OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sicinni

Sicini o Sicinni (en llatí Sicinius o Sicinnius, en grec Σίκιννος, Σίκινος) va ser un persa que va ser esclau de Temístocles i παιδαγωγός (mestre) dels seus fills. Algunes fonts el fan cretenc.
Plutarc diu que era un esclau de Temístocles quan aquest era jove. L'any 480 aC Sicinni va ser usat pel seu amo per portar informació a Xerxes I de Pèrsia sobre els preparatius de la batalla de Salamina. Derrotats els perses, van ser perseguits pels grecs fins a Andros on van abandonar la persecució, per no encoratjar l'enemic a tornar a lluitar contra ells. Segons Heròdot, Temístocles llavors va tornar a enviar Sicini a Xerxes per atribuir-se el mèrit d'haver aturat la persecució.
Més tard Temístocles el va alliberar, li va fer un generós donatiu i li va obtenir la ciutadania a Tèspies.
Ateneu de Naucratis l'identifica amb el Σίκιννος que va inventar la dansa anomenada Σίκιννις. Ateneu diu que era un bàrbar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 816-817.
# Torre del Pilaret de Santa Quitèria

La torre del Pilaret de Santa Quitèria és una torre de Fraga (Baix Cinca), situada en un altiplà uns 5 km al nord de la població.
De la torre en resta una base de pedra de maçoneria i planta rectangular, i d'uns 3 metres d'altura, sobre la qual se sostenen les restes d'uns murs de tàpia que arriben als 10 metres d'alçada. Aquests murs, molt malmesos pel pas del temps, presenten uns forats disposats regularment, que es relacionen amb les fustes que sostenien els encofrats de la tàpia. La funció de la torre era clarament defensiva, ja que se'n conserva un fossat de 3 metres de fondària al costat est, i a més hi ha indicis que tenia la porta elevada com és habitual a les torres de defensa.
El que és menys clar és la datació, ja pràcticament no hi ha dades arqueològiques ni documentals, i a més no hi ha gaires torres més amb les que es pugui relacionar per tipologia. S'han proposat datacions entre el segle xi i les torres del telègraf òptic del segle xviii. Tot i això, sembla que el més probable és que la construcció original sigui d'època islàmica, del temps de l'inici de la pressió cristiana al segle xii.
Al seu entorn hi ha el jaciment ibèric del Pilaret de Santa Quitèria, corresponent a un antic poblat, i més avall, al costat del riu, l'antiga vil·la romana de Vil·la Fortunatus.

## Referències

* 1 2 3 Tortosa i Terres de l'Ebre, Llitera i Baix Cinca. Catalunya Romànica. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1997, pag. 308-310 Volum XXVI. ISBN 84-412-2515-X.
* ↑ «Torre del Pilaret de Santa Quiteria». BUSCADOR - Patrimonio Cultural de Aragón. Govern Aragonès. Arxivat de l'original el 17 d’octubre 2014. [Consulta: 11 octubre 2014].
# John L. Phillips

John Lynch Phillips, PhD (nascut el 15 d'abril de 1951) és un astronauta de la NASA. Phillips també és un capità retirat de la United States Navy Reserve. Phillips va rebre nombrosos guardons i honors especials. És un National Merit Scholar, graduat 2n en la seva classe de 906 persones a l'Acadèmia Naval dels Estats Units en el 1972. Phillips també ha sigut guardonat amb el NASA Space Flight Medal, NASA Distinguished Service Medal, la Medalla Gagarin i diverses més. Phillips ha registrat més de 4.400 hores de vol i 250 aterratges de portaavions, volant amb un A-7 durant el temps que va estar en la reserva de la Marina del 1982 al 2002. En l'època de la jubilació, en Phillips havia conservat el rang de capità.

## Enllaços externs

* CNN report on House testimony
* Spacefacts biography of John L. Phillips
# Font Freda

«Font Freda» té aquests significats:

## Referències

* ↑ «Tarrés-Fulleda». Rutes a peu i amb bicicleta. Consell Comarcal de les Garrigues. [Consulta: 12 octubre 2011].
# Scheidel

Scheidel (en luxemburguès: Scheedel; en alemany: Scheidel) és una vila de la comuna de Bourscheid situada al districte de Diekirch del cantó de Diekirch. Està a uns 32 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Referències

* ↑ «Scheidel». [Consulta: 5 octubre 2015].
# Thomas Selle

Thomas Selle (Zörbig, 23 de març de 1599 $^{(Julià)}$ - Hamburg, 2 de juliol de 1663 $^{(Julià)}$) va ser un compositor alemany Barroc del segle xvii.
Selle va néixer a Zörbig però va rebre la seva primera instrucció el 1622 a Leipzig, on fou deixeble de Johann Hermann Schein. Va ser quan va trobar les obres de "Thomaskantor" Sethus Calvisius. Selle fou cantor a Heide (Holstein) el 1624 i el 1625 a Wesselburen. Des del 1634 fou cantor a Itzehoe i des del 1641 director musical al "Johanneum" de les quatre principals esglésies d'Hamburg (1637); de 1642, així com de cantor menor a Santa Maria (catedral d'Hamburg). Mentre es trobava a Hamburg, va estrenar la seva Passion nach dem Evangelisten Johannes, que va obtenir crítiques favorables. Va morir a Hamburg després de complir 22 anys en la seva posició de director musical.
Les aportacions de Selle a la tradició de la Passió alemanya inclouen l'ús de la intermedia, que són motets poli-corals que s'intercalen dins la història de la Passió per resumir i comentar la narració. Aquests van ser els primers textos que no es van evangelitzar inclosos dins de la tradició de la Passió. El propi Selle va permetre l'eliminació d'aquests intermedis per allotjar en esglésies més conservadores.
Se li deuen:
* Concertatio Castalidum, concerts sacres a tres veus (1624);
* Deliciae pastorum Arcadiae, cors profans a tres veus;
* Hagiodelmelydria, (1631);
* Monophonia harmònica latina, a 2 i 3 veus (1633);
* Concentus 2 voc. ad bassum continuum (1634);
* Decas prima amorum musicalium, a 3 veus (1635);
* Concentuum trivocalium germanico-sacrorum pentas (1635);
* Concentuum latino-sacrorum, 2 4 et 5 vocibus ad bassum continuum (1646), així com diverses melodies per a la Sabbatische Seelenlust, de Johann von Rist (1651/58). A més deixà inèdits concerts, madrigals i motets, de 3 a 16 veus.

## Referències

* ↑ Duff, Robert Paul David, "The Baroque Oratorio Passion", DMA diss., University of Southern California, 2000
* ↑ Edita Enciclopèdia Espasa, vol. 55, pàg. 54/55. (ISBN-84-239-4555-3)
# Reynolds (Nebraska)

Reynolds és una població dels Estats Units a l'estat de Nebraska. Segons el cens del 2000 tenia 88 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Reynolds tenia 88 habitants, 44 habitatges, i 24 famílies. La densitat de població era de 135,9 habitants per km².
Dels 44 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,7% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 43,2% no eren unitats familiars. En el 38,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,6% tenia menys de 18 anys, un 2,3% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 23,9% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.250 $ i la renda mediana per família de 37.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.417 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 15.579 $. Aproximadament el 16,7% de les famílies i el 22,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Reynolds». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Reynolds». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Psychoda boettgeri

Psychoda boettgeri és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Wagner, R., 1979. Moth-flies from a central African mountain stream (Diptera, Psychodidae). Aquatic Insects. 1:55-63.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Biodiversity Studies in Afrotropical Moth Flies (Diptera: Psychodidae) (anglès)
* ↑ Catalogue of the Diptera of the Afrotropical Region Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Presence

Presence és el setè àlbum d'estudi de la banda de rock anglesa Led Zeppelin, publicada el 31 de març de 1976 sota el segell discogràfic Swan Song i produït pel guitarrista Jimmy Page. L'àlbum fou un èxit comercial: coronà el cim de les llistes d'àlbums britàniques i nord-americanes i aconseguí el certificat de triple platí als Estats Units. Malgrat això, tengué una rebuda agredolça per part de la crítica i és l'àlbum d'estudi de Led Zeppelin menys venut, només per davant de l'àlbum Coda quant a vendes.
L'àlbum s'escrigué i s'enregistrà en un moment revoltós de la història de la banda, ja que el cantant Robert Plant s'estava recuperant d'un accident de cotxe de l'any anterior. Per aquest motiu, Page descriu Presence com l'àlbum «més important» del grup, ja que va demostrar que podien seguir i triomfar tot i el tumult.

## Llista de pistes

Totes les cançons foren escrites i compostes per Jimmy Page i Robert Plant, excepte on s'indiqui el contrari.

### Disc de bonificació de l'edició deluxe
## Personal
### Led Zeppelin

* John Bonham – bateria, percussió
* John Paul Jones – baix elèctric de quatre i vuit cordes, piano (només a la versió deluxe)
* Jimmy Page – guitarres, producció
* Robert Plant – veu, harmònica a «Nobody's Fault but Mine»

### Personal addicional

* Barry Diament – masterització (disc original 1987)
* Peter Grant – producció executiva
* Jeremy Gee – enginyeria de so
* George Hardie – disseny de la funda
* Keith Harwood – enginyeria, mescles
* Hipgnosis – disseny de la funda
* George Marino – publicació del CD remasteritzat

## Referències

* ↑ Vegeu l'assaig de Cameron Crowe a The Complete Studio Recordings (1993).
# Tinis (grup humà)

Els tinis (en grec antic Θυνοί) eren un poble del sud-est de Tràcia entre els Agrians i les muntanyes que els separaven del Pont Euxí. En un període molt primerenc van emigrar cap a Àsia Menor i van ocupar el districte anomenat després Bitínia que inicialment es va dir Tínia, i més endavant, quan els tinis es van fusionar a un altre grup, es va dir Bitínia, i el poble bitinis.
Una part va restar a Europa i el rei odrisi Seutes va contractar els grecs que tornaven de l'Expedició dels deu mil segons diu Xenofont per veure si aconseguia sotmetre'ls, ja que anys enrere havien derrotat a Teres, ancestre de Seutes. Xenofont diu que eren guerrers ferotges i vivien per la guerra, i combatien especialment de nit. Xenofont va patir l'atac dels tinis durant la nit i va estar molt a prop de morir o ser derrotat quan els atacants van cremar la casa on tenia els seus quarters, però finalment van ser rebutjats i van fugir a les muntanyes i alguns van caure presoners. Finalment els tinis es van sotmetre a Seutes.
Xenofont era al país dels tinis a l'hivern, i diu que el seu clima era extremadament sever. La neu tenia molta alçada sobre la terra i la temperatura era tant baixa que a més de gelar-se l'aigua es gelava també el vi. Diu que molts grecs van patir congelació i van perdre el nas o les orelles.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Thyni». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 10 gener 2021].
# Ports (Indre i Loira)

Ports és un municipi francès, situat al departament de l'Indre i Loira i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2017 tenia 359 habitants.

## Demografia

El 2007 la població de fet de Ports era de 355 persones. Hi havia 144 famílies, i 198 habitatges, 155 habitatges principals, 29 segones residències i 14 desocupats.

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 209 persones, 157 eren actives i 52 eren inactives.
El 2007 hi havia una empresa de construcció, un comerç i taller de reparació d'automòbils, una empresa immobiliària i dues altres empreses més. L'any 2000 hi havia divuit explotacions agrícoles que conreaven un total de 738 hectàrees.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
Viccionari
# Filip Col·lideu

Filip Col·lideu o Filip Col·lidense (en llatí Philippus Chollideus o Chollidensis, en grec Φίλιππος Χολιδεὺς o Χολλιδεὺς), va ser un terratinent grec.
Les seves terres eren al costat de la hisenda de Plató, una hisenda o granja que Plató va llegar a la seva mort al seu fill Adimant, segons diu Diògenes Laerci. Per un error a l'índex de Fabricius es converteix en filòsof platònic en lloc de ser considerat terratinent. La seva fama deriva de què apareix al testament de Plató.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/297?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=PhilippusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 289. ]
# Thomas Smith (Derby)

Thomas Smith (Derby, 1715 - Bristol, 12 de setembre de 1767) fou un pintor de paisatges i pare de John Raphael Smith de Derby. Smith pintà molts paisatges, incloent-hi cases històriques com Chatsworth i vistes del Lake District.
La pintura de Smith de 1751 Un extens paisatge amb cacera fou venuda per més de 67.000 dòlars en una subhasta a Sotheby's. Va pintar el quadre el 1751, un any abans que nasqués el seu fill i setze abans de la seva mort.

## Referències

* ↑ Thomas Smith al Dictionary of National Biography, volum 53 (1885-1900).
* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
* ↑ DerbyshireUK.net

## Enllaços externs

* Sketch by famous Derby artist sparks a mystery Arxivat 2011-07-18 a Wayback Machine. (Bygone Derbyshire) (anglès)
* Works by Thomas Smith Arxivat 2009-09-03 a Wayback Machine. (Government Art Collection) (anglès)
# Rinorea marginata

Rinorea marginata és una espècie de planta amb flor que pertany a la família de les violàcies. És endèmica a Colòmbia, concretament als marges dels rius de la vall del Riu Magdalena.

## Referències

* ↑ Calderón, E. «Rinorea marginata». IUCN Red List of Threatened Species, 1998. [Consulta: 30 abril 2014]. «World Conservation Monitoring Centre»

## Bibliografia

* Calderon, E. (recopilador) 1997. Lista de plantas Colombianas en peligro. Versió del juliol de 1997. Instituto de Investigaciones de Recursos Biológicas Alexander von Humboldt. (castellà) (inèdita).
* Hekking, W.H.A. 1988. Violaceae Part 1 - Rinorea and Rinoreocarpus. Flora Neotropica. Monograph 46. The New York Botanical Garden, New York. (anglès)
* Oldfield, S., Lusty, C. and MacKinven, A. (recopiladors). 1998. The World List of Threatened Trees. World Conservation Press, Cambridge, UK. (anglès)
* The Nature Conservancy. 1996. Natural Heritage Central Database. (Status and distribution data on Latin American plants, developed in collaboration with Latin American Conservation Data Centers and Missouri Botanical Garden). (anglès)
# Polígon d'activitat econòmica

Un polígon d'activitat econòmica (PAE) és una zona específicament destinada a l’activitat econòmica. Aquest terme sorgeix arran de la creació del cens de polígons d'activitat econòmica (SIPAE) en el marc del Pacte nacional per a la indústria 2017-2020. Des de llavors, el seu ús s'ha estès per totes les administracions públiques i la resta del sector públic de Catalunya, encara que no estigui dotat d’una personalitat jurídica pròpia associada una legislació o normativa concreta.
El nombre total de PAE de Catalunya ascendia a un mínim de 1.436.
| Àmbit | PAE | % PAE | Superfície en ha | % Superfície |
| Alt Pirineu i Aran | 16 | 1,1% | 95,17 | 0,3% |
| Camp de Tarragona | 110 | 7,7% | 3.829,55 | 13,1% |
| Comarques Centrals | 263 | 18,3% | 2.880,99 | 9,8% |
| Comarques Gironines | 271 | 18,9% | 3.430,80 | 11,7% |
| Metropolità | 449 | 31,3% | 13.312,53 | 45,5% |
| Penedès | 151 | 10,5% | 2.383,29 | 8,1% |
| Ponent | 106 | 7,4% | 1.754,75 | 6,0% |
| Terres de l'Ebre | 70 | 4,9% | 1.595,03 | 5,4% |
| Total | 1.436 | 100% | 29282,11 | 100% |
| Font: SIPAE |||||

## Referències

* 1 2 «PROMOCIÓ I DINAMITZACIÓ DE POLÍGONS D'ACTIVITAT ECONÒMICA: GUIA PER ALS ENS LOCALS». Diputació de Barcelona. [Consulta: 7 setembre 2022].
* ↑ «ORDRE EMC/55/2021, de 8 de març, per la qual s'aproven les bases reguladores de la concessió de subvencions per a ajuntaments i associacions empresarials de caràcter territorial per impulsar i crear les àrees de promoció econòmica urbana (APEU) als polígons d'activitat econòmica (PAE).», 08-03-2021. [Consulta: 7 setembre 2022].
# Michelangelo (cràter)

Michelangelo és un cràter d'impacte en el planeta Mercuri de 229,71 km de diàmetre. Porta del pintor, escultor i arquitecte italià Michelangelo Buonarroti (1475-1564), i el seu nom va ser aprovat per la Unió Astronòmica Internacional el 1979.

## Referències

* ↑ «Michelangelo». Gazetteer of Planetary Nomenclature. United States Geological Survey, 11-10-2016. [Consulta: 14 juny 2017].

## Vegeu també

* Llista de cràters de Mercuri
# Portrush

Portrush (en gaèlic irlandès Port Rois que vol dir "port del penyal"; en escocès de l'Ulster Tha Port) és una vila d'Irlanda del Nord, al comtat d'Antrim, a la província de l'Ulster. Està al costat de la frontera amb el comtat de Derry.
En temporada baixa és una ciutat dormitori del proper campus de la Universitat de l'Ulster a Coleraine. Està al costat del complex de Portstewart. La ciutat és ben coneguda per les seves tres platges sorroses, les West Strand, East Strand i White Rocks, així com pel Royal Portrush Golf Club, únic club de golf fora de la Gran Bretanya que hostatja l'Obert Britànic de Golf.

## Demografia

Portrush és classificada com a petita ciutat per la Northern Ireland Statistics and Research Agency (NISRA) (amb una població entre 4.500 i 10.000 peersones). Segons el cens de 2001 tenia 6.372 habitants dels quals:
* 20,8% tenien menys de 16 anys i el 23,1% més de 60
* 46,2% eren homes i el 53,8% eren dones
* 23,6% són catòlics irlandesos i el 70,6% són protestants
* 5,1% de la població entre 16–74 anys està a l'atur.

## Història

Els incidents més importants durant el conflicte d'Irlanda del Nord a Portrush es produïren el 6 d'agost de 1976, quan l'IRA provisional va fer esclatar sis cotxes bomba. I l'11 d'abril de 1987 Robert McLean (44) i Frederick Armstrong (40), tots dos protestants membres del Royal Ulster Constabulary (RUC), van ser morts a trets per l'IRA Provisional (PIRA) mentre patrullaven a Main Street, Portrush.

## Personatges

* Graeme McDowell, jugador de golf

## Referències

* ↑ Placenames Database of Ireland
* ↑ Dunluce Castle US Arxivat 2012-09-03 a Wayback Machine. NI Department of the Environment. Retrieved 21 September 2012.
* ↑ «Northern Ireland Statistics and Research Agency website».

## Bibliografia

* Portrush al web Culture Northern Ireland. Arxivat 2007-03-19 a Wayback Machine.
* Deane, Ciarán. The Guinness Book of Irish Facts & Feats. Guinness Publishing, 1994. ISBN 0-85112-793-2.

## Enllaços externs

* Secrets locals a Portrush
* Visiteu Portrush
* ‘To the People of the Sea’ Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.
# Farga (olivera)

La farga és una varietat d'olivera. El seu conreu s'estén per 20.000 ha a Castelló, 8.000 a Tarragona i Lleida.
És una varietat molt vigorosa que respon bé a una esporga forta emetent aviat noves branques. Tolera bé el fred hivernal i té una baixa capacitat dels esqueixos a l'hora d'emetre arrels, per la qual cosa hi ha un baix percentatge d'arrelament. Aquesta varietat és un bon portempelt per a les varietats que són poc vigoroses. És tardana en entrar en producció i la maduració de l'oliva és precoç. La seua productivitat és elevada i alterna (afectada per la contranyada). De difícil collita mecànica per l'alta resistència a l'hora de desprendre's de l'arbre que tenen les seves olives, que són de pes mitjà i de forma allargada.
Per a oli que és d'òptima qualitat però de difícil extracció en les diverses operacions en el trull.

## Referències

* ↑ Iñiguez Morterde, Arturo et alii «Variedades del olivo de la Communitat Valenciana» (pdf) (en castellà). Cuadernos de teclonlogía agraria, 1999, pàg. 13. Arxivat de l'original el 2015-11-23 [Consulta: 7 febrer 2015].
# Tiempo de amor

Tiempo de amor és una pel·lícula dramàtica de 1964 dirigida per Julio Diamante Stihl, un dels més destacats de l'anomenat "nou cinema espanyol", amb un guió escrit per ell mateix i la seva esposa Elena Sáez. Protagonitzada per Julia Gutiérrez Caba i Agustín González, mostra influències de Louis Malle, Valerio Zurlini o Ermanno Olmi.

## Sinopsi

La pel·lícula mostra algunes de les diferents facetes de l'amor mitjançant tres històries independents: Elvira i Alfonso, que porten deu anys de festeig amb castedat amb la falsa il·lusió que ell aprovi unes oposicions. Maria, una empleada d'uns magatzems, que intenta perdre la virginitat amb Servando, un playboy llatinoamericà que l'acaba decebent. Pilar i José, un matrimoni jove amb difultats econòmiques, que lluita per mantenir viva la flama del seu amor.

## Repartiment

* Julia Gutiérrez Caba - Elvira
* Agustín González - Alfonso
* Enriqueta Carballeira - María
* Julián Mateos - Servando
* Carlos Estrada - José
* Lina Canalejas - Pilar

## Premis
### Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Any | Categoria | Pel·lícula | Resultat |
| 1964 | Millor actriu de repartiment | Enriqueta Carballeira | Guanyadora |

## Bibliografia

* Eduardo Cierco, Tiempo de amor. Director: Julio Diamante A: El Ciervo: revista mensual de pensamiento y cultura, ISSN 0045-6896, n. 129, 1964, págs. 16-16

## Referències

* ↑ Tiempo de amor a fotogramas.es
* ↑ Tiempo de amor (Julio Diamante, 1964) a cinedenuncajamas.wordpress.com
* ↑ «Premios del CEC a la producción española de 1964». CEC. Arxivat de l'original el 2015-12-11. [Consulta: 8 gener 2016].
# Pterogymnus laniarius

Pterogymnus laniarius és un peix teleosti de la família dels espàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Particularitats

Pterogymnus laniarius és l'única espècie del gènere Pterogymnus.
Pot arribar als 45 cm de llargària total.
Es troba a les costes del sud-est de l'Atlàntic: des de Namíbia i Sud-àfrica fins a Beira (Moçambic).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ ITIS
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)