OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pièria de Tràcia

La Pièria (grec antic: Πιερία, Πιερίς segons la Ilíada, llatí: Pieria o Pieris) era un districte de Tràcia habitat pels pieris.
La llegenda fa d'aquest territori, colonitzat per Píer, el lloc de naixement de les muses i d'Orfeu, pare de la música, segons Hesíode. Una altra tradició diu que Píer era el pare de les Pièrides, que van voler competir amb les Muses. Quan aquest culte es va introduir a Beòcia es van traspassar també els noms de les muntanyes, els territoris, les coves i les fonts de la Pièria al país veí. Segons Heròdot, el territori de la Pièria va ser envaït, i els pieris foragitats d'allà al segle viii aC, i obligats a desplaçar-se cap al nord, cap al riu Estrímon i les muntanyes del Pangèon, on van formar un nou assentament.
Els límits de la Pièria varien segons quins historiadors en parlen. Claudi Ptolemeu diu que corresponia a la zona de la costa entre les desembocadures dels rius Lúdies i Haliacmó. A l'oest tenia la comarca de Perrèbia, a Tessàlia. Una porció de la serra de l'Olimp travessava el seu territori, i el cim més alt s'anomenava Mont Pieri, visible de tot el país. Sembla que hi havia una ciutat anomenada també Pièria, que estaria situada entre Díon i Pidna, les dues ciutats principals dels pieris. Més enllà de Pidna hi havia un bosc frondós i immens. La via que anava de Pel·la a Larisa de Tessàlia passava per la Pièria, i segurament va ser el camí que va seguir el cònsol romà Quint Marci Filip, durant la Tercera Guerra Macedònica (171-168 aC).

## Notes

* ↑ Homer. Ilíada, XIV, 225

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Pieres». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 22 gener 2021].

## Vegeu també

* Prefectura de Pieria
# Platymantis neckeri

Platymantis neckeri és una espècie de granota que viu a Salomó i a Papua Nova Guinea.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Richards, S. & Parker, F. 2004. Platymantis neckeri. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Gambit de dama refusat

El gambit de dama refusat (sovint abreujat en literatura escaquística amb l'acrònim anglès QGD (de Queen's Gambit Declined), és una obertura d'escacs en la qual, després que les blanques juguen el gambit de dama
    1.d4, d5
    2.c4
Les negres opten per refusar el peó ofert per les blanques, i jugar alguna altra mena de defensa.
El gambit de dama refusat es pot aconseguir a partir de diferents ordres de jugades, com ara 1.d4 e6 2.c4 d5; 1.d4 Cf6 2.c4 e6 3.Cf3 d5; 1.c4 e6 2.Cc3 d5 3.d4; o bé 1.Cf3 d5 2.c4 e6 3.d4.
Un eventual ...dxc4 per part de les negres cediria el centre a les blanques, i les negres, per tant, no ho faran fins que puguin obtenir a canvi alguna concessió; amb caràcter general, aquesta es produeix si el negre espera que les blanques hagin fet Ad3, i només llavors, capturar a c4.
Una resposta habitual per les negres és 2...e6. Això es coneix com la Variant Ortodoxa del gambit de dama refusat. Jugant 2...e6 les negres donen aire al seu alfil de caselles negres, però obstrueixen el de caselles blanques. Refusant el sacrifici temporal de peó, les negres basteixen una posició sòlida; els peons a d5 i e6 donen a les negres un bastió al centre. La Variant Ortodoxa té la reputació de ser una de les defenses més sòlides contra 1.d4. En aquesta situació, les blanques poden triar d'explotar la passivitat de l'alfil negre de caselles blanques, i les negres intentaran d'activar-lo, o bé de demostrar que, tot i passiu, aquesta peça juga un útil rol defensiu. En la Variant Ortodoxa, la "lluita pel tempo" gira al voltant dels esforços de les blanques a fer tots els altres moviments útils pel desenvolupament abans d'Ad3.

## Principals variants

* 2...e6 (Variant Ortodoxa)
* 2...c6 (Defensa Eslava)
* 2...Cc6 (Defensa Txigorin)
* 2...c5 (Defensa Simètrica o austríaca)
* 2...e5 (Contragambit Albin)
* 2...Af5 (Defensa Bàltica)
* 2...Cf6 (Defensa Marshall)
* 2...g6 (Variant Alekhine)

## Vegeu també

* Gamiet de dama acceptat
* Defensa Cambridge Springs

## Bibliografia

* Kaspàrov, Garri; Keene, Raymond. Batsford Chess Openings 2. Henry Holt, 1989, 1994. ISBN 0-8050-3409-9.
* Lalić, Bogdan. Everyman Chess. Queen's Gambit Declined: Bg5 Systems, 2000. ISBN 9781857442403.
* Ward, Chris. Everyman Chess. Unusual Queen's Gambit Declined, 2002. ISBN 1-85744-218-0.
* McDonald, Neil. Everyman Chess. Starting Out: Queen's Gambit Declined, 2006. ISBN 978-1-85744-426-1.
* Rizzitano, James. Gambit Publications. Chess Explained: The Queen's Gambit Declined, 2007. ISBN 978-1-904600-80-0.
* Komarov, Dmitry; Djuric, Stefan; Pantaleoni, Claudio. New In Chess. Chess Opening Essentials, Vol. 2: 1.d4 d5 / 1.d4 various / Queen's Gambits, 2009. ISBN 978-90-5691-269-7.
# Caldes

«Caldes» té aquests significats:
* Toponímia:
** Caldes d'Estrac, municipi del Maresme
** Caldes de Malavella, municipi de la Selva
** Caldes de Montbui, municipi del Vallès Oriental
** Caldes de Boí, veïnat i balneari de la Vall de Boí
** Riu Caldes a la comarca dels Ports al País Valencià
** Caldes (Itàlia), municipi italià, dins de la província de Trento
* Història: Caldes (poble)
# Dieta taoista

La dieta taoista és propera a la dels budistes i hindús. No es recomana carn, ja que no satisfà les deïtats. Les fruites, les verdures i la cuina van de la mà amb una restricció de les llaminadures.
Mentre hi ha moltes escoles històriques i modernes de taoisme, amb ensenyaments diferents sobre el tema, hom pot dir que molts sacerdots taoistes consideren la seva dieta extremadament important en relació al seu físic, a la seva salut mental i espiritual, especialment en relació a la quantitat de qi en el menjar.

## Dejuni

Alguns taoistes antics van promoure les dietes bigu (xinès simplificat:辟谷; xinès tradicional:辟穀; pinyin: bìgǔ; Wade–Giles: pi-ku; literalment "evitar el gra"), basada en la creença que la immortalitat podria ser aconseguida d'aquesta manera. Als antics textos taoistes, Taiping Jing, es suggereix que hi havia individus que van assolir l'estat de complet ziran sense necessitat d'aliments, en absolut, i podrien sobreviure absorbint el txi còsmic.

## Vegetarianisme

La paraula cai (xinès: 菜) sobre menjar significa verdura de fulla verda. La invenció del tofu, un menjar vegetarià, pertany al taoisme. La literatura taoista i determinades ordres religiosos sovint animen als practicants a ser vegetarians per minimitzar els mals, perquè totes formes de vida són considerades sensibles. La restricció dietètica en el taoisme, tanmateix, és molt variada.

## Notes

* ↑ Julian F. Pas. The A to Z of Taoism. Scarecrow Press Inc., p. 108-109.
* ↑ Kohn (1993), p. 149.
* ↑ Barbara Hendrischke. Scripture on Great Peace, sect 44, University of California Press.
* ↑ Dr Zai, J. Taoism and Science: Cosmology, Evolution, Morality, Health and more. Ultravisum, 2015.

## Bibliografia

* Kohn, Livia. The Taoist Experience: An Anthology. Albany: SUNY, 1993.
* Reid, Daniel P. – The Tao of Health, Sex, and Longevity: A Modern Practical Guide to the Ancient Way 2001. ISBN 978-0-7434-0907-0
* Saso, Michael R., A Taoist Cookbook: With Meditations Taken from the Laozi Daode Jing. Tuttle, 1994. (ISBN 0-8048-3037-1)
* Schipper, Kristofer. The Taoist Body. Berkeley: University of California, 1993.
* Symonds, Mike. Tai Chi Diet: Food for Life. Life Force Publishing, 2007. (ISBN 0-9542932-8-2)
* Soo, Chee The Tao of Long Life. Seahorse Books, 2006.
* Welch, Holmes and Anna Seidel, eds.Facets of Taoism: Essays in Chinese Religion. New Haven: Yale University, 1979.
# Pièria

«Pièria» té aquests significats:
* Pièria de Tràcia, Pieris o Pieira, districte de Tràcia i després de Macedònia.
* Pièria de Síria, districte de Síria
* Pièria (mitologia), dona d'Òxil
# Gens Mànlia

Principals gens romanes :
* Gens Emília
* Gens Clàudia
* Gens Cornèlia
* Gens Fàbia
* Gens Júlia
* Gens Mànlia
* Gens Postúmia
* Gens Servília
* Gens Sulpícia
* Gens Valèria
La gens Mànlia va ser una gens romana d'origen patrici, una de les més antigues de Roma. Més tard va aparèixer una branca plebea.
El seu nom es confon sovint amb els Manili i els Mal·li, però els Manli van ser els més cèlebres. El primer membre de la gens que va obtenir el consolat va ser Gneu Manli Cincinnat, cònsol l'any 480 aC. En endavant sempre algun membre de la família va exercir algun alt ofici de l'estat. Van portar els cognoms familiars d'Acidí (Acidinus), Capitolí (Capitolinus), Cincinnat (Cincinnatus), Torquat (Torquatus) i Vulsó (Vulso).
Personatges destacats sense cap d'aquests cognoms van ser:
* Aule Manli, llegat de Gai Mari
* Caius Manlius, comandant de les tropes de Catilina a Etrúria el 63 aC. Probablement el seu nom correcte era Gai Mal·li.
* Manli Lentí (Manlius Lentinus) legat de Gai Pomptí a la Gàl·lia Narbonense l'any 6 aC; va conquerir la ciutat de Ventia i va derrotar els bàrbars.
* Gneu Manli, tribú de la plebs el 58 aC

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 920.
* ↑ Dió Cassi. Ῥωμαικὴ ἱστορία XXXVII,47
# Concorde TSP Solver

Concorde TSP Solver és un programa per solucionar el problema del viatjant de comerç. Va ser escrit per David Applegate, Robert E. Bixby, Vašek Chvátal, i William J. Cuiner, en ANSI C, i es troba lliurement disponible per ús acadèmic. Concorde ha estat aplicat a problemes de mapatge de gens, predicció de funció de la proteïna, encaminament de vehicles, conversió d'imatges vectorials a dibuixos de línia contínua, planificació de moviments de vaixell per estudis sísmics, i estudi de propietats d'escalatge de problemes d'optimització combinatòria.

## Notes

* ↑ Hitte, C.; Lorentzen, T. D.; Guyon, R.; Kim, L. «Comparison of MultiMap and TSP/CONCORDE for constructing radiation hybrid maps». Journal of Heredity, 94, 1, 2003, p. 9–13. DOI: 10.1093/jhered/esg012.
* ↑ Johnson, Olin; Liu, Jing «A traveling salesman approach for predicting protein functions». Source Code for Biology and Medicine, 1, 2006, p. 3. DOI: 10.1186/1751-0473-1-3.
* ↑ Applegate, David; Cook, William; Dash, Sanjeeb; Rohe, André «Solution of a min-max vehicle routing problem». INFORMS Journal on Computing, 14, 2, 2002, p. 132–143. DOI: 10.1287/ijoc.14.2.132.118.
* ↑ Bosch, Robert; Herman, Adrianne «Continuous line drawings via the traveling salesman problem». Operations Research Letters, 32, 4, 2004, p. 302–303. DOI: 10.1016/j.orl.2003.10.001.
* ↑ Gutin, Gregory; Jakubowicz, Helmut; Ronen, Shuki; Zverovitch, Alexei «Seismic vessel problem». Communications in DQM, 8, 2005, p. 13–20.
* ↑ Aldous, David; Percus, Allon G. «Scaling and universality in continuous length combinatorial optimization». PROC. Nat. Acad. Sci. USA, 100, 20, 2003, p. 11211–11215. DOI: 10.1073/pnas.1635191100.

## Bibliografia

* Mulder, Samuel A.; Wunsch, Donald C., II «Million city traveling salesman problem solution by divide and conquer clustering with adaptive resonance neural networks». Neural Networks, 16, 5–6, 2003, p. 827–832. DOI: 10.1016/S0893-6080(03)00130-8.
* Hahsler, Michael; Hornik, Kurt «TSP – Infrastructure for the Traveling Salesperson Problem». Journal of Statistical Software, 23, 2, 2007, p. 1–21.

## Enllaços externs

* Lloc web del Concorde (anglès)
* Online access to Concorde solver Arxivat 2015-07-21 a Wayback Machine. a Argonne National Laboratories (anglès)
# Platymantis negrosensis

Platymantis negrosensis és una espècie de granota que viu a les Filipines.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Diesmos, A., Alcala, A., Brown, R., Afuang, L., Dolino, C., Gee, G., Hampson, K., Diesmos, M.L., Mallari, A., Ong, P., Paguntalan, L., Pedregosa, M., Ubaldo, D. & Gutierrez, B. 2004. Platymantis negrosensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 18 d'abril del 2008.
# Oberscharführer

Oberscharführer va ser un dels rangs de Suboficial usat tant per la Sturmabteilung (SA, unitat d'assalt) com per la Schutzstaffel (SS, cos de protecció) pertanyents al Partit Nazi.
La seva traducció és «cap (Führer) superior (ober) de grup (Schar)», aquest rang va seguir la tradició de les tropes d'assalt, originades en la Primera Guerra Mundial, en què el títol de Oberscharführer l'exercia el suboficial al comandament d'una columna d'efectius militars o paramilitars.
El títol de Oberscharführer de les SA es va crear per primera vegada el 1934 i és un dels primers que posteriorment adoptaria la SS. És el segon rang més alt entre els suboficials, és equivalent al Sergent Major o Brigada. Un SS Oberscharführer famós va ser Karl Silberbauer, que va detenir la jove escriptora jueva Anne Frank i la seva família als Països Baixos.
# Deuterotònic

Un mot deuterotònic (del grec. δεύτερος 'segon' i tònic) és aquell que té l'accent tònic (accent prosòdic) o l'accent d'intensitat a la segona síl·laba (comptant des del principi de la paraula), mentre que els mots prototònics el tenen a la primera síl·laba.

## Vegeu també

* Accent prosòdic (accent tònic)
* Accentuació en català

## Enllaços externs

* a enciclonet(castellà)
# Pocahontas (Virgínia)

Pocahontas és una població dels Estats Units a l'estat de Virgínia. Segons el cens del 2000 tenia 441 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pocahontas tenia 441 habitants, 190 habitatges, i 122 famílies. La densitat de població era de 283,8 habitants per km².
Dels 190 habitatges en un 27,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,3% hi vivien parelles casades, en un 16,8% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 32,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,32 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 21,1% entre 25 i 44, un 27,7% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.917 $ i la renda mediana per família de 30.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.232 $ mentre que les dones 17.321 $. La renda per capita de la població era de 12.124 $. Entorn del 19,8% de les famílies i el 17,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pocahontas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pocahontas». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 13 agost 2010].
# Gens Màrcia

Màrcia (en llatí: Marcia) era una gens romana d'origen patrici que més tard va tenir una branca plebea.
El seu nom apareix algunes vegades escrit Martia (Martia). Aquesta gens afirmava que era descendent d'Anc Marci el quart rei de Roma, i més endavant una de les seves branques familiars va assumir el cognom Rex. Tot i aquesta reivindicació, no apareix cap patrici amb el nom Marci (Marcius) o Marti (Martius) excepte Coriolà i només després de la llei Licínia que va obrir el consolat als plebeus. Aquesta gens va obtenir els més alts càrrecs a la república i sobretot el consolat.
El primer cònsol de la gens va ser Gai Marci Rutile Censorí (310 aC). Coriolà era patrici, però la resta dels Marcis coneguts tots són plebeus amb els cognoms Censorí (Censorinus), Crisp (Crispus), Fígul (Figulus), Libó (Libo), Filip (Philippus), Ral·la (Ralla), Rex, Ruf (Rufus), Rutil (Rutilus), Sèptim (Septimus), Sermó (Sermo) i Trèmul (Tremulus). Alguns membres de la família no portaven cap cognom.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 940.
# Rosay (Jura)

Rosay és un municipi francès situat al departament del Jura i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2007 tenia 131 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Rosay era de 131 persones. Hi havia 56 famílies de les quals 16 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 16 parelles sense fills, 16 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 87 habitatges, 59 eren l'habitatge principal de la família, 15 eren segones residències i 13 estaven desocupats. 82 eren cases i 5 eren apartaments. Dels 59 habitatges principals, 50 estaven ocupats pels seus propietaris, 8 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 12 en tenien tres, 28 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 45 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 29 habitatges hi havia un automòbil i a 23 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Rosay el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 4 |
| 4 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 8 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 8 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 4 |
| 20 | 35 a 39 | 12 |
| 4 | 30 a 34 | 4 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 12 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 90 persones, 62 eren actives i 28 eren inactives. De les 62 persones actives 53 estaven ocupades (29 homes i 24 dones) i 9 estaven aturades (4 homes i 5 dones). De les 28 persones inactives 16 estaven jubilades, 8 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Rosay hi havia 60 unitats fiscals que integraven 134,5 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.205 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials.
L'any 2000 a Rosay hi havia 10 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Rosay a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Rosay a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Capacitància de difusió

La capacitància de difusió és la capacitat que es produeix a causa del transport de portadors de càrrega entre dos terminals d'un dispositiu, per exemple, la difusió de portadors d'ànode a càtode en un díode polaritzat cap endavant o des de l'emissor a la unió polaritzada en directa d'un transistor. En un dispositiu semiconductor amb un corrent que flueix a través d'ell (per exemple, un transport de càrrega en curs per difusió) en un moment determinat hi ha necessàriament alguna càrrega en el procés de trànsit a través del dispositiu. Si la tensió aplicada canvia a un valor diferent i el corrent canvia a un valor diferent, hi haurà una quantitat de càrrega diferent en trànsit en les noves circumstàncies. El canvi en la quantitat de càrrega en trànsit dividit pel canvi en la tensió que la provoca és la capacitat de difusió. L'adjectiu "difusió" s'utilitza perquè l'ús original d'aquest terme era per als díodes d'unió, on el transport de càrrega era a través del mecanisme de difusió. Vegeu les lleis de difusió de Fick.
Per implementar aquesta noció de manera quantitativa, en un moment determinat, deixeu que la tensió a través del dispositiu estigui $V$ . Ara suposem que la tensió canvia amb el temps prou lentament perquè en cada moment el corrent sigui el mateix que el corrent continu que circularia a aquesta tensió, per exemple $I=I(V)$ (l'aproximació quasi estàtica). Suposem a més que el temps per creuar el dispositiu és el temps de trànsit cap endavant ${\tau }_{F}$. En aquest cas, s'indica la quantitat de càrrega en trànsit a través del dispositiu en aquest moment concret $Q$, ve donada per
$Q=I(V){\tau }_{F}$
En conseqüència, la capacitat de difusió corresponent: $C_{diff}$ és
$C_{diff}={\begin{matrix}{\frac {dQ}{dV}}\end{matrix}}={\begin{matrix}{\frac {dI(V)}{dV}}\end{matrix}}{\tau }_{F}$
En el cas que l'aproximació quasi estàtica no es compleixi, és a dir, per a canvis de tensió molt ràpids que es produeixen en temps més curts que el temps de trànsit ${\tau }_{F}$, les equacions que regeixen el transport depenent del temps en el dispositiu s'han de resoldre per trobar la càrrega en trànsit, per exemple l'equació de Boltzmann. Aquest problema és un tema de recerca contínua sota el tema dels efectes no quasistàtics. Vegeu Liu, i Gildenblat et al.

## Referències

* ↑ Shiva. «Transition and Diffusion capacitance» (en anglès). https://semesters.in,+10-05-2021.+[Consulta: 23 maig 2023].
* ↑ «Diode junction capacitance | Transition capacitance and diffusion capacitance» (en anglès). https://www.physics-and-radio-electronics.com.+[Consulta: 23 maig 2023].
* ↑ William Liu. MOSFET Models for Spice Simulation (en anglès). Nova York: Wiley-Interscience, 2001, p. 42–44. ISBN 0-471-39697-4.
* ↑ Hailing Wang, Ten-Lon Chen, and Gennady Gildenblat, Quasi-static and Nonquasi-static Compact MOSFET Models http://pspmodel.asu.edu/downloads/ted03.pdf Arxivat 2007-01-03 a Wayback Machine.