OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anna Sofia de Dinamarca

Anna Sofia de Dinamarca - Anna Sophie af Danmark (danès) - (Flensburg, Dinamarca, 1 de setembre de 1647 - palau de Lichtenburg, Prettin, 1 de juliol de 1717) fou electora consort de Saxònia.
Va rebre una bona educació. A més de la seva llengua, el danès, sabia alemany, llatí, francès, castellà i italià. El pare d'Anna Sofia va morir el 9 de febrer de 1670 i va ser succeït com a rei pel seu germà gran, Cristià, amb qui va mantenir una correspondència molt activa i tractar qüestions de política danesa.
El seu marit va morir en 1692 a Tubinga d'una epidèmia, probablement còlera, i va ser enterrat a la catedral de Freiberg. A l'any següent, com ja ho havia intentat abans el seu marit, Anna Sofia va intentar posar fi a la relació amorosa que el seu fill gran, llavors elector Joan Jordi, mantenia amb Magdalena Sibil·la de Neidschutz, amb qui havia estat vivint obertament des de la mort del seu pare. Hi havia el temor que l'amant de Joan Jordi fos una filla del seu pare, fruit de la relació extramatrimonial que mantingué amb Úrsula Margarida de Haugwitz.
Així, Anna Sofia va obligar el seu fill a casar-se amb Elionor Erdmuda de Saxònia-Eisenach, però el matrimoni va resultar un fracàs, ja que Joan Jordi no només va abandonar-la, deixant-la a la residència oficial del príncep elector per estar amb la seva amant a un altre palau, sinó que fins i tot va intentar assassinar-la, per poder-se casar amb Magdalena Sibil·la. Joan Jordi i Magdalena Sibi·la van morir el 1694 de la verola, havent deixat un una filla, Maria Frederica de Rochlitz.

## Família

la filla gran del rei Frederic III de Dinamarca (1609-1670) i Sofia Amàlia de Brunsvic-Lüneburg (1628-1685), Anna Sofia era germana del rei Cristià V de Dinamarca, de la reina consort de Suècia Ulrica Elionor de Dinamarca, i del rei consort de la Gran Bretanya el príncep Jordi de Dinamarca, així com la mare del rei de Polònia August II. El 9 d'octubre de 1666 es va casar a Copenhaguen amb Joan Jordi III de Saxònia (1647-1691), fill del duc Joan Jordi II (1613-1680) i de Magdalena Sibil·la de Brandenburg-Bayreuth (1612-1687). El matrimoni va tenir dos fills:
* Joan Jordi (1668-1694), casat amb Elionor de Saxònia-Eisenach (1662-1696).
* Frederic August (1670-1733), casat amb Cristiana de Brandenburg-Bayreuth (1674-1727); va esdevenir rei de Polònia.

## Enllaços externs

* http://gso.gbv.de/DB=1.28/SET=1/TTL=1/SHW?FRST=1 (alemany)
* https://runeberg.org/dbl/1/0306.html (danès)
# ’Ia Ora ’O Tahiti Nui

’Ia Ora ’O Tahiti Nui és l'himne nacional de la Polinèsia Francesa.
Adoptat per l'Assemblea de la Polinèsia Francesa el 10 de juny de 1993, aquest himne fou creat per Maeva Bougues, Irmine Tehei, Angèle Terorotia, Johanna Nouveau, Patrick Amaru, Louis Mamatui, Jean-Pierre i Pierre Célestin, després que en cedissin els drets d'autor al govern del territori. Normalment l'himne sona en festes del país i en representacions regionals i internacionals a les quals la Polinèsia Francesa participa.

## Lletra

(tahitià)
    ’Ua rahu te atua (i) to’u ’ai’a
    Hono no’ano’a o te motu rau
    Heihei i te pua ri’i au ē
    E firi nape morohi ’ore
    'O ta’u ia e fa’ateniteni nei
    Te Tuoro nei te reo here
    O te hui’a
    ’A hi’i to aroha
    ’Ia ora ’o Tahiti Nui ē
(francès)
    Mon pays est né de Dieu
    Collier d'îles multiples
    Aux délicates senteurs
    Reliées d'une tresse immortelle
    Aujourd'hui je te loue
    Voici que s'élève la voix de tes enfants
    " Répands ton amour "
    Pour que vive Tahiti Nui
# ⊕P

En teoria de la complexitat, la classe de complexitat ⊕P (pronunciada "P paritat") és el conjunt dels problemes de decisió que poden ser resolts amb una màquina de Turing no determinista en temps polinòmic, on la condició d'acceptar és que el nombre de camins de computació sigui senar.
També es pot definir com la classe de problemes de decisió que resolt una màquina de Turing no determinista i que:
* si el nombre de camins és senar, la resposta es SI
* si el nombre de camins és parell, la resposta es NO
La classe ⊕P és una classe comptadora, i es pot veure com trobar el bit menys significatiu de la resposta del problema corresponent a la classe #P. El problema de trobar el bit més significatiu és a la classe PP.

## Relació amb d'altres classes

Pel teorema de Toda se sap que P$^{PP}$ conté la classe PH, però no se sap si P$^{⊕P}$ si conté NP. Però la primera part del teorema mostra que BPP$^{⊕P}$ conté a PH.
El problema d'isomorfisme de grafs està dins de la classe ⊕P.

## Referències

* ↑ Papadimitriou, Christos H.; Zachos, Stathis K. Two remarks on the power of counting. Berlin/Heidelberg: Springer-Verlag, p. 269–275. DOI 10.1007/bfb0036487. ISBN 3540119736.
* ↑ «Complexity Zoo:Symbols - Complexity Zoo» (en anglès). Arxivat de l'original el 2018-01-19. [Consulta: 3 desembre 2018].
* ↑ Fortnow, Lance «A Simple Proof of Toda's Theorem» (en anglès). Theory of Computing, 5, 1, 2009, pàg. 135–140. DOI: 10.4086/toc.2009.v005a007. ISSN: 1557-2862.
# Aulopareia atripinnatus

Aulopareia atripinnatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith, H. M., 1945. The fresh-water fishes of Siam, or Thailand. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 188: i-xi + 1-622, Pls. 1-9.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 «Aulopareia atripinnatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
# Aulonocara stuartgranti

Aulonocara stuartgranti és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* 1 2 «Aulonocara stuartgranti» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Ćwikła

La ćwikła és una amanida típica de la cuina polonesa i ucraïnesa. Està feta a partir de remolatxa ratllada i rave rusticà, amb sucre, sal, suc de llimona i de vegades alcaravia, poma, vi sec, clavell i julivert molt. La primera recepta polonesa de ćwikła es va descriure al seu llibre de 1567 Żywot człowieka poczciwego (La vida d'un home honest) de l'escriptor MMikołaj Rej.
És un condiment molt típic de plats de carn o peix. De vegades s'afegeix crema agra.

## Referències

* ↑ Paweł Lis, 2009 стр. 13
* ↑ Цвикли

## Bibliografia

* Paweł Lis: Kuchnia Słowian. O żywności, potrawach i nie tylko. Kraków: Libron, 2009. ISBN 978-83-7396-839-4.
# Cyril Lemoine

Cyril Lemoine (Tours, 3 de març de 1983) fou un ciclista francès, professional des del 2004 fins al 2022 degut a la desaparició de l'equip B&B Hotels-KTM. En el seu palmarès no destaca cap victòria important, però en l'edició del Tour de França de 2014 liderà la classificació de la muntanya durant les primeres etapes després de formar part d'una escapada de la 2a etapa.

## Palmarès

* 2004
** Vencedor d'una etapa del Tour del Tarn-et-Garonne

### Resultats al Tour de França

* 2009. 144è de la classificació general
* 2012. 136è de la classificació general
* 2013. 112è de la classificació general
* 2014. 110è de la classificació general
* 2016. 137è de la classificació general
* 2017. 128è de la classificació general
* 2021. Abandona (1a etapa)
* 2022. 113è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. 134è de la classificació general
* 2008. 100è de la classificació general
* 2015. 61è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Cyril Lemoine (B & B Hotels - KTM) va prendre sa retraite» (en francès). L'Équipe, 19-12-2022. [Consulta: 21 desembre 2022].
* ↑ Rabadan, Albert «Nibali dona el primer cop entre els favorits al Tour guanyant Sheffield». Ara, 06-07-2014 [Consulta: 7 juliol 2014].
* ↑ «Nuevo rey de la montaña». Marca, 07-07-2014 [Consulta: 9 juliol 2014].

## Enllaços externs

* Web Oficial
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Fotogramas de Plata 2017

La 68a cerimònia de lliurament dels Fotogramas de Plata 2017, lliurats per la revista espanyola especialitzada en cinema Fotogramas, va tenir lloc el 26 de febrer de 2018 a la discoteca Joy Eslava de Madrid. Fou presentada per Anabel Alonso.

## Candidatures
### Millor pel·lícula espanyola

| Pel·lícula | Director | Resultat |
| Estiu 1993 | Carla Simón | Guanyadora |

### Millor pel·lícula estrangera

| Pel·lícula | Director | Resultat |
| Dunkerque | Christopher Nolan | Guanyadora |

### Tota una vida

| Intèrpret | Resultat |
| Ángela Molina | Guanyadora |

### Millor actriu de cinema

| actriu | Pel·lícula | Resultat |
| Juana Acosta | Perfectos desconocidos | Guanyadora |
| Nathalie Poza | No sé decir adiós | Candidata |
| Maribel Verdú | Abracadabra | Candidata |

### Millor actor de cinema

| Actor | Pel·lícula | Resultat |
| David Verdaguer | Estiu 1993 | Candidat |
| Javier Gutiérrez | El autor | Guanyador |
| Antonio de la Torre Martín | Abracadabra | Candidat |

### Millor actor de televisió

| Actor | Sèrie de televisió | Resultat |
| Eduard Fernández | La zona | Candidat |
| Alejo Sauras | Estoy vivo | Guanyador |
| Pedro Alonso | La casa de papel | Candidat |

### Millor actriu de televisió

| Actriu | Sèrie de televisió | Resultat |
| Malena Alterio | Vergüenza | Guanyadora |
| Ana Belén | Traición | Candidata |
| Blanca Portillo | Sé quién eres | Candidata |

### Millor actriu de teatre

| Actriu | Muntatge | Resultat |
| Núria Espert | Incendios | Guanyadora |
| Carmen Machi | La autora de las Meninas | Candidata |
| Marina San José | El test | Candidata |

### Millor actor de teatre

| Actor/Companyia | Muntatge | Resultat |
| Ernesto Alterio | Troyanas | Candidat |
| Luis Merlo | El test | Guanyador |
| José Luis García Pérez | El cartógrafo | Candidat |

### Millor sèrie espanyola segons els lectors

| Intèrpret | Resultat |
| La zona | Candidata |
| Estoy vivo | Candidata |
| La casa de papel | Guanyadora |

### Millor pel·lícula espanyola segons els lectors

| Intèrpret | Resultat |
| Perfectos desconocidos | Candidata |
| Estiu 1993 | Candidata |
| La llamada | Guanyadora |

## Referències

* ↑ Javier Gutiérrez ('El autor'), 'La llamada' y Alejo Sauras ('Estoy vivo'), de RTVE, premiados en los Fotogramas de Plata 2017, rtve.es, 27 de febrer de 2018
* ↑ Javier Gutiérrez y Juana Acosta, premios 'Fotogramas de Plata' como mejores actores del cine español, Europa Press, 27 de febrer de 2018

## Vegeu també

* Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics de 2017
* 62a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* XXXII Premis Goya
* V Premis Feroz
* XXVII Premis de la Unión de Actores
* XXVII Premis Turia
* Premis Gaudí de 2018
* XXIII Premis Cinematogràfics José María Forqué

## Enllaços externs

* Consulta dels Fotogramas de Plata de l'any a l'IMDB
* Fotogramas de Plata 2017 a la revista Fotogramas
# Ammocrypta pellucida

Ammocrypta pellucida és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes present a Amèrica del Nord. Els mascles poden assolir els 8,4 cm de longitud total.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall, 2000
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició, Nova York, Estats Units, John Wiley and Sons, 1994
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991, Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres, Macdonald. 1985
# José Castillo

José Castillo o José del Castillo és el nom dels següents personatges:
* José del Castillo Sáenz de Tejada (Alcalà la Real, 1901 - Madrid, 1936), militar espanyol
* José del Castillo (pintor) (Madrid, 1737-1793), pintor espanyol
* José Antonio Castillo Barragán, conegut com a Castillo (Granada, Andalusia, 1970), futbolista andalús que jugava de migcampista
* José Carlos Castillo García-Tudela (Cartagena, 1908 - Bogotà, 1981), futbolista murcià instal·lat a Catalunya
* Carlos José Castilho (Rio de Janeiro, 1932 - Rio de Janeiro 1987), futbolista brasiler
# José Castelló Guasch

José Castelló Guasch (Formentera, 1925) és un patró navilier i home de mar formenterer. Començà a navegar als 17 anys com a marí de l'Armada. Més tard, va començar a treballar amb vaixells de cabotatge a vela i va treballar a la primera empresa naviliera de Formentera. És considerat com un dels primers patrons de les barques que connectaren les illes d'Eivissa i Formentera.
Després de treballar en altres companyies, l'any 1971 és contractat per la Marítima de Formentera, companyia local, actual Mediterránea Pitiusa. Ha estat el patró de vaixells mítics com el Río Mondeo, La Joven Dolores i Illa de Formentera, en el qual es jubilà. Fou el primer patró que, a més de transportar mercaderies entre Eivissa i Formentera, va traslladar passatgers. El 2007 va rebre el Premi Ramon Llull.
# Ciutat Nezahualcóyotl

* Aquest article tracta sobre una ciutat de l'estat de Mèxic. Vegeu-ne altres significats a «Nezahualcóyotl».
Ciutat Nezahualcóyotl és una ciutat de l'estat de Mèxic, adjacent a la frontera oriental del Districte Federal (la ciutat de Mèxic) i és, per tant, una de les poblacions integrants de l'àrea metropolitana de la ciutat de Mèxic. És, a més, la ciutat capçalera del municipi homònim. El 2005, tenia una població aproximada d'1.140.000 habitants, fent-la una de les ciutats més poblades de Mèxic, i el segon municipi més poblat de l'estat de Mèxic i de l'àrea metropolitana de la ciutat de Mèxic, després del municipi d'Ecatepec de Morelos.
La ciutat es fundà al començament del segle xx, sobre el dessecament del llac de Texcoco. La manca d'infraestructures propicià les condicions insalubres del municipi, per la qual cosa el govern intervingué el 1958, i el 1963 conformà el municipi de Nezahualcóyotl. La població va créixer exponencialment, a causa de la seva proximitat amb la ciutat de Mèxic. Es conformà com a centre manufacturer de l'estat de Mèxic i suburbi industrial i residencial—majoritàriament de renda baixa—de l'àrea metropolitana de la ciutat de Mèxic.

## Referències i enllaços externs

* Nezahualcóyotl ciudad. MSN Encarta en Español. [Data d'accés: 9 de maig de 2009]
* «Ciutat Nezahualcóyotl». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Ajuntament del municipi de Nezahualcóyotl, en castellà
# Joan Lorente i Costa

Joan Lorente i Costa (Barcelona, 1943 – Barcelona, 11 de setembre de 1990) fou un escriptor, crític de cinema i docent català que dirigí el Festival de Cinema de Barcelona des de 1987 fins a la seva mort l'any 1990.
Fou professor titular de l'Escola de Magisteri i col·laborador del Departament de Cinema de la Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona.
Crític de cinema del diari Avui i col·laborador de la revista Fotogramas, publicà els llibres Conèixer el cinema”, “El cinema a l'escola” i “Espectacle, amor i martiris al cinema de romans”, i va realitzar una sèrie de televisió educativa anomenada “Taller d'Imatges”.

## Referències

* Gran enciclopèdia catalana, Joan Lorente i Costa. [Consulta: 3 març 2020]
* Vilaweb, Deu anys sense Joan Lorente. [Consulta: 3 març 2020]
# Ramon Riu i Vendrell

Ramon Riu i Vendrell (Solsona, s. XIX - dècada de 1940) fou un polític català, president de la Diputació de Lleida.
Membre d'una família de tradició republicana, es va establir a Cervera en la dècada del 1870, on va exercir d'advocat, fou un dels líders del republicanisme local des de 1880 i lluità a la tercera guerra carlina. En 1888 fou escollit diputat provincial pel districte Cervera-Solsona, i fou secretari de la Diputació el 1891-1892. Representant de la línia política possibilista d'Emilio Castelar y Ripoll, fou derrotat a les eleccions de 1892. fou novament escollit a les eleccions locals de 1905. Va formar part de la Fusió Republicana i de la Unió Republicana de Nicolás Salmerón, amb la que posteriorment es va integrar en la Unió Federal Nacionalista Republicana (UFNR), de la que en formà part de l'Assemblea Constitutiva el 24 d'abril de 1910. Tot i donar suport al projecte de Solidaritat Catalana, les males relacions entre els lligaires i republicans cerverins el van empentar a presentar-se en solitari a les eleccions provincials de 1909, assolin novament acta de diputat. A les eleccions de 1913, 1917 i 1921 va renovar l'acta de diputat com a republicà independent, cosa que li va permetre formar part de la Mancomunitat de Catalunya, participant en la comissió Permanent d'Obres Públiques. Fou un dels pioners en l'explotació hidroelèctrica dels Pirineus. També fou vicepresident de la Diputació de Lleida sota el mandat de Josep Maria Espanya i Sirat i president de la diputació entre 1923 i 1924.
Durant la dictadura de Primo de Rivera va ser perseguit i empresonat. Tot i que acollí bé la proclamació de la República Catalana de Francesc Macià, es va anar allunyant d'ERC i es va apropar al Partit Republicà Radical. Es va presentar a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1932 com a cap del Front Proporcionalista de Catalunya, però només va aconseguir 23.257 vots i no fou escollit. Apartat de la política, va continuar exercint com a advocat. Es desconeix el seu parer durant la guerra civil espanyola i tampoc se sap el lloc i data de la seva defunció.

## Referències

* ↑ Riu i Vendrell, Ramon a diputatsmancomunitat.cat
# Reial Institut d'Estudis Asturians

El Reial Institut d'Estudis Asturians o RIDEA (en asturlleonès, Real Institutu d'Estudios Asturianos) és un organisme públic cultural de la comunitat autònoma del Principat d'Astúries que depèn de la Diputació i està subordinat al Patronat Jsé Mª Cuadrado del CSIC. Els objectius d'aquesta entitat són: la recerca, el foment i l'orientació dels treballs i estudis relatius al patrimoni científic, cultural i artístic del Principat d'Astúries i el foment de la cooperació dels organismes públics de la comunitat autònoma i les institucions culturals, grups socials i centres asturias d'Espanya i l'estranger per a investigar i divulgar la cultura de la regió.

## Història

L'interès per a constituir aquesta entitat va nàixer amb l'Acord de la Diputació en sessió de 2 de juny de 1945. Es creà formalment l'ens el 10 d'octubre de 1945, quan els estatuts foren aprovats. Els estatuts de l'entitat foren modificats amb el pas del temps.
La LLei 7/1988, de 5 de desembre, modificà aquests estatuts, reorganitzant l'institut. El 8 de febrer de 1992, el Rei d'Espanya li va concedir el títol de Reial.

## Òrgans de govern

L'institut té els següents òrgans de govern:
* Director: Elegit pel Consell General i és responsable del funcionament de l'institut. És assistit per un subdirector.
* Consell General: Òrgan col·legiat suprem. Format pel Director i 49 membres numerarirs, dels quals 20 en són permanents (elegits pel Consell General) i 21 representants d'institucions que els designa (Universitat d'Oviedo, Col·legis Professionals, Junta General del Principat d'Astúries, Consell de Comunitats Asturianes, Acadèmia de la Llengua Asturiana i Fundacions privades de cultura, Acadèmies i Assosiacions culturals). S'afegeixxen els membres d'honor, emèrits i corresponents amb veu i sense vot.
* Junta Permanent: Coordina i activa les funcions de l'institut. Formada pel Director (com a president), el Subdirector (com a Vicepresident), els Presidents de les Comissions d'Estudi i dels Centres d'Investigació, elegits entre els membres de nombre permanents, i el Secretari General.
* President d'Honor: Felip de Borbó i Grècia
* President Nat: el conseller de Cultura

## Referències

* 1 2 3 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 360. ISBN 84-930048-0-4.

## Enllaços externs

* Real Instituto de Estudios Asturianos
# Jon Einar Bergsland

Jon Einar Bergsland (Kristiansand, 24 d'agost de 1981) va ser un ciclista noruec, professional fins al 2013.

## Palmarès

* 2012
** Vencedor d'una etapa al Sibiu Cycling Tour

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Joan VII

Joan VII és el nom dels següents personatges:
* Papa Joan VII, Papa de Roma (705 - 707)
* Joan VII Paleòleg, emperador romà d'Orient durant cinc mesos el 1390
* Joan VII de Jerusalem, patriarca de Jerusalem del 964 al 966
* Joan de Wallenrode (1370, Wasserknoden - 1419, Alken), arquebisbe de Riga (1393 - 1418) i príncep-bisbe del principat de Lieja
# Joan VIII (antipapa)

Joan VIII es considera un antipapa de l'Església Catòlica Romana durant l'any 844. A la mort del papa Gregori IV (25 de gener del 844), el populatxo de Roma va declarar Joan, un diaca sense vincles coneguts amb l'aristocràcia, com successor seu. Prengueren el Palau del Laterà i allà l'entronitzaren. Tanmateix, l'aristocràcia laica escollí com a papa l'ancià, d'ascendència noble l'arxipreste Sergi, aquest expulsà Joan del Laterà, i ràpidament esclafà l'oposició. La consagració del Papa Sergi fou immediata, sense esperar la ratificació imperial de la cort franca. Tot i que alguns dels seus seguidors volgueren matar a Joan per intentar assumir el papat, Sergi intervingué per salvar la seva vida i Joan fou confinat a un monestir. A partir d'aquí no apareix cap altra notícia de Joan.

## Vegeu també

* Eleccions papals abans del 1059

## Referències

* ↑ John. 3. Oxford University Press, 2015. ISBN 9780191795459.

## Bibliografia

* Liber Pontificalis, ed. L. Duchesne (París, 1886–92). Una col·lecció de biografies papals de St. Pere a Pius II (m. 1464), compilada en la seva primera redacció a mitjans del segle VI i ampliada posteriorment. Mentre molt del material encarnat, especialment en la secció inicial, és apòcrifa, l'obra en general es basa en fonts valuoses, i tot i que sovint és esbiaixada és indispensable per la història del papat.
* P. Jaffé, Regesta Pontificum Romanorum ab condita Ecclesia ad Annum post Christum natum MCXCVIII, 2nd edn. by G. Wattenbach (Leipzig, 1885–8; photo-repr. Graz, 1956)
* P. Levillain (ed.), The Papacy: An Encyclopedia (Londres i Nova York, 2002)
* Enciclopedia cattolica (Ciutat de Vaticà, 1949–54)