocotea foetens o una altra lauràcia. La llegenda diu que a la base d'aquest arbre es destil·lava aigua suficient per a tots els bimbaches. Aquest fet té relació amb la realitat, ja que les illes es troben sota la influència dels vents alisis, que afavoreix la condensació dels núvols a les branques d'aquest arbre afavorint la pluja al voltant de l'illa. L'arbre sagrat va desaparèixer després d'una tempesta a 1610 i en el seu lloc va ser plantat un exemplar d'O. foetens.

## Referències

* ↑ «Ocotea foetens a The Plant List» (en anglès). [Consulta: 17 juliol 2017].
* ↑ El nuevo escudo del Cabildo recoge el Faro de Orchilla y alude al mítico Árbol Garoé

## Enllaços externs

* Descripció general de l'espècie a la pàgina del Govern de Canàries
* Press, JR, MJ Short. Flora of Madeira. 1994. The Natural History Museum, Londres
* World Conservation Monitoring Centre 1998. Ocotea foetens.
# Gibraltar Anthem

El Gibraltar Anthem és l'himne nacional del territori britànic d'Ultramar de Gibraltar.
A pesar d'això, l'himne oficial de Gibraltar és el God Save the King, igual que el Regne Unit, les Dependències de la Corona i altres territoris britànics.
L'himne de Gibraltar va ser triat per concurs el 1994. Tant la lletra com la música va ser composta per Peter Emberley, malgrat no ser gibraltareny.
L'himne és cantat cada 10 de setembre per una coral escolar, acompanyat pel públic en general, mentre s'enlairen 30.000 globus vermells i blancs al Dia Nacional de Gibraltar.

## Lletra

| Anglès « Gibraltar, Gibraltar, The Rock on which I stand, May you be forever free, Gibraltar, my own land. Mighty pillar, Rock of splendour, Guardian of the sea, Port of hope in times of need, Rich in history. Gibraltar, Gibraltar, The Rock on which I stand, May you be forever free, Gibraltar my own land. God give grace to this our homeland, Help us to live as one, Strong in freedom, Truth and justice, Let this be our song. Gibraltar, Gibraltar, The Rock on which I stand, May you be forever free, Gibraltar! Gibraltar! My own land! » | Traducció « Gibraltar, Gibraltar El Penyal on em trobo, Que siguis sempre lliure, Gibraltar, la meva terra. Pilar poderós, Penyal d'esplendor, Guardià del mar, Port d'esperança en temps de necessitat, Ric en història. Gibraltar, Gibraltar, El Penyal on em trobo, Que siguis sempre lliure, Gibraltar, la meva terra. Deu doni gràcia a la nostra pàtria, Ajuda'ns a viure com una, Forta en llibertat, Veritat i justícia, Que aquesta sigui la nostra cançó. Gibraltar, Gibraltar, El Penyal on em trobo, Que siguis sempre lliure, Gibraltar! Gibraltar! La meva terra. » |

## Enllaços externs

* «Partitura del Gibraltar Anthem» (PDF) (en anglès). britishempire.co.uk. [Consulta: 4 setembre 2012].
* «Versió instrumental» (en anglès). YouTube.
# Balma de la Coma

La Balma de la Coma, o Bauma de la Coma, seguint la pronúncia habitual al Moianès, és una cova del terme municipal de Monistrol de Calders. Està situada a l'extrem nord-est del terme, a llevant de la Coma, a l'esquerra de la Golarda, que és la riera que ha erosionat aquesta balma. A l'interior de la balma, ben bé al mig, hi ha una font de dipòsit: la Font de la Balma de la Coma. A la Balma de la Coma hi passa una part important de l'acció de la novel·la L'ànima de la vall, del calderí Lluís Cerarols, tot i que en canvia el nom, anomenant-la Balma Freda.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Badenas

Badenas (aragonès) és un municipi de la comarca de Jiloca situat a la província de Terol (Aragó).
Està situada al Sistema Ibèric, al costat del riu Cámaras. En el nucli urbà destaca l'església parroquial de l'Assumpció, datada de 1958. Cal destacar també l'ajuntament, un edifici amb dues plantes que conserva una llotja amb tres arcs.

## Demografia

Evolució demogràfica de Badenas, des de 1996 a 2006.
| 1900 | ... | 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 450 | ... | 25 | 25 | 24 | 24 | 21 | 20 | 17 | 19 | 21 | 30 |

## Festa local

Tercer cap de setmana d'agost, en honor de Sant Nicolau i Sant Agustí.

## Enllaços externs

* Web sobre el municipi
* Fòrum de Bádenas
* Batllia de Badenas
* Barri Alt
* Restes de la torre de l'Església
* Frontal d'Església
* Font de Badenas
* Carrer de l'Ajuntament
* Antic palomar a Badenas
* Vista de l'Ajuntament
* Restes de l'antiga església
* Badenas
* Badenas
* Badenas
# Rouiched

Rouiched, de nom verdader Mohamed Ayad (28 de desembre de 1921, Alger - 28 de gener de 1999, El-Biar, Algèria), va ser un actor còmic algerià.
Rouiched és d'origen cabilià. Durant la infantesa, fa mil petits treballs per sobreviure. Autodidacta, obté el seu primer paper en una obra d'Abdelhamid Ababsa titulada Estardjâ yâ assi. La seva interpretació salva l'obra. Es llança llavors dins la professió i esdevé animador d'un grup artístic. Es fa amb els grans noms de l'època: Rachid Ksentini, Mustapha Badie, Nadjat Tounsi, Sid-Ali Fernandel, Mohamed Touri, Mustapha Kateb….
Després de la independència, forma part del Teatre Nacional Algerià, i obtindrà la consagració en la pel·lícula de Mohamed Lakhdar-Hamina Hassen terro. Prossegueix la seva carrera a la Televisió Algeriana on va interpretar en nombrosos esquetxos i telefilms fins a la seva mort.

## Filmografia

* 1967: Hassan terro, també guionista.
* 1971: L'Opium et le Bâton
* 1974: L'évasion de Hassan Terro de Mustapha Badie, també guionista.
* 1982: Hassan Taxi
* 1989: Hassan Niya
* 1991: Ombres blanches

## Referències

* Dictionnaire des musiciens et interprètes algériens, Achour Cheurfi, ANEP Ed. Alger 1997
# Ramón Sergio Carranza Semprini

Ramón Sergio Carranza Semprini (Rosario, 28 de juliol de 1931 - Rosario, 28 de maig de 2014) és un exfutbolista argentí de la dècada de 1950.

## Trajectòria

A l'Argentina jugà durant la primera meitat dels anys 1950 als clubs Central Córdoba i Newell's Old Boys de Rosario. El 1956 fitxà per l'Unión Española de Xile, on coincidí amb l'ex espanyolista Josep Egea. El 1958 es traslladà a Espanya on jugà pel Granada CF. Al club andalús hi jugà durant tres temporades, fins al 1961, un total de 60 partits de lliga. Aquest any, amb el descens del club a Segona, fitxà pel RCD Espanyol. A l'Espanyol jugà tres temporades més i va viure un descens a Segona Divisió, seguit d'un ascens a Primera. El gener de 1964 fitxà per l'Atlètic Balears. També jugà al CE Europa a Segona Divisió. El 1965 retornà a l'Argentina al club Central Córdoba.

## Referències

* 1 2 «Ramón Carranza, "Bolita" difícil». Miguel Pisano / La Capital on line, 26-10-2003.
* ↑ «Como en España ni hablar». Mundo Deportivo, 11-04-1957.
* ↑ «Carranza al Atlético Baleares». Mundo Deportivo, 04-01-1964. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «RAMON SERGIO CARRANZA». bdfa.com.ar. [Consulta: 20 desembre 2012].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
* Che Carranza, Manuel Talens, Editorial Comares
# Abudefduf troschelii

Abudefduf troschelii és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia i la Península de Baixa Califòrnia (Mèxic) fins al nord del Perú i les Illes Galápagos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Gill, T. N. 1862. Catalogue of the fishes of Lower California in the Smithsonian Institution, collected by Mr. J. Xantus. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 14 (nos. 3-4): 140-151.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.