OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El secuestrador

El secuestrador s una pel·lícula en blanc i negre de l'Argentina dirigida per Leopoldo Torre Nilsson sobre el seu propi guió escrit en col·laboració amb Beatriz Guido que es va estrenar el 25 de setembre de 1958 i que va tenir com a protagonistes a María Vaner, Leonardo Favio, Lautaro Murúa i Oscar Orlegui.
En una enquesta de 2022 de les 100 millors pel·lícules del cinema argentí presentada al Festival Internacional de Cinema de Mar del Plata, la pel·lícula va aconseguir el lloc 52.

## Sinopsi

La innocència d'una parella d'adolescents i un grup de nens en contrast amb l'aparició del suposat segrestador donen vida a una història de perdedors molt comú al cinema de finals dels anys 50.

## Repartiment

* María Vaner
* Leonardo Favio
* Lautaro Murúa
* Oscar Orlegui
* Carlos López Monet
* Patricio López Méndez
* Jorge Rudoy
* Beto Gianola
* Amalia Bernabé
* Osvaldo Terranova
* Carmen Caballero
* Jorge Palaz
* Carmen Giménez
* Miguel Cossa
* María Esther Corán
* José Olivero
* Luis Osvaldo Vicente …Diego
* Norma Díaz
* Jorge Villalba
* Julia Giusti
* Mario Savino
* Luis Orbegoso
* Enrique Pinti
* Rolando Dumas
* Yamandú Di Paula

## Comentaris

Roland va dir:
| « | ”El tema és complex…alguns personatges són duals…El cinema intel·ligent de Nilsson arriba a la seva maduresa.” | » |
Manrupe i Portela escriuen:
| « | ”Parelles en sepultures, porcs que es mengen nois, taüts usats com a amagatall. Una pel·lícula negra, amb reminiscències de Buñuel, i una estranya bellesa en l'antítesi puresa-sordidesa.” | » |

## Referències

* ↑ Michael Pigott & Santiago Oyarzabel. World Film Locations: Buenos Aires. Intellect Ltd, 2014. pàgina 49
* ↑ «Top 100». Encuesta de cine argentino, 11-11-2022. [Consulta: 13 novembre 2022].
* Manrupe, Raúl. Un diccionario de films argentinos (1930-1995). Buenos Aires: Editorial Corregidor, 2001, p. 525/6.

## Enllaços externs

* Informació sobre El secuestrador a cinenacional.com
* El secuestrador a YouTube
# Vlkyňa

Vlkyňa és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1216.
# Tagg Flats

Tagg Flats és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oklahoma. Segons el cens del 2000 tenia 11 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tagg Flats tenia 11 habitants, 6 habitatges, i 1 famílies. La densitat de població era de 0,8 habitants per km².
Dels 6 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 33,3% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 66,7% no eren unitats familiars. En el 50% dels habitatges hi vivien persones soles el 50% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 9,1% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 18,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 200 homes.
La renda mediana per habitatge era de 0 $ i la renda mediana per família de 8.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 6.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 2.774 $. Entorn del 50% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tagg Flats». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tagg Flats». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 10 agost 2010].
# Wilwerwiltz

Wilwerwiltz (en luxemburguès: Wëlwerwolz; en alemany: Wilwerwiltz) és una vila de la comuna de Kiischpelt situada al districte de Diekirch del cantó de Wiltz. Està a uns 43 km de distància de la ciutat de Luxemburg.

## Història

Wilwerwiltz va ser un municipi independent fins que es va fusionar l'1 de gener de 2006 amb l'antiga comuna de Kautenbach. Avui dia és el centre administratiu de la nova ciutat de Kiischpelt.
La localitat és travessada pel riu Clerve, un afluent de la part dreta del riu Wiltz. Es troba una altitud de 300 metres.

## Referències

* ↑ «Wilwerwiltz». [Consulta: 25 octubre 2015].
# Pont de Sant Joan

* Per a altres significats, vegeu «Pont de Sant Joan (Cardona)».
El Pont de Sant Joan és un edifici al terme municipal de Borredà (Berguedà) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Va ser construït al pas del segle xvii al segle xviii, de forma contemporània al molí bataner de St. Joan, propietat del gremi de paraires i teixidors de Borredà, fundat el 1669 per l'abat de Santa Maria de Ripoll. El molí draper de St. Joan fou objecte d'un llarg plet entre el gremi i el pagès Joan Font a mitjan segle xviii que va aconseguir que se li reconegués la propietat sobre l'ús de l'aigua de la riera del Merdançol en aquest indret. Això obligà al gremi a construir un nou molí, el d'en Font, i abandonar el de St. Joan. El pont roman en ús per a accedir al sector meridional del terme des de la vila de Borredà.
És un pont de pedra d'un sol ull de grans dimensions. El parament és de pedres irregulars disposades en filades i unides amb morter, deixat a la vista. Es troba molt per sobre del llit del riu, engorjat. Es troba en un despoblat força esquerp i boscós.

## Referències

* ↑ «Pont de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2015].
# Zorrita Martínez

Zorrita Martínez és una pel·lícula espanyola de comèdia dramàtica del 1975 dirigida per Vicente Escrivá i protagonitzada per José Luis López Vázquez, Nadiuska i Manuel Zarzo. Els decorats foren dissenyats per Adolfo Cofiño.

## Argument

Zorrita Martínez (Nadiuska) és el nom artístic de Lydia Martínez, una artista veneçolana establerta a Espanya. Zorrita, no obstant això, es topa amb un problema inesperat: no pot romandre més temps al país si no contrau matrimoni amb un home de nacionalitat espanyola. Inicia per tant, la cerca de xicot i el troba en la persona de Serafín Tejón, ventríloc de professió, qui a més rellança la seva carrera artística.

## Repartiment

* José Luis López Vázquez - Serafín
* Nadiuska - Zorrita
* Manuel Zarzo - Manolo
* Bárbara Rey - Bibiana
* Rafael Alonso - Don Arturo
* Fernando Santos - Comissari
* Jesús Guzmán - Subirana
* Francisco Cecilio - Marieta
* José Luis Lizalde
* Luis Barbero - Sacerdot
* Emilio S. Espinosa
* Carmen Platero
* José Alonso
* Yolanda Farr
* Mariano Venancio
* Raquel Rodrigo - Monja
* Judy Stephen - Dona de Jonathan
* Víctor Israel - Pacient amb crosses
* Alfonso del Real - Ortigosa
* Juana Jiménez
* Marisa Bell - Corista
* Lola Lemos
* Emilio Fornet - Pacient
* Scott Miller -Jonathan
* Fabián Conde - Pacient
* Elmer Modling - Americà
* Guadalupe Muñoz Sampedro - Mare superiora
* Alberto de Mendoza - Antonio

## Premis

Als Premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1975 José Luis López Vázquez va rebre el premi al millor actor.

## Referències

* ↑ de España p.83
* ↑ Zorrita Martínez a abc.es
* ↑ Premios Sindicales cinematográficos 1975, ABC, 30 de gener de 1976

## Bibliografia

* Rafael d'España. Directory of Spanish and Portuguese film-makers and films. Greenwood Press, 1994.

## Enllaços externs

* Zorrita Martínez a Internet Movie Database (anglès)
* López Vázquez, en 'Zorrita Martínez' rtve.es
# Partit Bosnià

El Partit Bosnià (Bosanska Stranka) és un partit polític multi-ètnic d'esquerra populista de Bòsnia i Hercegovina. A les eleccions generals de Bòsnia i Hercegovina de 2002 va obtenir l'1,5% del vot popular, un escó de 42 a la Cambra de Representants de Bòsnia i Hercegovina i tres dels 140 escons a la Cambra de Representants de la Federació de Bòsnia i Hercegovina.
A les eleccions generals de Bòsnia i Hercegovina de 2006 es presentà en coalició amb la Unió Socialdemòcrata de Bòsnia i Hercegovina; no va obtenir representació a la Cambra de Representants de Bòsnia i Hercegovina i 3 dels 140 escons a la Cambra de Representants de la Federació de Bòsnia i Hercegovina, així com 2 representants a l'assemblea del cantó de Tuzla.

## Referències

* ↑ «Predizborne poruke». Arxivat de l'original el 2007-10-13.
# Carve Her Name with Pride

Carve Her Name with Pride és una pel·lícula britànica del 1958 dirigida per Lewis Gilbert. La pel·lícula està basada en el llibre del mateix títol de R.J. Minney, que relata la verdadera història de Violeta Szabo, agent del servei secret britànic Special Operations Executive enviada a la França ocupada durant la Segona Guerra Mundial.
La pel·lícula inclou la lectura del poema The Life That I Have, escrit per Leo Marks i donat a Violette Szabo just davant la seva sortida cap a la missió.
El personatge anònim interpretat per Michael Caine, un presoner en un tren de presoners bombardejat per la RAF que demana aigua a Violeta Szabo, seria - en la vida real - l'heroi de guerra Forest Yeo Thomas.

## Repartiment

* Virginia McKenna: Violette Szabo
* Paul Scofield: Tony Fraser
* Jack Warner: Mr. Charles Bushell
* Denise Grey: Mrs. Bushell
* Alain Saury: Étienne Szabo
* Maurice Ronet: Jacques
* Anne Leon: Lilian Rolfe
* Sydney Tafler: Potter
* Avice Landone: Vera Atkins
* Nicole Stéphane: Denise Bloch
* William Mervyn: Coronel Maurice Buckmaster
* Michael Goodliffe: expert en codificació
* Michael Caine: anònim

## Premis

* BAFTA a la millor actriu per Virginia McKenna

## Referències

* ↑ Leo Marks, capítol 76 del seu llibre Between Silk and Cyanide: A Codemaker's Story 1941-1945.
# El secreto de Romelia

El secreto de Romelia és una pel·lícula mexicana dirigida per Busi Cortés el 1988.

## Argument

Dolores torna al seu poble natal en Tlaxcala després d'un llarg temps fora, l'acompanya la seva mare Romelia i les seves tres filles. A l'arribar descobreix que el seu pare, a qui pensava mort des del seu naixement, acaba de morir, la qual cosa fa que ella investigui referent a això. Descobreix la veritat sobre la seva mare Romelia a través de les seves filles, una vella sirvienta i els diaris del seu pare Román. Romelia era membre d'una família de bon nivell social en la dècada de 1930. Ella competia amb les seves germanes Blanca i María per l'atenció del seu germà Rafael, qui es va suïcidar sense motiu aparent. Román busca a Romelia després que la seva primera esposa mor, però ell la retorna a la seva família després de la nit de noces argumentant que ella no era verge. Blanca i María acusen a Romelia d'haver estat amant de Rafael. Per aquesta deshonra la família es marxa del poble. En regressar a Tlaxcala s'aclareix el succeït en el passat, descobrint que Rafael s'havia suïcidat perquè estava enamorat de la primera esposa de Román, Elena. Román es casa i deshonra a Romelia com venjança a la seva família per haver arruïnat el seu primer matrimoni.

## Referències

* ↑ «Entrevista a Busi Cortés, realizadora de la película "El secreto de Romelia"». Cineteca Nacional Departamento de Documentación e Investigación, 1988 [Consulta: 17 octubre 2015].
# Sàrmata

* Per a altres significats, vegeu «sàrmates».
Sàrmata va ser bisbe de València. Se sap que va participar en el XIII Concili de Toledo que es va celebrar el 683. Pel lloc en què apareix la seua signatura, devia fer poc de temps que ocupava la seu valentina.

## Referències

* ↑ «EPISCOPOLOGIO LEVANTINO». [Consulta: 25 març 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a l'episcopologi de la web de l'Arquebisbat de València Arxivat 2013-12-20 a Wayback Machine. (castellà)
# Sankt-Vith

Sankt-Vith (en való Sint Vi, en luxemburguès Sankt Vaït i en francès Saint Vith) és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona i a la Comunitat Germanòfona de Bèlgica.

## Localitats

Alfersteg, Amelscheid, Andler, Atzerath, Breitfeld, Crombach, Eiterbach, Galhausen, Heuem, Hinderhausen, Hünningen, Lommersweiler, Neidingen, Neubrück, Neundorf, Niederemmels, Oberemmels, Recht, Rödgen, Rodt, Schlierbach, Schönberg, Setz, Steinebrück, Wallerode i Weppeler.

## Història

Sankt-Vith fou un mercat important de la regió en el segle xii i va rebre la carta comunal el 1350. La vila fou cremada el 1543, 1602 i 1689. Formà part del gran ducat de Luxemburg fins a la derrota de Napoleó I. Pel Congrés de Viena de 1815 fou atribuïda a Prússia. Formà part de la Renània prussiana fins que fou atribuïda amb la resta de la Comunitat Germanòfona a Bèlgica pel Tractat de Versalles el 6 de març de 1925 com a compensació pels danys de la guerra després de la Primera Guerra Mundial.
Com que era una important estació i centre de reparació de ferrocarrils, fou un punt estratègic en la batalla de les Ardenes. Fou defensada per l'exèrcit dels Estats Units d'Amèrica durant uns quants dies del contraatac alemany, i tornà a ser ocupada per la Wehrmacht després de la retirada americana. Els aliats bombardejaren intensivament la ciutat el 25 i 26 de desembre de 1944 i la destruïren en un 95%, La torre Büchel és avui l'únic vestigi d'abans de la guerra i es troba al centre de la ciutat.

## Personatges il·lustres

* Silvio Gesell (1862-1930), economista alemany
* Bruno Thiry (1962-), pilot de ral·lis

## Referències

* ↑ Museu d'història militar sobre la Batalla de les Ardenes a la regió de St Vith - Vielsalm

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2006-08-21 a Wayback Machine.
# Rohtasgarh

Rohtasgarh és una antiga fortalesa de Bihar (Índia), prop de Sasaram (que queda al nord) al districte de Shahabad a la unió dels rius Koel i Son. La població de Rohtas està propera però no és important (el 1901 tenia 1.899 habitants).
Derivaria el seu nom del príncep Rohitaswa, fill d'Haris Chandra, rei de la raça solar, però res de cert se sap de la fortalesa fins després del 1.100 quan pertanyia a Pratap Dhawala, que fou el pare del darrer rei hindú. Segles després Sher Shah Suri va conquerir Rohtasgarh el 1539 en la guerra contra Humayun, i va reforçar les seves defenses però com que les obres no avançaven a bon ritme va fundar una nova fortalesa a un lloc proper, la fortalesa de Shergarh. Man Singh, el general d'Akbar, quan fou nomenat virrei de Bengala i Bihar va escollir Rohtasgarh com a residència i fortalesa principal i segons algunes inscripcions va erigir molts dels edificis encara existents. A la seva mort va ser agregada al territoris del wazir imperial que hi va nomenar diversos governadors. El que exercia el càrrec el 1622-1624 va protegir a Shah Jahan i la seva família quan el príncep estava revoltat contra el seu pare. Al segle xvii depenia dels nawabs de Bengala i es va rendir als britànics després de la batalla de Buxar el 1764.
La fortalesa ocupa una superfície d'un 6 km de llard d'est a oest i de 8 km d'ampla de nord a sud amb una circumferència de 45 km. A la part sud-est hi ha el temple de Rohtasan, que tenia antigament una imatge de Rohitaswa que va rebre culte fins que fou destruïda per orde de'Aurangzeb. Un altre temple proper porta el nom d'Haris Chandra.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Wilusa

Wilusa o Wiluša era una ciutat (o potser un regne) de la regió de la Tròade que les fonts hitites de finals del segle xiii aC trobades a la ciutat d'Hattusa, diuen que formava part d'una confederació anomenada Assuwa.
També estava federada a Arzawa, una regió formada per, almenys, cinc regnes de vegades confederats entre ells i d'altres no: el Regne d'Arzawa, Mira, Hapalla, Riu Seha, i Wilusa. Wilusa se l'ha identificat amb l'homèrica Ílion. Ilios i Ilion (Ἴλιος, Ἴλιον), que són noms alternatius de Troia en la llengua grega antiga, estan relacionats etimològicament amb Wilusa. És un debat obert, ja que el nom de Troia es relaciona també amb Taruisa o Taruiša o *Tar'h'uisa, en llengua luvi, pel nom del déu hitita Taru/Tarhui. Jeroni d'Estridó va escriure un Cronicó, cap a l'any 380 on identifica Wilusa amb Troia.

## Història

El rei hitita Hattusilis I a la segona meitat del segle XVII aC va sotmetre Arzawa temporalment, però el regne no va tardar a recuperar la independència. Wilusa, també sotmesa segurament al mateix temps, va seguir dominada pels hitites com es testimonia pels regals enviats periòdicament des de Wilusa al rei hitita. El governant en temps de Subiluliuma I era Kukkuni, identificat amb el grec Cicne, rei de la ciutat de Colones a la Tròade i heroi de la Guerra de Troia, fill de Posidó, que segons la tradició va morir a mans d'Aquil·les.
Wilusa era aliada d'Arzawa en els darrers moments d'aquest regne. Al final de la guerra, extingit el Regne d'Arzawa, el rei hitita Mursilis II va fer un tractat amb el governant de Wilusa anomenat Alaksandu (Alexandre), que havia estat adoptat com a successor per Kukkuni, i es va restablir l'amistat entre els dos estats.
La guerra civil entre Mursilis III i Hattusilis III va produir, de fet, la independència de Wilusa, però al final del regnat d'Hattusilis III ja tornava a ser aliada de l'Imperi Hitita.

## Referències

* ↑ Bernabé, Alberto (ed.). Historia y leyes de los hititas: textos del Reino Medio y del Imperio Nuevo. Tres Cantos (Madrid): Akal, 2004, p. 262-263; 295-297. ISBN 9788446022534.

## Bibliografia

* Latacz, Joachim. Wilusa (Wilios/Troia).(en anglès)
# Villabraz

Villabraz és un municipi de la província de Lleó a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Esla-Campos.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 212 | 176 | 147 | 139 |
# Carventum

Carventum (en llatí: Carventum en grec antic: Καρούεντον) va ser una antiga ciutat del Latium, esmentada per Dionís d'Halicarnàs com una de les trenta ciutats que formaven part de la Lliga Llatina.
No surt en cap més menció a la història, i segurament va ser destruïda pels eques o pels volscs. Es menciona una fortalesa de molta consideració, anomenada Arx Carventana que va tenir importància durant les guerres dels romans amb els eques. Els eques la van ocupar i els romans la van recuperar, però en una segona ocupació els romans no van poder entrar-hi, tot i els grans esforços que en van fer els cònsols l'any 409 aC. No se sap si va tornar a mans dels romans.
Per les descripcions que es coneixen segurament era a la vora del mont Algidus, però no se sap el lloc precís on estava situada.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Carventum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 juny 2023].
# Lyncourt

Lyncourt és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 4.268 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lyncourt tenia 4.268 habitants, 1.913 habitatges, i 1.126 famílies. La densitat de població era de 1.328,9 habitants/km².
Dels 1.913 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,8% hi vivien parelles casades, en un 12,5% dones solteres, i en un 41,1% no eren unitats familiars. En el 34,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 22,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.774 $ i la renda mediana per família de 42.105 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.044 $ mentre que les dones 25.205 $. La renda per capita de la població era de 18.482 $. Entorn del 6,1% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lyncourt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lyncourt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# São Paulo (desambiguació)

«Sao Paulo o São Paulo» té aquests significats:
* Toponímia:
** São Paulo, ciutat del Brasil
** Estat de São Paulo, estat del Brasil
** Aeroport Internacional de São Paulo-Guarulhos
** Regió Metropolitana de São Paulo
** São Pedro e São Paulo arxipèlag format per un conjunt de petites illes rocoses a la part central de l'oceà Atlàntic
* Organitzacions:
** Universitat de São Paulo
** São Paulo Futebol Clube, club de futbol de la ciutat brasilera de São Paulo
* Esdeveniments:
** Biennal de São Paulo, exposició internacional d'art modern
** Biennal internacional del llibre de São Paulo, esdeveniment cultural promogut per la Cambra Brasilera del Llibre
** Torneig Rio-São Paulo, competició futbolística brasilera disputada entre clubs dels estats de São Paulo i Rio de Janeiro
** Torneig de Sao Paulo, torneig de tennis que es disputa anualment sobre terra batuda
* Miscel·lània:São Paulo (1909)
# Pas de Roca

El Pas de Roca és un pas situat a 593,7 metres d'altitud del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic municipi de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà, en l'àmbit del poble de Cellers. És damunt la riba esquerra del barranc del Bosc en el tram més engorjat d'aquest barranc, al nord-oest del Pas d'Agustí, al sud del Pas de l'Ós i a ponent del Corral d'Agustí. És també a ponent del Clot de les Arboceres.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya