OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abu Safyan

Abu-Safyan fou un llegendari rei d'Al-Bara, una ciutat del Djabal al-Zawiya al nord d'Apamea i a l'oest de Maarat an-Numan. Segons la tradició el fill del califa Abu-Bakr as-Siddiq, Abd-ar-Rahman, estimava la filla d'Abu-Safyan, Ilhayfa o Luhayfa. Abu-Bakr va ordenar a Abu-Safyan d'adoptar la religió musulmana, i aquest s'hi va negar i es va iniciar el combat. Els campions de l'islam, Úmar i Khàlid ibn al-Walid, cridats per l'arcàngel Gabriel, van acudir i van derrotar Abu-Safyan que va morir, i tot el país va passar al califat.

## Referències

* ↑ Houtsma, Martinus Theodorus. «Abu Safyan». A: E.J. Brill's First Encyclopaedia of Islam, 1913-1936 (en anglès). vol.9. Brill, 1987, p.103. ISBN 9004082654.
# Aelia

Aelia va ser el nom genèric d'unes lleis de l'antiga Roma aprovada al final del segle vi aC que junt amb la Lex Fufia, donaven als magistrats la obnunciatio o poder per impedir o dissoldre els comicis després de l'observació dels auguris si aquestos eren desfavorables.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 48-49.
# Johannes Van Rensburg

Johannes Frederik Janse Van Rensburg (conegut com a Hans) (Winburg, Estat Lliure d'Orange 24 de setembre de 1898 - Ciutat del Cap, 25 de setembre de 1966) fou un polític sud-africà, líder de l'Ossewabrandwag.
Era membre d'una família lleial a l'Imperi Britànic, i es graduà en alemany a la universitat de Stellenbosch el 1930. El 1924 fou secretari privat de Tielman Roos, ministre de justícia de James Barry Munnick Hertzog, de manera que el 1933 fou secretari de justícia i el 1936 administrador de l'Estat Lliure d'Orange.
El 1934 també va ocupar alguns càrrecs militars i el 1936 formà part de la delegació sud-africana als Jocs Olímpics d'Estiu, 1936 a Berlín, on la seva admiració pel nacional-socialisme li va fer exclamar Hitler is ein heiliger (Hitler és un sant). El 1941 va dimitir en el càrrec d'administrador i passà a liderar els Ossewabrandwag (Bandes de sentinelles dels carros de bous), grup paramilitar fundat el 1939 i considerat per Oswald Pirow com força de xoc dels afrikaner. El va dirigir fins al 1952 i va tenir especial cura dels Stormjaers, força de xoc de la que en formaria part el futur ministre sud-africà Balthazar Johannes Vorster. Va cooperar amb el Partit Nacional Purificat de François Daniel Malan i contactà amb agents nazis a Lourenço Marques (Moçambic).
El 1948 fou líder destacat del Partit Afrikaner, però el seu grup va decaure i el 1952 va dimitir com a cap dels Ossewabrandwag. Va servir en diversos càrrecs administratius i el 1962 es va retirar a una granja fins a la seva mort.

## Referències

* Biographical Dictionary of the Extreme Right Since 1890 edited by Philip Rees, 1991, ISBN 0-13-089301-3
* The Leader of the Ossewa Brandwag web page; info, links
# Clayhatchee

Clayhatchee és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 501 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clayhatchee tenia 501 habitants, 222 habitatges, i 152 famílies. La densitat de població era de 71,1 habitants/km².
Dels 222 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 29,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 29,7% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones hi havia 98 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.156 $ i la renda mediana per família de 34.821 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.354 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 17.959 $. Aproximadament el 15,6% de les famílies i el 20% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Kolos (Adiguèsia)

* Per a altres significats, vegeu «Kolos (Krasnodar)».
Kolos - Колос (rus) - és un khútor de la República d'Adiguèsia, a Rússia. És a 3 km al nord de Ponejukai, a la vora esquerra del riu Aptxas, i a 66 km al nord-oest de Maikop.
Pertany a l'aül de Ponejukai.
# Lola (pel·lícula de 1981)

Lola és una pel·lícula de 1981 del cineasta alemany Rainer Werner Fassbinder.
Es tracta de la segona entrega de l'anomenada Triologia de la BDR (en referència a les sigles no oficials de la Bundesrepublik Deutschland, en català República Federal d'Alemanya), precedida per Die Ehe der Maria Braun (1979) i continuada amb Die Sehnsucht der Veronika Voss (1981).

## Argument

A finals dels anys 1950 la corrupta connivència entre la classe política i empresarial regna a Coburg, una petita i burgesa ciutat de Baviera on es porten a terme tota mena de lucratius negocis de dubtosa legalitat amb els vistiplaus dels dirigents polítics locals, que no tenen dubtes a fer els ulls grossos en ser degudament subornats.
Els negocis entre l'alcalde, el cap de policia, el gerent del banc i Schuckert, un poderós magnat immobiliari, són discutits i aprovats a un bordell local anomenat "Villa Fink". El darrer negoci es veu només amenaçat per l'arribada de von Bohm, un honest urbanista amb fermes conviccions morals que es qüestiona les dubtoses pràctiques dels cacics locals. Això no obstant, també el bon intencionat von Bohm no tarda a ser seduït pels beneficis que la corrupta trama li ofereix.
Von Bohm no recobra el seu sentit de l'honestedat fins que descobreix que la seva admirada Marie-Luise, de la qual s'havia enamorat profundament, no és més que la prostituta que compta amb més bona reputació a la ciutat, coneguda popularment com a Lola i de la qual Schuckert n'és el client més habitual.
Von Bohm decideix aleshores reunir proves per denunciar públicament al corrupte magnat immobiliari. Això no obstant, tothom s'ha beneficiat tant del "miracle econòmic" que viu la ciutat, que ni tan sols la premsa li presta cap mena d'atenció.
Resignat, l'impotent von Bohm s'acaba integrant al sistema i com a recompensa al seu silenci obté a Lola, amb qui s'acaba casant. El matrimoni, però, no fa perdre els hàbits a l'ex-prostituta, que aprofita la primera absència del seu marit per anar-se'n al llit amb Schuckert.

## Repartiment

| Actor / actriu original | Personatge fictici |
| Barbara Sukowa | Lola |
| Armin Mueller-Stahl | Von Bohm |
| Mario Adorf | Schukert |
| Matthias Fuchs | Esslin |

## Premis i nominacions

* 1982. Premis del Cinema Alemany (Deutscher Filmpreis): Guanyadora del Premi a la Millor Interpratació Masculina (per Armin Mueller-Stahl).
* 1982. Premis del Cinema Alemany (Deutscher Filmpreis): Guanyadora del Premi a la Millor Interpretació Femenina per l'actriu Barbara Sukowa.
* 1982. Premis del Cinema Alemany (Deutscher Filmpreis): Guanyadora del Premi Pel·lícula de Plata (Filmband in Silber) a la Millor Pel·lícula.
# Levitànivka

Levitànivka (en (ucraïnès): Левітанівка, en rus: Левитановка, Levitànovka) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 187 habitants. Pertany al districte rural de Pervomàiske.

## Referències

* ↑ «Телефонные коды городов Крыма после присоединения». Предложения по отдыху в Крыму. Arxivat de l'original el 2016-06-05. [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ Приказ Россвязи от 31.03.2014 № 61 «О присвоении почтовых индексов объектам почтовой связи»
# Enric I d'Avaugour

Enric I de Trégor també Enric I d'Avaugour i Enric I de Penthièvre († inicis de 1183), fou comte de Trégor (Guingamp) i de Goëlo de 1137 a 1183.

## Biografia

Era el tercer fill d'Esteve I de Penthièvre i d'Havoisa de Guingamp, i va obtindre el Trégor (amb Guingamp i Goëlo) en la partició de dominis del patrimoni patern. Vers 1144 hauria cedit el domini al seu germà Alan el Negre, i hauria acceptat de no casar.-se, però Alan, que actuava com a senyor o conte el 1145, va morir el 15 de setembre de 1146, i Enric I va recuperar el control. El seu nebot Conan IV de Bretanya el va desposseir del comtat de Guingamp i el Tregor (o Trégor) però li va deixar Goëlo i Avaugour.

### Família i descendència

Es va casar a Mayenne el 19 de setembre de 1151 amb Matilde, filla de Joan I de Vendôme comte de Vendôme, del que va tenir a:
* Enric, nascut i mort el 1152.
* Alan I d'Avaugour el seu successor, després comte de Penthièvre per herència
* Geslin, mort després de 1239, senescal de Goëlo que es va casar amb la vicomtessa de Tonquédec de nom desconegut, sent ancetres de la casa de senyors Coëtmen.
* Conan mort vers 1202/1214.
* Alix, espose de Conan de Léon dit el Breu, vescomte de Léon mort després de 1203.
* Matilde, dama de Plouha, esposa d'Arveu Le Clerc.

## Notes i referències

* ↑ Genealogia.
# Universitat de Buenos Aires

La Universitat de Buenos Aires (UBA) (en castellà: Universidad de Buenos Aires), fundada el 12 d'agost de 1821 a la ciutat de Buenos Aires, és la major universitat de l'Argentina i una de les més prestigioses d'Amèrica, doncs en el Rànquing de Xangai de 2021 estava classificada entre la 201 i la 300 del mon, i la millor considerada d'Argentina.
Com la resta d'universitats nacionals argentines, depèn econòmicament de l'Estat però és autònoma, lliure, laica i gratuïta. En ser autònoma, posseeix el seu propi sistema de govern, format des de la Reforma Universitària de 1918 per representants de professors, estudiants i graduats. La llibertat de càtedra promou que existeixi més d'una que dicti cada matèria, seleccionant els docents a través d'un mecanisme de concurs i avaluació per jurats. L'ensenyament de grau és completament gratuïta sense excepció des de 1949, any en què es va promulgar el Decret 29.337 a través del qual el llavors president Juan Domingo Perón va eliminar la imposició dels aranzels vigents fins al moment.
L'ingrés a la universitat és il·limitat, encara que des de 1985 el primer any de gairebé totes les carreres està constituït pel Cicle Bàsic Comú (CBC), que ha de ser aprovat abans de poder ingressar a la facultat corresponent. Està conformada per tretze facultats, el Cicle Bàsic Comú, el Col·legi Nacional de Buenos Aires, l'Escola Superior de Comerç Carlos Pellegrini, l'Institut Lliure de Segon Ensenyament, l'Escola d'Educació Tècnico-Professional en Producció Agropecuària i Agroalimentària, vuit centres universitaris regionals, el Centre Cultural Ricardo Rojas, l'Editorial Universitaria de Buenos Aires (Eudeba), el Cinema Cosmos, quinze museus i cinc unitats assistencials. L'any 2006 tenia un total de 72 carreres de grau, en les quals dictaven classe 28.490 docents. Prop del 30% de la investigació científica del país es realitza en aquesta institució. Quatre dels cinc guanyadors argentins del Premi Nobel han estat estudiants i professors d'aquesta universitat.

## Referències

* ↑ «2021 Academic Ranking of World Universities» (en anglès). Shanghai Ranking. [Consulta: 31 octubre 2021].

## Vegeu també

* Allá en el setenta y tantos

## Enllaços externs

* Universitat de Buenos Aires - Lloc web oficial
# Agustí Antic de Llorac

Agustí Antic de Llorac (Palma, 1698.1752). Canonge i rector de la Universitat Lul·liana de Mallorca. Predicador i defensor de Ramon Llull.
Canonge de la Seu de Mallorca i rector de la Universitat Lul·liana, en la qual fou catedràtic de teologia i cànons. Va ser consultor i qualificador del Sant Ofici, vicari general dels reials exèrcits, examinador sinodal del bisbat de Mallorca i jutge consultor de l'orde de Sant Joan de Jerusalem. Intervingué en la polèmica entre dominicans i franciscans sobre el culte a Ramon Llull, al costat dels representants de la Ciutat de Mallorca i de l'església mallorquina. Predicador de molta anomenada, deixà publicats alguns sermons. Escriví "Corto diseño de los justos relevantes motivos que tuvo la Ciudad de Palma para el público nacimiento de gracias que llevó al Doctor Iluminado Beato Ramon Llull en ocasión de habernos dispensado una copiosa y deseada lluvia" (1750), en referència a les invocacions a Ramon Llull en el moment de les grans sequeres i fams de 1748-1750 a Mallorca.

## Enllaços externs

* "Corto diseño de los justos relevantes motivos que tuvo la Ciudad de Palma para el público nacimiento de gracias que llevó al Doctor Iluminado Beato Ramon Llull en ocasión de habernos dispensado una copiosa y deseada lluvia"

## Referències

* ↑ «Antic de Llorac, Agustí». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 1. Palma: Promomallorca, p. 193. ISBN 84-8661702-2.
# Vida prehistòrica

La vida prehistòrica es refereix als organismes que han habitat la terra des de l'origen de la vida fa uns 3.800 milions d'anys fins a l'inici de l'època històrica (3500 aC) quan els humans començaren a tenir records escrits.
Durant el curs de l'evolució, noves formes de vida es desenvoluparen i moltes altres formes, com els dinosaures, es van extingir.
La vida prehistòrica evolucionà al llarg d'aquest temps des de simples cèl·lules bacterianes marines a algues i protozous i finalment a formes complexes multicel·lulars com fongs, plantes terrestres, cucs, mol·luscs, crustacis, insectes i vertebrats.
En terminis geològics, els éssers humans evolucionaren molt recentment, fa uns 4 milions d'anys.
Algunes poques espècies de vida prehistòrica, (com el celacant), encara existeixen avui tal com eren abans, fa desenes de milions d'anys, considerant-se autèntics fòssils vivents. Altres criatures, com els taurons, han canviat poc al llarg de milions d'anys.
Això no obstant, la majoria de formes vivents -més del 99 per cent- s'han extingit, i l'únic record seu que queda avui són empremtes de pedra, motlles, o altres fòssils.
# Uraeotyphlus interruptus

Uraeotyphlus interruptus és una espècie d'amfibi sense potes gimnofió de la família Ichthyophiidae que habita els Ghats Occidentals, a l'estat indi de Kerala.
És una espècie subterrània associada a sòls solts. La sèrie tipus es va recollir a una plantació de cautxú, tot i que l'hàbitat natural d'aquesta espècie seria més aviat un bosc perenne humit. Hi ha indicacions que sigui ovípara amb un estadi larvari aquàtic a les rieres.

## Distribució

Només se'l coneix de la localitat tipus, el poble de Xengalam a l'estat de Kerala a l'Índia. Fins ara la taxonomia i distribució en romanen confusos.

## Referències

* ↑ Pillai, R. S.; Ravichandran, M.S.. Gymnophiona (Amphibia) of India : a taxonomic study (en anglès). 2a edició. Kolkata: Zoological Survey of India, 1999. ISBN 81-8171-066-5.
* ↑ Dutta, Sushil; Bhatta, Gopalakrishna; Gower, David; Wilkinson; V. Oommen, Oommen «Chengalam Caecilian Uraeotyphlus interruptus» (en anglès). Llista Vermella de la UICN, 2004. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2004.RLTS.T59654A11976510.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Uraeotyphlus interruptus Pillai and Ravichandran, 1999» (en anglès). Amphibian Species of the World: an Online Reference, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
* ↑ Singaravelan, Natarajan. Rare Animals of India.. Sharjah: Bentham Science Publishers, 2013. ISBN 978-1-60805-485-5.
# Uraeotyphlus menoni

Uraeotyphlus menoni és una espècie d'amfibi gimnofió de la família dels ictiòfids que habita en els Ghats Occidentals, a l'estat de Keralae de l'Índia. Va ser descrict per Nelson Annandale el 1913.

## Distribució

Viu a Cochin, Kottayam i Malabar, Kerala, sud-oest de l'Índia. No s'ha observat cap lloc on seria amenaçada.

## Referències

* ↑ Annandale, Nelson «Some new and interesting Batrachia and lizards from India, Ceylon and Borneo» (en anglès). Records of the Indian Museum, 9, 1913, pàg. 301–307.
* 1 2 Dutta, Sushil; Bhatta, David, Gopalakrishna; Gower, Mark; Wilkinson, Oommen V.; Oommen (en anglès) Llista Vermella de la UICN, 200. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2004.RLTS.T59656A11965158.en.
* ↑ Frost, Darrel R. «Uraeotyphlus menoni Annandale, 1913» (en anglès). Amphibian Species of the World, 2022. DOI: 10.5531/db.vz.0001.
# Greater Carrollwood

Greater Carrollwood és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 33.519 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greater Carrollwood tenia 33.519 habitants, 13.897 habitatges, i 9.158 famílies. La densitat de població era de 1.352,3 habitants/km².
Dels 13.897 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,8% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 10,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.833 $ i la renda mediana per família de 61.223 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.529 $ mentre que les dones 31.200 $. La renda per capita de la població era de 29.107 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greater Carrollwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greater Carrollwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lions Bay

Lions Bay és un llogarret al nord de la ciutat de Vancouver, Colúmbia Britànica, Canadà. Lions Bay és entre la Badia de Horseshoe i Squamish. A uns 30 minuts de distància del centre de la ciutat de Vancouver, depenent del trànsit. Pertany al Gran Vancouver. D'acord amb el cens de població de 2001, es van registrar 1.379 habitants.

## Enllaços externs

* http://www.lionsbay.citymax.com (anglès)
* http://www.lionsbaybc.com Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine. (anglès)
# Johannes Theodoor Henrard

Johannes (o Jan) Theodoor Henrard (* 1881-1974) va ser un botànic agrostòleg i micòleg neerlandès.
Va tenir una producció pròdiga amb 912 registres IPNI de les seves identificacions i classificacions de noves espècies, amb el 80% de la família de Poaceae.

## Honors

* Henrardia C.I.Hubb. 1946 es nomena en el seu honor

## Enllaços externs

* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
# Clayton

«Clayton» té aquests significats:
* Toponímia:
** Clayton (Alabama)
** Clayton (Califòrnia), població del Comtat de Contra Costa (Califòrnia)
** Clayton (Comtat de Los Angeles), despoblat de Califòrnia
** Clayton (Carolina del Nord)
** Clayton (Geòrgia)
** Clayton (Idaho)
** Clayton (Illinois)
** Clayton (Indiana)
** Clayton (Iowa)
** Clayton (Kansas)
** Clayton (Louisiana)
** Clayton (Missouri)
** Clayton (Nou Mèxic)
** Clayton (Nova Jersey)
** Clayton (Nova York)
** Clayton (Ohio)
** Clayton (Oklahoma)
** Clayton (Wisconsin)
* Biografies:
** Adam Clayton (1960), baixista de la banda irlandesa U2
** Jack Clayton (Brighton, 1921 − Slough, 1995), productor, realitzador i guionista britànic
** William Derek Clayton, botànic anglès.
# Koloskí

«Koloskí» té aquests significats:
* Koloskí (Djankoi), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
* Koloskí (Saki), localitat de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Maialen Lujanbio Zugasti

Maialen Lujanbio Zugasti (Hernani, Guipúscoa, 26 de novembre de 1976) és una bertsolari guipuscoana. Fou la primera dona a guanyar el Bertsolari Txapelketa Nagusia (Campionat Nacional de Bertsolaris), l'any 2009.
Llicenciada en Belles arts, l'any 2009 es va proclamar guanyadora del Bertsolari Txapelketa Nagusia, màxima competició del bertsolarisme, i va esdevenir la primera dona guardonada amb aquest premi. La seva victòria va acabar amb l'hegemonia d'Andoni Egaña, el màxim guardonat de la competició, amb quatre triomfs. L'any 2017 va tornar a ser la guanyadora de la txapela en aquesta competició.
Anteriorment, l'any 2003, havia guanyat el campionat de la seva província, Guipúscoa.
Lujanbio ha aportat diverses novetats al bertsolarisme: a més de la creació de noves tonades, destaca pel seu talent a l'hora de fer descripcions cinematogràfiques i crear històries en vers; dota els missatges d'uns detalls molt concrets. Actualment es dedica a la creació artística, tot i que la seva activitat principal és la improvisació oral.

## Referències

* ↑ «Lujanbio Zugasti, Maialen» (en castellà). Auñamendi Eusko Entziklopedia. [Consulta: 28 setembre 2021].
* ↑ "Maialen Lujanbio, campeona de Euskal Herria de Bertsolaris" (Diario vasco, 13 de diciembre de 2009)
# Leif Larsen

Leif Larsen (Odense, 30 de setembre de 1942) va ser un ciclista danès, que va córrer com amateur. Es dedicà al ciclisme en pista on va guanyar una medalla de bronze al Campionat del món en Persecució per equips de 1963. Va competir als Jocs Olímpics de 1960.

## Palmarès

* 1961
** 1r a la Fyen Rundt

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
# Estalella

Estalella és una masia dalt d'un turó proper al poble de la Múnia al terme municipal de Castellví de la Marca (Alt Penedès) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'antic lloc d'Estalella apareix documentat des del 1225, en una donació al monestir de Santes Creus per part de Pere d'Estalella. L'actual masia va ser realitzada per l'arquitecte Antoni Pons i Domínguez en la reforma del conjunt que es feu els anys 1909-1910. Ca l'Estalella és una masia d'origen medieval, reformada en època modernista. Consta de planta baixa, pis i golfes, i té una torratxa de planta circular, destinada a dipòsit de l'aigua. Són elements interessants els arcs ogivals, les finestres esglaonades i un important ràfec, així com la utilització del maó vist, la ceràmica vidriada i el ferro forjat. El celler és cobert amb arcs diafragma, i té portal de pedra tallada. Es poden esmentar també els interiors com a dignes d'interès, amb guixeries barroques i mobles i elements de qualitat.

## Notes

* 1 2 «Masia Estalella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 agost 2015].