OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Prosper Auriol fill

Prosper Bernard Eugène Auriol (Perpinyà, 2 d'agost de 1861 - 21 de juliol de 1944) fou un banquer i alpinista nord-català, considerat un dels pioners de l'esquí als Pirineus.

## El banquer

Prosper Auriol era fill de Prosper Auriol pare, propietari de la Banque Auriol, empresa familiar creada pel seu avi Bernard Auriol i el seu cunyat a Perpinyà. El seu pare va morir quan només tenia nou anys, i el banc fou dirigit per la seva mare Delphine, ajudada pel seu germà Gustave Cazes i Isaac Lévy, un dels empleats de la banca. Prosper Auriol esdevingué associat de la banca en 1886, i el seu germà petit Georges en 1890. El capital de la banca aleshores era d'un milió de francs, repartits entre la mare (400.000 francs) i els dos germans (a parts iguals per la resta). Després d'un fort enriquiment durant els anys 1870-1880 i haver experimentat dificultats en la dècada de 1890 degudes a la crisi de la fil·loxera, la banca familiar va conèixer una fort creixement a començaments del segle xx. En 1883 Prosper Auriol fou nomenat administrador de la Caixa d'estalvis, de la que n'esdevindrà director de la secció departamental i finalment director honorari. El 1910 fou nomenat censor del Banc de França, en la que hi va exercir un paper important durant la Primera Guerra Mundial. Queda així fins a la seva mort. Els dos germans Auriol es van retirar com a banquers el 1924.

## El pirineista

Prosper Auriol fou membre del Club Alpin Français (CAF). Amb els seus amics de la secció nordcatalana del CAF va introduir l'esquí als Pirineus i sembla haver efectuat el primer descens en esquí del massís, el 20 de gener de 1901, al coll de la Quillana (entre Matamala i La Llaguna). Entre 1908 i 1911, amb altres membres del CAF com el seu germà, va obrir les vies d'escalada al massís del Canigó. En 1921, amb Edmond Boixo, va demanar al mariscal Joffre, heroi nord-català de la Primera Guerra Mundial, l'autorització per un cim del massís del Canigó amb el seu nom, pic Joffre, que es fa a l'agost d'aquest mateix any.
És membre i, per poc temps, president de la Societat Agrícola, Científica i Literària dels Pirineus Orientals.

## Referències

* ↑ Marty, Nicolas. «Auriol (Prosper, Bernard, Eugène)». A: Nouveau Dictionnaire de biographies roussillonnaises 1789-2011. 1 Pouvoirs et société. Perpignan: Publications de l'olivier, 2011, p. 699. ISBN 9782908866414.
* ↑ Cárdenas, Fabricio. 66 petites histoires du Pays Catalan. Perpignan: Ultima Necat, 2014. ISBN 978-2-36771-006-8. OCLC 893847466.

## Bibliografia

* Marty, Nicolas. «Auriol (Prosper, Bernard, Eugène)». A: Nouveau Dictionnaire de biographies roussillonnaises 1789-2011. 1 Pouvoirs et société. Perpignan: Publications de l'olivier, 2011, p. 699. ISBN 9782908866414. .
* Biografia a auriol.free.fr
# Pseudoamolops

Pseudoamolops és un gènere de granotes de la família Ranidae.

## Taxonomia

* Pseudoamolops multidenticulatus (Chou & Lin, 1997).
* Pseudoamolops sauteri (Boulenger, 1909).

## Referències

* IUCN (anglès)
# Jean de Lorena

Jean de Lorena (Bar-le-Duc, 9 d'abril de 1498 - Neuvy-sur-Loire, 18 de maig de 1550) va ser un cardenal francès, que va ser arquebisbe de Reims, Lió i Narbona, bisbe de Metz, Toul, Verdun, Thérouanne, Luçon, Albi, Valença, Nantes i Agen. Se'l coneix com el cardenal de Lorena.

## Biografia

Jean era el fill de Renat II, duc de Lorena, i germà petit d'Antoni, duc de Lorena i de Claudi, duc de Guisa.
Se'l considera un governant corrupte que abans de morir va dilapidar la major part de la riquesa que havia obtingut de les arques dels bisbats que administrava. Va abandonar diversos poders eclesiàstics en favor dels seus nebots. Es va convertir en membre del Consell
Reial el 1530, va participar en el Conclave de 1534 on es va escollir Pau III com a Papa. i el 1536 se'l va nomenar ambaixador a la cort de Carles V, emperador del Sacre Imperi. Malgrat l'ajuda aportada al rei Francesc I de França, va caure en desgràcia el 1542, i es va retirar a Roma.
Era força llibertí i també un gran amant les arts, va esser patró d'artistes i va fomentar l'aprenentatge, era protector i amic d'Erasme, Marot i François Rabelais que va ajudar a disminuir la impopularitat generalitzada cap al seu germà, el duc de Guisa.

## Bibliografia

* Michon, Cédric, 'Les richesses de la faveur à la Renaissance: Jean de Lorraine (1498–1550) et François Ier', Revue d'histoire moderne et contemporaine, vol. 50, No. 3 (Jul.-Sep., 2003), pp. 34–61
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Cantó de Rougemont

El cantó de Rougemont és un cantó francès del departament del Doubs, situat al districte de Besançon. Té 27 municipis i el cap és Rougemont.

## Municipis

| Abbenans Avilley Bonnal Cubrial Cubry Cuse-et-Adrisans Fontenelle-Montby Gondenans-les-Moulins Gondenans-Montby Gouhelans Huanne-Montmartin Mésandans Mondon Montagney-Servigney | Montussaint Nans Puessans Rillans Rognon Romain Rougemont Tallans Tournans Tressandans Trouvans Uzelle Viéthorey |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1961 | Roland de Moustier | PRL, després PS |
| 1961-196. | M. Cour | Divers droite |
| 196.-1979 | M. Paillard | Divers droite |
| 1979-2004 | Roland Genin | PS, després Divers droite |
| 2004- | Danièle Nevers | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Rougemont-le-Château

El cantó de Rougemont-le-Château és un cantó francès del departament del Territori de Belfort, situat al districte de Belfort. Té 11 municipis i el cap és Rougemont-le-Château.

## Municipis

* A : Anjoutey
* B : Bourg-sous-Châtelet
* Et : Étueffont
* F : Felon
* LC : Lachapelle-sous-Rougemont
* LM : Lamadeleine-Val-des-Anges
* Le : Leval
* P : Petitefontaine
* R : Romagny-sous-Rougemont
* R-le-C : Rougemont-le-Château
* SG : Saint-Germain-le-Châtelet

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1951-1976 | Paul Robert | MRP UDR |
| 1976-1982 | Jean-François Bailly | RPR |
| 1982-2008 | François Dupont | PS, després MDC |
| 2008- | Didier Vallverdu | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Rouillac

El cantó de Rouillac és un cantó francès del departament del Charente, situat al districte de Cognac. Té 16 municipis i el cap és Rouillac.

## Municipis

* Anville
* Auge-Saint-Médard
* Bignac
* Bonneville
* Courbillac
* Genac
* Gourville
* Marcillac-Lanville
* Mareuil
* Mons
* Montigné
* Plaizac
* Rouillac
* Saint-Cybardeaux
* Sonneville
* Vaux-Rouillac
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Paul Boismorand | RGR |
| 1951-19.. | M. Chollet | PPUS |
| 19..-1976 | M. Lacroix | radical, després MRG |
| 1976-2001 | Claude Mesnard | UDF-radical |
| 2001- | François Bonneau | Divers droite, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Cantó de Rouffach

El cantó de Rouffach (alsacià kanton Rufàch) és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alt Rin i a la regió del Gran Est.

## Composició

El cantó aplega 8 comunes :
| Nom alsacià | Nom francès | Nom alemany |
| Gawerschwihr | Gueberschwihr | Geberschweier |
| Gungelse | Gundolsheim | Gundolsheim |
| Hàttschet | Hattstatt | Hattstatt |
| Osebàch | Osenbach | Osenbach |
| Pfàffene | Pfaffenheim | Pfaffenheim |
| Rufàch | Rouffach | Rufach |
| Sulzmàtt | Soultzmatt | Sulzmatt |
| Waschthàlte | Westhalten | Westhalten |

## Conseller general de l'Alt Rin

* 1994-2014: Jean-Paul Diringer (UMP), alcalde de Soultzmatt.

## Enllaços externs

* Cantó de Rouffach al web del consell general Arxivat 2006-11-16 a Wayback Machine.
# Jeff Sessions

Jefferson Beauregard "Jeff" Sessions III (Selma, 24 de desembre de 1946) és un Senador dels Estats Units i ex-fiscal d'Alabama. És un membre del Partit Republicà.
De 1981 a 1993 va servir com a Advocat dels EUA pel districte del sud d'Alabama. Va ser elegit Fiscal General d'Alabama el 1994 i Senador dels EUA el 1996, sent re-elegit el 2002, 2008 i 2014. El 2007 fou valorat pel «National Journal» com el 5è Senador més conservador, fortament alineat amb el Partit Republicà en temes polítics. Com a senador, va destacar per la seva oposició a la immigració il·legal i la defensa de reduir la immigració legal. Va donar suport als principals esforços legislatius de la administració de George Walker Bush, incloent les retallades d'impostos del 2001 i 2003, la Guerra de l'Iraq, i una esmena nacional proposada per prohibir els matrimonis del mateix sexe. Va ser un dels 25 senadors que es va oposar a la creació del Programa d'Alleugeriment d'Actius en Problemes. S'ha oposat al lideratge del Partit Demòcrata dels Estats Units des de 2007 en les lleis més importants, incloent la Llei de Reinversió i Recuperació del 2009, la Patient Protection and Affordable Care Act, i la abrogació de la llei Don't ask, don't tell. Com a membre Republicà en el Comité Judicial del Senat, es va oposar als 3 candidats del President Barack Obama per la Cort Suprema dels Estats Units. Fou considerat com a possible company per a la candidatura presidencial Republicàna de Donald Trump en les Eleccions presidencials dels Estats Units de 2016, però fou Mike Pence, governador d'Indiana, el finalment seleccionat. El 18 de novembre de 2016, després de guanyar l'elecció presidencial, Trump va anunciar la nominació de Jeff Sessions per ser Fiscal General dels Estats Units, succeint a Loretta Lynch, juntament amb Michael T. Flynn com a Conseller de Seguretat Nacional i Mike Pompeo com a Director de la CIA. El 7 de novembre de 2018, va ser destituït pel president Donald Trump.

## Referències

* 1 2 Barbeta, Jordi «Trump tria enderroc i revenja». La Vanguardia [Washington], 19-11-2016.
* ↑ «Donald Trump Selects Senator Jeff Sessions for Attorney General». The New York Times, 18-11-2016 [Consulta: 18 novembre 2016].

## Bibliografia

* Biographical Directory of the United States Congress

## Enllaços externs

* Sessions de Jeff del senador Arxivat 2009-07-29 a Wayback Machine. lloc de Senat dels EUA oficial
* Jeff Sessions per Senat Arxivat 2020-12-10 a Wayback Machine.
* Jeff Sessions a Curlie
* Aspectes en C-va GIRAVOLTAR
* Notícia recollida i commentary Arxivat 2010-06-20 a Wayback Machine. de Politico
# Propagandhi

Propagandhi és una banda canadenca de punk rock formada el 1986 a Portage la Prairie (Manitoba, Canadà) pel guitarrista Chris Hannah i el bateria Jord Samolesky. Actualment, la banda resideix a Winnipeg (Manitoba) i la completen el baixista Todd Kowalksi i el guitarrista David Guillas.
El treball primerenc de la banda tenia un so purament associat amb els moviments punk rock i skate punk, però més recentment el grup s'ha inclinat cap a un so més dur i més tècnic amb influències de heavy metal. Els membres de Propagandhi són activistes d'extrema esquerra que advoquen diverses causes esquerranes com l'anarquisme i el veganisme i que lluiten contra les violacions dels drets humans, el sexisme, el racisme, l'homofòbia, el nacionalisme, l'imperialisme i el capitalisme i la religió organitzada.

## Membres

| Membres actuals Chris Hannah – veu, guitarra (1986–actualitat) Jord Samolesky – bateria, veu (1986–actualitat) Todd Kowalski – baix, veu (1997–actualitat) David Guillas – guitarra, veu (2006–actualitat) | Membres anteriors Scott Hopper – baix, veu (1986–89) Mike Braumeister – baix (1989–91) John K. Samson – baix, veu (1991–97) |

### Cronologia
## Discografia

* How to Clean Everything (1993)
* Less Talk, More Rock (1996)
* Today's Empires, Tomorrow's Ashes (2001)
* Potemkin City Limits (2005)
* Supporting Caste (2009)
* Failed States (2012)

## Referències

* ↑ Brendan Joel Kelley. «Suicide Squeeze, page 1 - Music». Phoenix New Times, 08-01-2004. Arxivat de l'original el 2011-05-18. [Consulta: 10 març 2011].
* ↑ «About Propagandhi». Punknews.org. [Consulta: 10 març 2011].
* ↑ Heslam, Jessica. «Disseminating political Propagandhi - BostonHerald.com». News.bostonherald.com, 17-03-2009. Arxivat de l'original el 2011-06-13. [Consulta: 10 març 2011].
# Propalaeanodon schaffi

Propalaeanodon schaffi és una espècie extinta de mamífers prehistòrics que visqueren durant el Paleocè a Nord-amèrica. Se'l coneix a partir d'un únic fòssil trobat a Wyoming.

## Referències

* ↑ Rose, K. D «A new Paleocene Palaeanodont and the origin of the Metacheiromydae (Mammalia)» (en anglès). Breviora, 455, 1979, pàg. 1-14.
# Propaganda bèl·lica a la Segona Guerra Mundial

La propaganda bèl·lica (també anomenada propaganda negra) és un mecanisme social que s'ha dut a terme en totes les guerres. Tracta d'influir i convèncer a la població sobre què la guerra és l'única solució davant dels conflictes a nivell mundial. Com diu Alejandro Pizarroso, "la guerra és un activitat humana primigènia i en ella, l'accció psicològica ha sigut essencial inclús en les seves formes més primitives". Concretament, a la Segona Guerra Mundial (1939-1945) la tecnologia havia avançat notòriament a nivell comunicatiu des de la seva darrera utilització bèl·lica, i aquest fet, juntament amb la implicació global que produïa aquesta guerra, el fenomen de la propaganda es va explotar com mai s'havia fet abans.

## Estudi de la Propaganda bèl·lica

L'any 1928, Lord Arthur Ponsonby va publicar un dels primers textos moderns sobre teoria de la propaganda, aquest titulat Falsehood in War-time (La mentida en temps de guerra). Es va redactar a partir de les referències de la Primera Guerra Mundial però, els principis que es plantegen seran utilitzats en els següents conflictes bèl·lics. Aquests principis són el resum del discurs que penetra en les ments dels receptors per part d'un emisor amb molt de poder. Són deu punts:
* Nosaltres no volem la guerra.
* L'adversari és l'únic culpable de la guerra.
* L'endemonització de l'enemic.
* Emmascarar les finalitats reals de la guerra presentant-les com a causes nobles.
* L'enemic provoca atrocitats a propòsit, si nosaltres cometem errors és involuntàriament.
* Tant artistes com intel·lectuals recolzen la nostra causa.
* L'enemic utilitza armes no autoritzades.
* Nosaltres patim molt poques pèrdues, les de l'enemic són moltes.
* La nostra causa té un caràcter sagrat.
* Els que posen en dubte la propaganda de guerra són uns traïdors.

## Referències

* ↑ «El impacto e importancia de la propaganda en la Segunda Guerra Mundial» (en castellà), 27-08-2016. [Consulta: 9 desembre 2018].
* ↑ Pizarroso, Alejandro. La propaganda, arma de guerra en España (1936-1939), 2002, p. 11.
* ↑ Ponsonby, Arthur. Falsehood in War-time (en anglès), 1928.
# Taxi Life: A City Driving Simulator

Taxi Life: A City Driving Simulator és un videojoc de simulació de taxi a Barcelona de la companyia polonesa Simteract, sortirà a la venda el 7 de març de 2024 per les plataformes PlayStation 5, Xbox X/S, Steam i per a PC. El joc està disponible, tant la interfície com els subtítols en català.

## Jugabilitat

Taxi Life: A City Driving Simulator és un simulador de taxi en un mapa de món obert de Barcelona a escala 1:1 amb més de 200 dels monuments, edificis històrics, parcs i escultures famoses de la ciutat. Al llarg de la partida, el jugador portar els clients al lloc que l'indiquin mentre està atent a les seves peticions, l'estat del trànsit, així com la del vehicle. A més a més de portar un taxi, també es pot obrir una empresa pròpia i expandir el negoci tenint diversos taxis.

## Requisits del sistema
### Mínim

* Sistema operatiu: Windows 10
* Processador: Intel Core i7-4790 o AMD Ryzen 5 1500X
* Memoria RAM: 8 GB
* Gràfica: NVIDIA GeForce GTX 960, 4 GB o AMD Radeon R9 380, 4 GB

### Aconsellables

* Sistema operatiu: Windows 10
* Processador: Intel Core i7-12700K o AMD Ryzen 7 5800X
* Memoria RAM: 12 GB
* Gràfica: NVIDIA GeForce GTX 1660, 6 GB or AMD Radeon RX 5700 XT, 8 GB

## Referències

* ↑ «pàgina del Simteract a Twitter». Twitter. [Consulta: 14 gener 2024].
* 1 2 «Taxi Life: A City Driving Simulator». DSteam. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Taxi Life: A City Driving Simulator». Simteract. [Consulta: 14 gener 2024].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Platja de Bahínas

La Platja de Bahínas es troba en el concejo asturià de Castrillón i pertany a la localitat de Linares. La seva forma és lineal. El grau d'urbanització i d'ocupació són baixos i el seu entorn és rural. El seu jaç està format per palets i sorra de grans fins de color torrat. Els graus d'ocupació i urbanització són mig-baixos excepte els caps de setmana, sobretot a l'estiu, que té afluència massiva. Els accessos a la platja són rodats són fàcils i inferiors a 0,5 km, és a dir, que pràcticament s'arriba a la platja en el vehicle.
Para accedir a la platja cal localitzar els nuclis urbans més propers que, en aquest cas són Linares i Naveces.
Per arribar a elles hi ha dues possibilitats: Una és per la carretera que voreja la Platja de Santa María del Mar a partir de la seva zona oest i està prenent una desviació més endavant, i si es pren el branc de la dreta arriba fins a Linares. Aquí es deixa el vehicle i cal caminar uns 700 o 800 m. El grau d'urbanització és baix. Per a la segona entrada ha de prendre's la sortida des de la carretera que va de «Santa María» a Carcedo; prenent la desviació on està el «CT-1» a uns 5 km També arriba a Linares.
La platja té una desembocadura fluvial i càmping propers, també disposa en època estival de servei de neteja, aparcament i equip de vigilància i una àrea de pícnic i està bastant ben protegida dels vents gràcies a la disposició d'ella respecte als penya-segats de la zona occidental. L'activitat més recomanada és la pesca esportiva a canya. És convenient prendre les mesures necessàries per evitar la pleamar pel difícil de la sortida i els corrents que es formen.

## Referències

* ↑ Del Río, Alejandro. Nobel. Guía total de las playas de Asturias. Asturias: Nobel, 2013, p. 144. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Luci Magi

Luci Magi (en llatí Lucius Magius) va ser un militar romà del segle i aC. Formava part de la gens Màgia, una gens romana plebea originària de Càpua.
Era legat de l'exèrcit de Gai Flavi Fímbria en la guerra contra Mitridates VI Eupator l'any 84 aC. Va desertar junt amb Luci Fanni i va passar al camp del rei del Pont al que va convèncer d'entrar en negociacions amb Sertori a Hispània amb l'ajut del qual podria obtenir la sobirania de l'Àsia Menor. Mitridates va enviar als dos desertors a Hispània l'any 74 aC, on van signar un tractat en nom del rei del Pont. Sertori va prometre a Mitridates la Bitínia, Paflagònia, Capadòcia i Galogrècia (Galàcia) pel seu ajut contra el govern romà. Sertori va enviar a Mitridates al general Marc Vari al que acompanyaven com a consellers Luci Fanni i Luci Magi. Per consell d'ells Mitridates va començar la tercera guerra contra Roma. El senat havia declarat enemics públics a Fanni i Magi. Magi ja no torna a ser mencionat.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 899.
# Tarsius dentatus

Tarsius dentatus és una espècie de primat nocturn endèmic del centre de Sulawesi, a Indonèsia. Té una llargada corporal d'entre 11,5 i 12 cm i una cua de 22 cm. Viu a les selves pluvials. Antigament se'l coneixia amb el nom de T. dianae, però s'ha demostrat que aquest nom és un sinònim més modern.

## Referències

* ↑ Groves, Colin. Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Johns Hopkins University Press, 2005, pàg. 127. ISBN 0-801-88221-4. (anglès)
# Terovo

Terovo (en rus: Терово) és un poble (un possiólok) de l'óblast de Vólogda, a Rússia, que el 2002 tenia 13 habitants.

## Referències

* ↑ Постановление Губернатора области «Об изменениях в административно-территориальном устройстве Вытегорского района» от 27.06.2001 № 620Plantilla:Недоступная ссылка
# Terp

Un terp, werft, wierde, warden o wurt és un turó artificial, al qual es va construir una masia, una església o un poble per tal de tenir un lloc segur en cas d'inundacions als pòlders inundables als Països Baixos, el nord d'Alemanya (Frísia Oriental) i Dinamarca.
El mot terp és originàriament frisó. La paraula és parent amb les paraules dorp (nl), dörp (nds), dorf (de) que significa poble o veïnat. El dialecte Nord-Frisó i Sater-Frisó encara l'empra per a aquest significat. A la resta de la província de Frísia s'empra amb l'actual significat. El súfix -um en la toponímia sovint és una indicació que el poble a l'origin era un terp. Les diferents paraules es troben en molts topònims, com ara Breddewarden, Eckwarden, Einswarden, Fedderwarden, Golzwarden, Hammelwarden, Langwarden, Sengwarden. Per la toponímia s'han identificat fins a dos mil terps. Plini el Vell ja menciona aquesta forma d'assentament a la seva Naturalis Historia on explica la sort «miserable» dels caucs que han de lluitar contra les forces de la marea i que viuem en cabanes que semblen embacacions naufragades en pujols que van alçar amb molta pena amb les mans.
Els primers terps construïts als Països Baixos daten aproximativament de l'any 500 aC. Quan es va desenvolupar els pòlders amb un sistema de dics, weterings i rescloses de desguàs (vers l'any 1200) la tradició de construir terps es va perdre. Sobretot als Països Baixos, des del principi del segle xx es van destruir molts terps, la terra molt fèrtil es va emprar per adobar terres. Des del 1945, es va reconèixer el valor paisagístic i històric i els terps romanents van ser llistats com a monument protegit. El terp més alt dels Països Baixos és Hogebeintum (Hegebeintum), amb 8,80 metres per sobre el nivell mitjà del mar.

## Referències

* ↑ Grimm, Jacob; Grimm, Wilhelm. «wurt». A: Deutsches Wörterbuch (pdf) (en alemany). 30. edició en línia de 20, 1854-1961, p. 2324-2326.
* ↑ Meier, Dirk. Die Nordseeküste : Geschichte einer Landschaft (en alemany). Heide: Boyens, 2006. ISBN 978-3-8042-1182-7.
* ↑ «Hogebeintum» (en neerlandès). De Kanon fan de Frysjke Skiednis. [Consulta: 1r agost 2020].
* ↑ Plini el Vell: «in septentrione visae nobis Chaucorum, qui maiores minoresque appellantur. vasto ibi meatu bis dierum noctiumque singularum intervallis effusus in inmensum agitur oceanus, operiens aeternam rerum naturae controversiam dubiamque terrae [sit] an partem maris. illic, misera gens, tumulos optinent altos aut tribunalia exstructa manibus ad experimenta altissimi aestus», Naturalis historia XVI 1, 2-3
* 1 2 «Hogebeintum» (en neerlandès). De Kanon fan de Frysjke Skiednis. [Consulta: 1r agost 2020].
# Tasos (fill d'Agènor)

Tasos (en grec antic Θάσος), va ser, segons la mitologia grega, l'heroi epònim de l'illa de Tassos.
El seu origen és fenici, però passa per ser fill d'Agènor i germà de Cadme, d'Europa, de Fènix i de Cílix. De vegades se'l presenta com a fill de Fènix o de Cílix. Tasos acompanyava Telefaassa, Cadme i els altres germans quan van sortir a buscar Europa, segrestada per Zeus. Aquest heroi s'aturà a Tassos, l'illa a la que va donar el seu nom.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 503. ISBN 9788496061972.
# Territ

«Territ» té aquests significats:

## Ornitologia

* Ocells del gènere Calidris
* Ocells del gènere Limicola
* Ocells del gènere Tryngites