OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pacoros d'Armènia

Pacoros o Pakoros, Pocoros o Bakur, (en armeni Բակուր, en grec antic Πάκορος) va ser rei d'Armènia de l'any 161 al 163.
Era un príncep part i el rei Vologès III de Pàrtia que va expulsar al rei Sohemus d'Armènia, senador i cònsol de Roma el va posar al tron. Després d'un primer intent romà de restablir a Sohemus l'any 162, on Sedaci Severià va ser derrotat a Elegeia, i es va suïcidar. L'atac es va repetir a l'any següent, el 163, sota la direcció del general Marc Estaci Prisc, que va ocupar Artaxata, va fer fugir a Pacoros i va restablir a Sohemus. Artaxata va ser destruïda i substituïda per una nova ciutat no gaire lluny anomenada Cenèpolis, dissenyada per l'arquitecte Suides, i que podria correspondre a Valarshapat (segons Moisès de Khoren); allí es va instal·lar una guarnició romana. Probablement no era el mateix rei que Aureli Pacoros, que hauria regnat abans que Sohemus, si bé la qüestió és discutida.

## Referències

* ↑ Hovannisian, Richard G. (ed.). The Armenian people from ancient to modern times vol. 1: The dynastic periods: from antiquity to the fourteenth century. Nova York: St. Martin's Press, 2004, p. 70. ISBN 9781403964212.

## Bibliografia

* René Grousset, Histoire de l'Arménie des origines à 1071. Paris: Payot, 1947.
# Harmony (Minnesota)

Harmony és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 1.080 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Harmony tenia 1.080 habitants, 477 habitatges, i 299 famílies. La densitat de població era de 365,8 habitants per km².
Dels 477 habitatges en un 24,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 34,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 21,2% entre 25 i 44, un 22,6% de 45 a 60 i un 30,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.260 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.188 $ mentre que les dones 22.768 $. La renda per capita de la població era de 16.859 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Harmony». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Harmony». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Cèsar I Gonzaga

Cèsar I Gonzaga (1530 – Guastalla, 15 de febrer del 1575) fou el segon comte de Guastalla, després de succeir el seu pare el 1557, i duc d'Amalfi.

## Biografia

Cèsar era fill del comte de Guastalla Ferran I i de la seva esposa Isabel de Càpua. De la seva mare va heretar el títol de duc d'Amalfi. Els altres títols que va heretar van ser: duc d'Ariano i príncep de Molfetta.
El 21 de maig del 1558 fou nomenat comandant en cap de les tropes espanyoles destinades a la Llombardia pel rei Felip II.
El 12 de març del 1560 es va casar amb Camil·la Borromeo, germana de sant Carles Borromeo i neboda de Giovanni Angelo de Mèdici, que feia poc havia estat nomenat papa Pius IV.
Cèsar Gonzaga fou membre d'un cercle literari pontifici anomenat Accademia delle Notti Vaticane, que es reunia a la Vil·la Pia, situada dins el Vaticà.
Fou un home culte i les seves sales del palau de Màntua, decorades de marbre, bonze, medalles i pintures, actualment ocupades per l'Accademia Virgiliana, eren sovint lloc de trobada de literats i artistes.
A partir del 1567 va instal·lar la seva pròpia cort a Guastalla, on va residir fins a la seva mort. L'encàrrec de la seva casa de Guastalla va ser confiat a l'arquitecte Francesco da Volterra.
Una de les seves famoses amants va ser Diana de Cardona, la qual va trencar per estar amb ell, el compromís que tenia amb Vespasiano I Gonzaga.

## Descendència

Amb la seva esposa Camil·la Borromeo va tenir dos fills:
* Margarida (1562-1618), duquessa de Sabbioneta;
* Ferran (1563-1630), duc de Guastalla.
Va tenir una filla il·legítima anomenada Hipòlita.

## Referències

* ↑ Chiusole, Antonio. italià. La genealogia delle case piu illustri di tutto il mondo. J. B. Recurti, 1743, p. 582.
* ↑ Bartoli i Canova, 2000, p. 12.
* ↑ Betoni i Tagliavini, 1985, p. 57.
* ↑ Sala, 1858, p. 441.
* ↑ Bartoli, 2001, p. 15.
* ↑ Bazzotti, Ferrari i Mozzarelli, 1993, p. 84.

## Bibliografia

* Bartoli, Eugenio. Il Palazzo Gonzaga di Guastalla: ducale, regio, imperiale, 1521-2001 : la residenza dei signori, il palazzo dei sovrani, il mutato rapporto con la città. Associazione guastallese di storia patria, 2001.
* Bartoli, Eugenio. Archivio storico per gli antichi stati guastallesi, Volum 6, 2000.
* Bazzotti, U; Ferrari, D; Mozzarelli, C. Vespasiano Gonzaga e il ducato di Sabbioneta: atti del Convegno, Sabbioneta-Mantova, 12-13 ottobre 1991. Accademia Nazionale Virgiliana di Scienze Lettere ed Arti, 1993.
* Betoni, Cinzia. Il tempo del Gonzaga. Amministrazione provinciale di Reggio Emilia e l'Istituto per i beni artistici, culturali e naturali della Regione Emilia-Romagna, 1985.
* Sala, Antonio. Biografia di san Carlo Borromeo. Besozi, 1858.
# Llau dels Mallols (Puigverd)

La llau dels Mallols és una llau del Pallars Jussà que discorre pels termes de Tremp (antic terme de Fígols de Tremp) i Castell de Mur (antic terme de Mur).
Es forma al sud de la Casa Blanca, des d'on davalla cap al sud fent ziga-zagues, fins a ajuntar-se amb el barranc de Fórnols per tal de formar la llau del Rengat. A la meitat del seu recorregut es produeix el canvi de terme municipal.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Flavoperla

Flavoperla és un gènere d'insectes plecòpters pertanyent a la família dels pèrlids que es troba a Àsia.

## Taxonomia

* Flavoperla biocellata (Chu, 1929)
* Flavoperla dao (Stark & Sivec, 2008)
* Flavoperla hagiensis (Okamoto, 1912)
* Flavoperla hatakeyamae (Okamoto, 1912)
* Flavoperla hmong (Stark & Sivec, 2008)
* Flavoperla lineata (Uchida, 1990)
* Flavoperla lucida (Klapálek, 1913)
* Flavoperla okamotoi (Zhiltzova, 1979)
* Flavoperla ovalolobata (Wu, C.F., 1948)
* Flavoperla pallida (Stark & Sivec, 2008)
* Flavoperla thoracica (Okamoto, 1912)
* Flavoperla tobei (Okamoto, 1912)

## Referències

* ↑ Chu, 1929. China J. 10:90.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Arctos (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:333.
* Stark & Sivec, 2008. New Vietnamese species of the genus Flavoperla (Chu) (Plecoptera: Perlidae). Illiesia 4(5):59-65.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.

## Enllaços externs

* Perlidae Species Listing (anglès)
# Selina Chönz

Selina Chönz (Samedan, Suïssa, 4 d'agost de 1910 - íd., 17 de febrer de 2000) fou una autora suïssa de llibres infantils en romanx engiadinès. El seu llibre més conegut és Uorsin (1945) (en alemany, Schellen-Ursli; «una campana per a en Ursli»), amb il·lustracions d'Alois Carigiet.

## Vida

Selina Chönz va ser filla d'un impressor alemany, Anton M. Meyer. Va estudiar a Berna com a professora d'educació infantil amb el mètode Montessori. Va fer estades lingüístiques a Anglaterra i Itàlia i va ser professora d'educació infantil a Zuoz. Més tard, va anar a Zuric a fer de professora de magisteri. Allà va tenir la idea d'escriure ella mateixa llibres per a nens.
El 1939 es va casar amb l'arquitecte Iachen Ulrich Könz (1899-1980), que va aportar quatre fills al matrimoni; després Selina i Iachen tingueren encara un altre noi, el pintor i dibuixant Steivan Liun Könz (1940-1998). Selina va canviar la grafia del seu cognom de casada, Könz, en Chönz per adaptar-lo a l'engandinès. La família visqué a Guarda fins a 1981 i allà fou on es va crear l'Uorsin.

## Uorsin

La història se situa en un poble engadinès, Guarda. I en ocasió del Chalandamarz, la festa del primer de març que se celebra a l'Engadina i on els nens fan fora l'hivern fent sonar campanes pel poble.
El protagonista, Ursli, només té una campaneta molt petita i els altres nens se'n riuen i no el volen deixar participar en la desfilada. Aleshores se'n recorda de la gran esquella que es guarda en el refugi alpí on pugen els ramats a l'estiu. Emprendrà un viatge perillós enmig de la neu per arribar al refugi. A la caiguda de la tarda, al poble, tothom el busca. Ell tornarà l'endemà al matí, després de passar la nit al xalet, amb la gran esquella i podrà participar en el Chalandamarz com un gran heroi.
Chönz, que coneixia l'obra de Carigiet, li demanà que fes les il·lustracions del seu llibre. En els anys 1940-1945, Carigiet va fer estades a Guarda, d'on va treure idees per a les il·lustracions. Per exemple, la casa veïna de Chönz, la Chasa 51, va servir com a imatge per a la casa d'en Ursli en el llibre.
Del llibre se'n vengueren més d'un milio d'exemplars, en les traduccions alemanya i a altres llengües. No ha estat traduït al català. Se n'han fet també adaptacions filmades.

## Publicacions
### Literatura infantil

* Uorsin (1945) "Una campana per a en Ursli"
* Flurina (1952)
* La naivera (1957) "La gran nevada"; els tres, il·lustrats per Alois Carigiet.

### Narracions

* La chastlauna (1940)
* Il purtret da l'antenat (1943)
* La scuvierta da l'orma (1950)

## Referències

* ↑ «Chönz, Selina» (en alemany). Historischen Lexikons der Schweiz. HLS (Lèxic històric de Suïssa). Acadèmia Suïssa d'Humanitats i Ciències Socials. [Consulta: 4 juny 2020].

## Enllaços externs

* Cla Riatsch, article al diccionari històric suís (consultable en alemany, francès o italià)
# Economia de Jamaica

L 'economia de Jamaica depèn molt dels serveis, que representen més del 70% del PIB. Lo país té recursos naturals, principalment bauxita, i un clima ideal conducive a agricultura i també turisme. La descoberta de bauxita en els anys 1940 i l'establiment subsegüent de la indústria de transformació de bauxita en alúmina va canviar l'economia de Jamaica de sucre i plàtans. Nels anys 1970, Jamaica hi havia emergit com a dirigent mundial dins exportació d'aquests minerals com inversió estrangera van augmentar.
Debilitat en el sector financer, especulació, i els nivells més baixos d'inversió erosionen confiança en el sector productiu. El govern continua els seus esforços per aixecar deute sobirà nou en local i mercats financers internacionals per tal de conèixer les seves obligacions de deute de dòlar dels EUA, a mop amunt liquiditat per mantenir el tipus de canvi i per ajudar finançar el dèficit de pressupost actual.

## Referències

* ↑ CIA. «The World Factbook». [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ «Jamaica (04/01)». Arxivat de l'original el 4 d’octubre 2015. [Consulta: 11 juny 2015].
# Gordon (Alabama)

Gordon és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 408 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gordon tenia 408 habitants, 144 habitatges, i 108 famílies. La densitat de població era de 48,6 habitants/km².
Dels 144 habitatges en un 41% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 22,2% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 25% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,8% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 22,5% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones hi havia 84,6 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 16.917 $ i la renda mediana per família de 17.708 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.625 $ mentre que les dones 15.536 $. La renda per capita de la població era de 6.795 $. Aproximadament el 30,3% de les famílies i el 39,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Hipati

Hipati és el nom dels següents personatges:
* Hipaci (ca. 340 - ?), prefecte de la ciutat (praefectus urbis) a Roma. Era cunyat de Constanci II.
* Hypatios o Hipaci de Cilícia o el Taumaturg (s.III - ca. 350), bisbe de Gangra (Paflagònia). És venerat com a sant a tota la cristiandat.
* Hipati (? - 532), noble romà d'Orient nebot d'Anastasi I.
# Diables de l'Onyar

Diables de l'Onyar és una colla de diables de Girona fundada el 1988.
L'entitat funciona de forma assembleària a través d'una quinzena de comissions com la creativa, el taller, el càtering i els nous projectes. Preparen els seus espectacles al local de Mas Abella des del 2002. Comencen la temporada al maig, amb les festes de Celrà, i la tanquen amb les Fires de Girona.

## Història

L'entitat va començar quan una quinzena de persones relacionades amb el món ecologista i naturalista van organitzar un correfoc a Girona per denunciar el mal estat del riu Onyar, el que va donar nom a la colla.
En l'inici van comptar amb el suport de Tripijoc, una entitat cultural que des del 1978 es dedica a introduir el foc en espectacles, així com organitzar cercaviles, conferències, xerrades i obres de teatre. Les primeres bèsties de la colla s'inspiraren en l'aigua i el riu i les més recents ho fan en parts del cos humà.
Durant les primeres tres dècades de l'entitat centenars de persones van passar pel col·lectiu i els seus espectacles es van veure a desenes de municipis de Catalunya, i alguns de l'estat espanyol com les Festes del Pilar de Saragossa, d'Europa com Finlàndia, Itàlia i França, i també a Cuba. La seva evolució artística ha donat preu a projectes musicals que se n'han escindit al llarg de la seva història com la Banda del Surdo, que es va dissoldre el 2016, o Bloc Quilombo.
L'entitat va celebrar el 30 aniversari reivindicant la cultura popular durant el pregó de les Fires de Sant Narcís del 2018 amb les paraules de Marta Cornellà, Xavier Escatllar, Xavier Tonietti i Joan Brunet. El mateix any també van ser protagonistes del cartell de les Fires, elaborat per Cristina Culubret. El 2018 l'entitat sumava uns 40 integrants.

## Referències

* 1 2 Vilà, Dani. «Foc d'aniversari - 23 oct 2013». [Consulta: 12 juliol 2019].
* 1 2 3 Girona, Diari de. «Trenta anys encenent els carrers de Girona, Fires de Girona, Diari de Girona» (en castellà). [Consulta: 12 juliol 2019].
* 1 2 Pinilla, Òscar. «Els Diables de l'Onyar, els pregoners de Fires de Girona - 09 oct 2018». [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ «Els tambors de la companyia gironina La Banda del Surdo s'apaguen després de 20 anys». [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ «Els Diables de l'Onyar donen el tret de sortida a les Fires de Sant Narcís amb una “follia de foc” - Ajuntament de Girona». [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ «El cartel de las ferias de Girona homenajea a los Diables de l'Onyar», 17-09-2018. [Consulta: 12 juliol 2019].
# Llau dels Castellots

La llau dels Castellots és una llau del terme de Llimiana, al Pallars Jussà.
Es forma a llevant del Pic del Cogull, des d'on davalla cap al nord-est, rebent l'afluència de la llau de Serrat Cabrer bastant al començament del seu curs. Quan arriba a les envistes de Sant Miquel de Llimiana torç cap al nord, fins que s'aboca en el barranc de Barcedana al bell mig de la Vall de Barcedana, a Estanya, prop de la Font d'Estanya, al nord-est de la Caseta de Plan Pelat i al sud-sud-oest de la Masia del Ton.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Selin Yurtsever

Selin Yurtsever és una jugadora de voleibol, vòlei platja i de neu turca. En la seva carrera de voleibol ha jugat pels clubs com a Galatasaray d'Istanbul, Bursa Büyükşehir Belediyespor i Nilüfer Belediyespor de Bursa, Balıkesir DSİ de Balıkesir, Salihli Belediyespor i Büyükşehirspor de Manisa. En aquest ultim club ha jugat juntament amb la seva germana, Melis Ece Yurtsever, també jugadora de voleibol professional. Selin Yurtsever també juga per a la selecció nacional turca de voleibol platja, generalment com a parella de la turcoxipriota Merve Çelebi.

## Referències

* ↑ https://www.voleybolunsesi.com/content.php?cid=08&id=25808&topic=2%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://m.salihlisektorgazetesi.com/19528/haber/Selin-Yurtsever-Beach-Voleybol-da-sahaya-cikiyor Arxivat 2019-07-07 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.voleybolunadresi.com/selin-yurtsever-manisa-buyuksehir-belediyespor-da/ Arxivat 2019-07-07 a Wayback Machine.
* ↑ https://www.voleybolunsesi.com/content.php?cid=09&id=33869%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ https://www.havadiskibris.com/merve-olimpiyat-yolunda/
# Gran Premi de Suïssa de Motocròs

«Gran Premi de Suïssa de Motocròs» té aquests significats:
* Gran Premi de Suïssa de Motocròs 125cc, celebrat fins al 2001
* Gran Premi de Suïssa de Motocròs 250cc, celebrat fins al 2001
* Gran Premi de Suïssa de Motocròs 500cc, celebrat fins al 2001
* Gran Premi de Suïssa de Motocròs 125, 250 i 500cc, celebrat el 2001
* Gran Premi de Suïssa de MX3, celebrat d'ençà de 2005
# Hiparí (fill de Dió)

Hipparí (en llatí Hipparinus, Ἱππαρῖνος) fou un siracusà fill de Dió de Siracusa.
Quan Dió va abandonar Sicília, Hipparí amb Arete de Siracusa l'esposa de Dió i la germana d'aquest van caure en mans de Dionís el Jove i romania a les seves mans quan Dió va tornar i va assetjar al tirà a la ciutadella d'Ortígia (356 aC). Per aquesta circumstància Dionís va poder iniciar converses secretes amb Dió, que no van portar a cap resultat. Mentre, Hipparí havia estat privat dels luxes als que estava acostumat i finalment es va suïcidar. Timeu de Tauromènion l'anomena Areteu.

## Referències

* ↑ Hipparinus2 A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. Diversos escriptors. Editat per William Smith. 1813-1893.
# Zhao Baofang

    En aquest nom xinès, el cognom és Huang.
Zhao Baofang (Henan, 12 d'agost de 1993) és una ciclista xinesa, especialista en el ciclisme en pista. Va competir a la prova de persecució per equips als Campionat del món de ciclisme en pista de 2015.

## Palmarès en pista

* 2014
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en Persecució per equips (amb Jing Yali, Huang Dongyan i Jiang Wenwen)
** Campiona d'Àsia en Persecució per equips (amb Jing Yali, Huang Dongyan i Jiang Wenwen)
* 2015
** Campiona d'Àsia en Persecució per equips (amb Jing Yali, Huang Dongyan i Jiang Wenwen)

## Referències

* ↑ «2015 Track Cycling World Championships: Entries list». tissottiming.com. [Consulta: 1r febrer 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com
# Serrat del Trist

El Serrat del Trist és una muntanya de 451 metres que es troba al municipi de les Avellanes i Santa Linya, a la comarca catalana de la Noguera.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Alt Krenzlin

Alt Krenzlin és un municipi a l'estat alemany de Mecklemburg-Pomerània Occidental. A la fi del 2013 comptava amb 771 inhabitants. Es troba en una plana arrenosa, regada pels rius Rögnitz i Durchfahrtsbeeke i pel Canal de Ludwigslust i es troba a la regió dita Griese Gegend. El primer esment escrit del nucli de Loosen data del 1363 i d'Alt Krenzlin de 1369. L'actual municipi va ser creat el 1973 per la fusió dels antics municipis de Alt Krenzlin, Neu Krenzlin, Krenzliner Hütte, Loosen i Klein Krams.
A Neu Krenzlin hi havia una masia castral que el 1706 va ser venuda al ducat de Schwerin. El 1748 els senyors van crear una vidrieria, prop d'un pantà del qual s'explotava la torba com a combustible, a l'entorn de la qual els ducs van construir cases per als obrers. La vidrieria va tancar el 1779. No en queden cap traces excepte el nom del barri Krenzliner Hütte (Hütte és alemany per a foneria de vidre o de ferro). La masia castral va ser expropiat el 1945 i s'hi van allotjar refugiats. L'antiga masia va ser transformada el 2004 en residència per a gent gran. Unes cases i antigues masies han sigut llistades com a monument.

## Referències

* ↑ Statistisches Bundesamt – Gemeinden in Deutschland nach Bevölkerung am 31.12.2013
* ↑ Brückner, Gustav A. Wie ist der Grund und Boden Mecklenburgs geschichtet und entstanden?: Ein geognostisch-geologisches Fragment (en alemany). Neu Strelitz i Neu Brandenburg: Ludwig Dümmler, 1825, p. 66.
* 1 2 Consistori d'Alt Krenzlin «§1. Gemeinde und Gemeindegebiet» (pdf) (en alemany). Hauptsatzung der Gemeinde Alt Krenzlin vom 14.05.2007, 2007 (2014), pàg. 1.
* ↑ Administració de l'Amt Ludwigslust-Land «Alt Krenzlin» (pdf) (en alemany). Chronik des Amtes Ludwigslust-Land 2007-2011, 2011, pàg. 40.
* ↑ Llista dels monuments llistats del districte de Ludwigslust, 2008
# Saqueig de Lawrence

El saqueig de Lawrence es va produir el 21 de maig de 1856, quan els activistes pro-esclavisme, dirigits pel xèrif Samuel J. Jones, van atacar i saquejar la ciutat de Lawrence (Kansas), que havia estat fundada per colons anti-esclavisme de Massachusetts, que esperaven per fer de Kansas un "estat lliure". L'incident va alimentar la guerra de guerrilles del Territori de Kansas que més tard es va fer conegut com a "Bleeding Kansas".
El cost humà de l'atac va ser baix: només va morir un membre de la banda proesclavista, i la seva mort va ser casual. Tanmateix, Jones i els seus homes van detenir la producció dels diaris "Free-Stater" Kansas Free State ("Estat Lliure de Kansas") i l'Herald of Freedom ("Herald de Llibertat"), fet que va significar el cessament de la publicació total del primer i que aquest últim trigués mesos a tornar a començar. Els homes pro-esclavistes també van destruir l'hotel Free State i la casa de Charles L. Robinson, qui posteriorment seria el primer governador de l'estat de Kansas (1861-1863).

## Referències

* ↑ Sutton, Robert. Stark Mad Abolitionists: Lawrence, Kansas, and the Battle over Slavery in the Civil War Era. Nova York: Skyhorse Publishing, 2017. ISBN 9781510716513.

## Bibliografia

* Pottawatomie Massacre
* Pottawatomie Massacre
* The Pottawatomie Creek Massacre
* Pottawatomie Killings Arxivat 2017-01-15 a Wayback Machine.
* The Pottawatomie Killings

## Vegeu també

* Pottawatomie Rifles
* Massacre de Pottawatomie
* Bleeding Kansas
* Llei de Kansas-Nebraska