OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tarruntè Patern

Publi Tarruntè Patern (en llatí Publius Tarruntenus Paternus) (145-186) va ser un jurista, polític i escriptor de dret i tàctiques militars de l'Imperi Romà.
Era secretari de Marc Aureli i va participar en missions diplomàtiques durant la primera guerra marcomana. A l'inici de la segona guerra, l'emperador el nomenà prefecte del pretori, assumint el control de l'exèrcit imperial i obtenint una victòria determinant sobre els Marcomans i altres tribus.
Un cop mort Marc Aureli, va seguir en el càrrec sota el regnat de Còmmode, però va caure en desgràcia quan va ordenar l'execució de Saoter, camarlenc favorit de l'emperador. Saoter havia acumulat molt de poder i era odiat per molts, incloent Patern qui el culpava de la mala reputació de l'emperador. Així, després de l'intent frustrat per assassinar Còmmode per part d'Ànnia Lucil·la i Marc Ummidi Quadrat, Patern el va fer matar.
Malauradament per ell, aquesta acció va enfurismar a Còmmode, que el va fer renunciar del càrrec. Poc després l'altre prefecte del pretori, Tigidi Perennis, el va acusar de participar en una conspiració contra l'emperador i Patern fou arrestat i executat, juntament amb alguns familiars i amics.
Les seves obres van ser una de les fonts que Vegeti utilitzà per escriure De Re Militari de la que hi ha dos fragments al Digest. Vegeti (Vegetius) anomena a Patern Diligentissinus assertor juris mlilitaris.

## Referències

* ↑ Cassi Dió, Històtoria romana, LXXII, 12.3
* ↑ Cassi Dió, Història romana, LXXII, 33.3-4
* ↑ Història Augusta. Vida de Còmmode, 4.5
# Tawakul Karman

Tawakul Karman o Tawakel Karman (àrab: توكل كرمان, Tawakkul Karmān) (Taizz, 7 de febrer de 1979) és una activista iemenita pels drets humans, fundadora el 2005 del grup Dones Periodistes Sense Cadenes i personalitat política, membre del partit islàmic Al-Islah, premi Nobel de la Pau el 2011, conjuntament amb la presidenta de Libèria, Ellen Johnson Sirleaf, i Leymah Gbowee. Guardonada als 32 anys, és un dels més joves premis Nobel de la història.

## «Dones periodistes sense cadenes»

Tawakul Karman va crear el grup de defensa dels drets humans Dones periodistes sense cadenes en l'any 2005, principalment per defensar la llibertat de pensament i d'expressió. Va rebre amenaces i ofertes de corrupció de les autoritats per telèfon i per correu, ja que va denunciar la prohibició pel Ministeri de la Informació de la creació d'un diari i d'una ràdio. De 2007 a 2010 va participar regularment a manifestacions o assegudes a la «Plaça de la Llibertat» a Sanà, davant l'edifici del govern.

## Revolució de 2011

Durant les manifestacions de 2011, Tawakul Karman va organitzar trobades d'estudiants a Sanà per protestar contra Ali Abdallah al-Salih i el seu govern. Va ser arrestada i després alliberada sota paraula el 24 de gener. Dirigeix una nova concentració el 29 de gener, i el «Dia de la ràbia» de 3 de febrer, inspirat en el de la revolució egípcia, ella mateixa provocada per la revolució de Tunísia. Va ser detinguda de nou el 17 de març durant una manifestació.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Al-Sakkaf, Nadia. «Renowned activist and press freedom advocate Tawakul Karman to the Yemen Times: "A day will come when all human rights violators pay for what they did to Yemen"» (en anglès). Women Journalists Without Chains, 17-06-2010. Arxivat de l'original el 2011-08-19. [Consulta: 8 octubre 2011].
* ↑ «Un Nobel per a la Primavera Àrab». ara.cat, 07-10-2011. [Consulta: 8 octubre 2011].
* ↑ «The Nobel Peace Prize 2011» (en anglès). Premi Nobel. [Consulta: 12 octubre 2011].
* ↑ «Tawakul Karman | enciclopedia.cat». [Consulta: 18 desembre 2023].
* ↑ «La veu contra el despotisme d'Ali Abdul·là Salih». elperiodico.cat, 07-10-2011. [Consulta: 8 octubre 2011].

## Enllaços externs

* El Nobel de la Pau 2011 premia la lluita de tres defensores de les dones
# Synodium

Synodium (grec antic: Συνόδιον) era una ciutat de Dalmàcia situada en una gorga fonda entre dos turons, on Aulus Gabini va ser derrotat durant la campanya en aquell territori que es va fer l'any 34 aC.
Els dàlmates es van retirar a aquella ciutat, i August, que ho va preveure, va enviar grups de tropes per les mountanyes per hostilitzar-los mentre incendiava i destruïa la ciutat.

## Referències

* ↑ Boucher James, Edward. «Synodium». A: William Smith. Dictionary of Greek and Roman Geography, illustrated by numerous engravings on wood. Londres: Walton and Maberly & John Murray, 1854.
# Tecnologia Omniview

La tecnologia Omniview permet oferir una imatge a vista d'ocell a partir de les imatges de quatre videocàmeres orientades segons una separació de 90 graus entre cadascuna.
El sistema Omniview és especialment útil en els vehicles automòbils. Presentant una imatge sense angles morts i que mostra tots els obstacles, permet a la persona conductora aparcar amb més seguretat i precisió.

## Història

El sistema Omniview fou desenvolupat per l'empresa TeleRobotics International (Knoxville, Tennessee) i comercialitzat l'any 1993. Originalment estava pensat com a sistema de visió per a robots teledirigits de la NASA.

## Funcionament
### Antecedents

Abans d'entendre el sistema Omniview és aconsellable recordar l'objectiu ull de peix.

### Detalls

En un vehicle automòbil el sistema Omniview consta de 4 videocàmeres: vista frontal, vista esquerra, vista dreta, vista posterior.
Les 4 càmeres ofereixen una visió total de l'àrea que envolta el vehicle. Les imatges obtingudes estan distorsionades per causa dels objectius del tipus “ull de peix”. El sistema Omniview corregeix la distorsió, projecta les imatges transformant-les en vistes verticals i, finalment, fusiona les imatges oferint una imatge única del vehicle (i de tota l'àrea immediata) a vista d'ocell.

## Fabricants

Alguns dels fabricants del sistema Omniview són els següents:
* Mobileye Israel Arxivat 2016-05-06 a Wayback Machine.
* Fujitsu Japan
* Percherry China

## Referències

* ↑ Infiniti's EX35 Around View Monitor system makes windows redundant. Donald Melanson
* ↑ James J. Haggerty. NASA Spinoff, 1994. DIANE Publishing, setembre 1995, p. 95–. ISBN 978-0-7881-2247-7.
* ↑ International Underwater Systems Design: IUSD. U.S.D Publications, 1995.
* ↑ 360Vue® 3D: a revolutionary system to see everything around your vehicle
* ↑ Around View Monitoring System
# Farlowella altocorpus

Farlowella altocorpus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Bolívia.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2: 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i L. Vance 1917: Some species of Farlowella. Annals of the Carnegie Museum v. 11 (núms. 1-2): 297-303, Pls. 29-31.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Retzer, M. E. i L. M. Page 1997: Systematics of the stick catfishes, Farlowella Eigenmann & Eigenmann (Pisces, Loricariidae). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 147: 33-88.
* Retzer, M.E. 2006. A new species of Farlowella Eigenmann and Eigenmann (Siluriformes: Loricariidae), a stickcatfish from Bolivia. Zootaxa, 1282: 59-68.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Farley (Missouri)

Farley és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 226 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Farley tenia 226 habitants, 89 habitatges, i 66 famílies. La densitat de població era de 116,3 habitants per km².
Dels 89 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,4% hi vivien parelles casades, en un 2,2% dones solteres, i en un 25,8% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 31,4% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.406 $ i la renda mediana per família de 67.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.583 $ mentre que les dones 28.125 $. La renda per capita de la població era de 25.118 $. Cap de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Farley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Farley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Felix

Felix és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 534 habitants. La seva extensió superficial és de 81 km² i té una densitat de 6,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 52′ N, 2° 39′ O. Està situada a una altitud de 815 metres i a 26 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 562 | 565 | 575 | 571 | 562 | 566 | 557 | 564 | 534 | 513 |
# Sàlskoie

Sàlskoie (en rus: Сальское) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 1.145 habitants. Pertany al districte rural de Dalnerétxenski.

## Referències

* ↑ Законодательное собрание Приморского края. Сборник «Муниципальные образования Приморского края»
# Sàlih ibn Subai al-Kindí

Sàlih ibn Subai al-Kindí fou ostikan d'Armènia vers el 767. Va substituir a Sulayman. Va aturar la pujada d'impostos perquè la situació havia arribat al límit. Va governar uns dos anys i el va succeir Bakkar ibn Múslim al-Uqaylí.

## Bibliografia

* Canard, M.; Cahen, Cl.; Deny, J.. «Armīniya.» Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2016. 23 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/arminiya-COM_0064>
* Al-Baladhuri, Ahmad ibn Jabir. The Origins of the Islamic State, Part I. Nova York: Universitat de Colúmbia, 1916.
* Al-Tabari, Abu Ja'far Muhammad ibn Jarir. The History of al-Ṭabarī, Volume XXXIV: Incipient Decline.. Albany, NY: State University of New York Press, 1989. ISBN 0-88706-874-X.
* Ter-Ghevondyan, Aram. The Arab emirates in Bagratid Armenia. Lisboa: Fundació Calouste Gulbenkian, 1976.
* Al-Ya'qubi, Ahmad ibn Abu Ya'qub. Historiae, Vol. 2. Leiden: E. J. Brill, 1883.
# Natació sincronitzada al Campionat del Món de natació de 2007

La competició de natació sincronitzada al Campionat del Món de natació de 2007 es realitzà al complex esportiu aqüàtic Arena Rod Laver de la ciutat de Melbourne (Austràlia).

## Resum de medalles

| Event | Or | Or | Plata | Plata | Bronze | Bronze |
| Solo tècnic | Natàlia Isxenko (RUS) | 99.000 | Gemma Mengual (ESP) | 98.000 | Saho Harada (JPN) | 96.833 |
| Solo lliure | Virginie Dedieu (FRA) | 99.500 | Natàlia Isxenko (RUS) | 98.500 | Gemma Mengual (ESP) | 98.000 |
| Duet tècnic | RússiaAnastassia Davídova Anastassia Iermakova | 98.833 | EspanyaGemma Mengual Paola Tirados | 97.500 | JapóSaho Harada Emiko Suzuki | 97.167 |
| Duet lliure | RússiaAnastassia Davídova Anastassia Iermakova | 99.333 | EspanyaGemma Mengual Paola Tirados | 97.667 | JapóAyako Matsumura Emiko Suzuki | 97.333 |
| Equips tècnic | RússiaMaria Gromova Natalia Ischenko Elvira Khasyanova Olga Kuzhela Anna Nasekina Elena Ovtchinnikova Svetlana Romàixina Anna Shorina | 99.000 | JapóNaoko Kawashima Chisa Kobayashi Hiromi Kobayashi Erika Komura Ayako Matsumura Emiko Suzuki Erina Suzuki Masako Tachibana | 97.833 | EspanyaAlba María Cabello Ona Carbonell Andrea Fuentes Tina Fuentes Gemma Mengua Gisela Morón Irina Rodríguez Paola Tirados | 97.167 |
| Equips tècnic | RússiaMaria Gromova Natàlia Isxenko Elvira Khasyanova Olga Kuzhela Anna Nasekina Elena Ovtchinnikova Svetlana Romàixina Anna Shorina | 99.000 | EspanyaAndrea Fuentes Tina Fuentes Thais Henríquez Gemma Mengual Gisela Morón Irina Rodríguez Paola Tirados Cristina Violán | 98.500 | JapóSaho Harada Naoko Kawashima Hiromi Kobayashi Erika Komura Takako Konishi Ayako Matsumura Emiko Suzuki Masako Tachibana | 97.334 |
| Combinada | RússiaAnastassia Davídova Anastassia Iermakova Maria Gromova Natalia Ischenko Elvira Khasyanova Olga Kuzhela Anna Nasekina Elena Ovchinnikova Svetlana Romàixina Anna Shorina | 99.000 | JapóAi Aoki Saho Harada Naoko Kawashima Hiromi Kobayashi Erika Komura Takako Konishi Ayako Matsumura Emiko Suzuki Erina Suzuki Masako Tachibana | 97.833 | Estats UnitsBrooke Abel Janet Culp Katherine Hooven Christina Jones Rebekah Kim Meghan Kinney Andrea Nott Annabelle Orme Jillian Penner Kimberly Probst | 96.500 |
Font: FINA

## Medaller

| Posició | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Rússia | 6 | 1 | 0 | 7 |
| 2 | França | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Espanya | 0 | 4 | 2 | 6 |
| 4 | Japó | 0 | 2 | 4 | 6 |
| 5 | Estats Units | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | Total | 7 | 7 | 7 | 21 |

### Font

    FINA

## Referències

* 1 2 3 «12th FINA World Championships 2007» (en anglès). [Consulta: 4 setembre 2021].
# Negativicuts

Els negativicuts (Negativicutes) són una classe de bacteris firmicutes, els membres de la qual tenen una composició peculiar de la paret cel·lular i són de tinció gram negativa. La família Veillonellaceae, anteriorment coneguda com a Acidaminococcaceae, va ser considerada membre de la classe Clostridia. El nom Selenobacteria també es refereix a alguns membres d'aquest grup.
Els membres d'aquesta família són anaerobis obligats i es troben en hàbitats com els rius, els llacs i les intestins dels vertebrats. El seu nom es refereix a la seva forma especial: Selene significa lluna, i musa significa banana.

## Filogènia

| Acidaminococcaceae | Succinispira mobilis Janssen and O'Farrell 1999 Acidaminococcus Rogosa 1969 emend. Jumas-Bilak et al. 2007 Phascolarctobacterium faecium Del Dot et al. 1994 Succiniclasticum ruminis van Gylswyk 1995 |
| Veillonellaceae | ?Anaerospora hongkongensis ♠ Woo et al. 2005 ?Desulfosporomusa polytropa ♠ Sass et al. 2004 ?Psychrosinus fermentans ♠ Sattley et al. 2008 ?Quinella ovalis ♪ Krumholz et al. 1993 (Quin's Oval) Veillonella Prévot 1933 emend. Mays et al. 1982 Megasphaera [incl. Anaeroglobus geminatus] Negativicoccus succinicivorans Marchandin et al. 2010 Dialister [incl. Allisonella histaminiformans] Anaeromusa acidaminophila Baena et al. 1999 Anaeroarcus burkinensis (Ouattara et al. 1992) Strömpl et al. 1999 Anaerosinus glycerini (Schauder and Schink 1996) Strömpl et al. 1999 Dendrosporobacter quercicolus (Stankewich et al. 1971) Strömpl et al. 2000 Propionispora Biebl et al. 2001 Sporolituus thermophilus Ogg and Patel 2009 Thermosinus carboxydivorans Sokolova et al. 2004 Acetonema longum Kane and Breznak 1992 Pelosinus fermentans Shelobolina et al. 2007 Sporotalea propionica Boga et al. 2007 Sporomusa Möller et al. 1985 Propionispira arboris Schink et al. 1983 Zymophilus Schleifer et al. 1990 Megamonas Shah and Collins 1983 Pectinatus Lee et al. 1978 emend. Juvonen and Suihko 2006 Selenomonas [incl. Schwartzia succinivorans, Centipeda periodontii, Anaerovibrio lipolyticus & Mitsuokella] |

## Referències

* ↑ Morotomi M, Nagai F, Sakon H «Genus Megamonas should be placed in the lineage of Firmicutes; Clostridia; Clostridiales; 'Acidaminococcaceae'; Megamonas». Int. J. Syst. Evol. Microbiol., 57, Pt 7, juliol 2007, pàg. 1673–4. DOI: 10.1099/ijs.0.65150-0. PMID: 17625216.
* ↑ Marchandin H, Teyssier C, Campos J, Jean-Pierre H, Roger F, Gay B, Carlier JP, Jumas-Bilak E. «Negativicoccus succinicivorans gen. nov., sp. nov., isolated from human clinical samples, emended description of the family Veillonellaceae and description of Negativicutes classis nov., Selenomonadales ord. nov. and Acidaminococcaceae fam. nov. in the bacterial phylum Firmicutes». Int J Syst Evol Microbiol, Vol. 60, Pt 6, 2010, pàg. 1271-9. DOI: 10.1099/ijs.0.013102-0. PMID: 19667386.
# Cordulegaster

Cordulegaster és un gènere d'odonats anisòpters de la família Cordulegastridae coneguts com a passabarrancs.

## Descripció

Aquest gènere inclou grans libèl·lules. El seu tòrax i l'abdomen són de colors foscos marcats amb ratlles grogues. Els ulls són de color blau verd o verd fosc.

## Llista de les espècies presents a Catalunya

* Passabarrancs bidentat (Cordulegaster bidentata)
* Passabarrancs comú (Cordulegaster boltonii)

## Llista completa d'espècies

* Cordulegaster algerica Morton, 1916
* Cordulegaster annandalei (Fraser, 1923)
* Cordulegaster bidentata Selys, 1843
* Cordulegaster bilineata (Carle, 1983)
* Cordulegaster boltonii (Donovan, 1807)
* Cordulegaster brevistigma Selys, 1854
* Cordulegaster diadema Selys, 1868
* Cordulegaster diastatops (Selys, 1854)
* Cordulegaster dorsalis Hagen En Selys, 1858
* Cordulegaster erronea Selys, 1878
* Cordulegaster godmani McLachlan, 1878
* Cordulegaster heros Theischinger, 1979
* Cordulegaster jinensis Zhu & Han, 1992
* Cordulegaster maculata Selys, 1854
* Cordulegaster magnifica Bartenev, 1930
* Cordulegaster mzymtae Bartenev, 1929
* Cordulegaster obliqua (Diu, 1840)
* Cordulegaster orientalis Van Pelt, 1994
* Cordulegaster parvistigma (Selys, 1873)
* Cordulegaster picta Selys, 1854
* Cordulegaster princeps Morton, 1916
* Cordulegaster sarracenia Abbott & Hibbitts, 2011
* Cordulegaster sayi Selys, 1854
* Cordulegaster talaria Tennessen, 2004
* Cordulegaster trinacriae Waterston, 1976
* Cordulegaster vanbrinkae Lohmann, 1993

## Galeria

* Cordulegaster bidentata
* Cordulegaster boltonii

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 5 novembre 2021].
* ↑ «Oxygastra, grup d'estudi dels odonats de Catalunya». Arxivat de l'original el 17 de gener 2016. [Consulta: 1r gener 2016].
* ↑ Martin Schorr, Martin Lindeboom, Dennis Paulson. World Odonata List

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual.
# Caló de s'Oli

El Caló de s'Oli és una badia situada a l'extrem de mestral de l'illa de Formentera, concretament a la vénda de Portossalè. Es troba a ponent del port de la Savina i limita amb l'estany des Peix. El Caló de s'Oli concretament va des de la boca on l'estany s'obre a la mar fins a la punta de sa Pedrera.

## Història

La primera volta que es té constància documentada d'aquest topònim és l'any 1721. Abans de la creació del port de la Savina el caló de s'Oli havia fet la funció de port natural de l'illa trobant-s'hi diverses restes romanes i musulmanes. Se suposa que per la labor de port que ha tingut el caló al llarg de la història és d'on podria venir el topònim de la vénda que ocupa: Portossalè.

## Orografia

La badia és formada per costa baixa i petites platges, situades a la part oriental i conegudes com ses Bassetes. Es troba arrecerada gairebé de tots el vents ja sigui mercès a la punta de sa Pedrera o al recés que li dona l'illa dels vents de gregal, llevant, xaloc, migjorn, llebeig i ponent. La resta de vents els frena l'illa d'Eivissa i alguns dels illots que forment els denominats es Freus.

## Mà de l'home a la zona

El caló de s'Oli és un indret pràcticament verge que no ha sofert quasi cap deteriorament per part de l'home. Al vessant occidental del caló hi ha un embarcador amb unes desenes d'escales i cases d'ormejos. Un altre embarcador, aquest però, més petit, es troba a ses Bassetes. Fins a l'any 2002 hi funcionava un popular establiment que era anomenat el quiosc de n'Anselmo.
En l'actualitat, sobretot durant els mesos d'estiu, la zona és fortament transitada per iots i velers que ancoren al caló i sovent deterioren la praderia de posidònia que hi ha al fons marí del caló. Per aquesta raó és una de les zones que conformen el Parc Natural de les Salines d'Eivissa i Formentera.

## Referències

* ↑ EEIF, Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, veu: Oli, caló de s'
# Naunçac

Naunçac (francès i oficial: Naussac) és un antic municipi delegat francès, situat al departament del Losera i a la regió de Llenguadoc-Rosselló-Migdia-Pirineus. L'1 de gener de 2016, Naussac va fusionar amb Fontanes i formar el municipi nou de Naunçac-Fontanas.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de la Losera es pronuncia per Naunçac, però a la wikipèdia occitana fan servir Naussac.
# Broyes

«Broyes» té aquests significats:
* Senyoria de Broyes, jurisdicció feudal de la Xampanya centrada al castell de Broyes al cantó de Sézanne
* Broyes (Marne), municipi francès al departament del Marne
* Broyes (Oise), municipi francès al departament de l'Oise
# Morrill (Nebraska)

Morrill és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 957 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morrill tenia 957 habitants, 416 habitatges, i 264 famílies. La densitat de població era de 626,3 habitants per km².
Dels 416 habitatges en un 24,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 36,3% no eren unitats familiars. En el 33,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 23,3% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 21,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.450$ i la renda mediana per família de 37.639$. Els homes tenien una renda mediana de 31.750$ mentre que les dones 19.500$. La renda per capita de la població era de 20.191$. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morrill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morrill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.