OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lacona (Nova York)

Lacona és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 590 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lacona tenia 590 habitants, 243 habitatges, i 156 famílies. La densitat de població era de 223,3 habitants/km².
Dels 243 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,8% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 27,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 23,4% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.222 $ i la renda mediana per família de 41.111 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.500 $ mentre que les dones 27.955 $. La renda per capita de la població era de 16.418 $. Entorn del 19,3% de les famílies i el 24,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lacona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lacona». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Leda atòmica

Leda atòmica és un quadre del 1949 pintat per Salvador Dalí. Empra la tècnica de l'oli sobre llenç, és d'estil surrealista i les seves mesures són 61 × 45 cm. Es conserva a la Fundació Gala-Salvador Dalí, a Figueres.

## Descripció

Gala, l'esposa de Dalí és representada com Leda, que, segons la llegenda, va ser seduïda pel déu grec Zeus transformat en cigne i va pondre un ou del qual van néixer els dioscurs, Càstor i Pòl·lux, i les germanes Helena i Clitemnestra.
Dalí vol personificar-se en el cigne, però alhora, relaciona Càstor i Pòl·lux com dues ànimes bessones analògicament iguals a Gala i a ell mateix.
Leda està asseguda sobre un alt pedestal, amb els peus sobre petits pedestals flotants, mentre acaricia el cigne volador. En el quadre tot flota, fins i tot el mar flota sobre la sorra i no té contacte amb res, seguint la teoria física intraatòmica.
Entre els objectes que suren hi ha un escaire de fusta, un llibre vermell que pot ser una Bíblia, tres gotes concentrades d'aigua i una closca d'ou, símbol de la vida, molt important per a Dalí.
Cal esmentar el realisme amb què és pintada Gala, de forma gairebé fotogràfica. Igual que el cigne, els quadres de Dalí mostraven des d'aquesta etapa un realisme increïble i molt elaborat.

## Realització

La versió definitiva va ser precedida de diversos estudis amb tinta xinesa i d'una pintura a l'oli del mateix tema que no va arribar a acabar. Amb l'ajuda d'un matemàtic romanès a qui havia conegut a Califòrnia, el príncep Matila Ghyka, Dalí va realitzar complicats càlculs teòrics durant tres mesos que van culminar en la peculiar composició del quadre. La pintura sintetitza segles de tradició matemàtica i simbòlica, especialment pitagòrica. Es tracta d'una filigrana basada en la proporció àuria, però elaborada de manera que l'espectador a simple vista no l'aprecia. En l'esbós de 1947 s'adverteix la precisió de l'anàlisi geomètric realitzat per Dalí basat en el pentagrama místic pitagòric, el qual és un estel de cinc puntes dibuixat amb cinc traços rectes.

## Curiositat

El cigne de Leda també va ser el motiu d'una joia que Dalí va dissenyar per a Gala el 1959 i que va ser feta pel novaiorquès Carlos Alemany.

## Referències

* ↑ De Burca, Jackie. Salvador Dali at Home (en anglès). White Lion Publishing, 2018, p. 113. ISBN 9780711239432.

## Enllaços externs

* Imatge del quadre
* La proporció en el quadre
* Referències mitològiques en l'obra de Salvador Dalí: el mite de Leda
* Teatre-Museu Dalí
# Le Diable noir (pel·lícula de 1905)

Le Diable noir és un curtmetratge mut francès de 1905 dirigida per Georges Méliès. Va ser estrenat per la Star Film Company de Méliès i està numerat del 683 al 685 als seus catàlegs.

## Sinopsi

Un diablr màgic entremaliat salta per dins d'una habitació d'hotel, saltant del llit a la taula i després, de la cadira a un sofà car. Arriba un resident respectable acompanyat per la patrona i el seu marit, i en poc temps comencen a passar coses estranyes. Els mobles es mouen màgicament d'un lloc a un altre i fins i tot desapareixen completament davant dels seus ulls. Al final, el maliciós dimoni es materialitza davant els convidats sorpresos, provocant un gran xoc emocional.

## Producció

Méliès apareix a la pel·lícula com el conviday distingiy de l'hotel. Els efectes especials inclouen tècniques de pirotècnia així com molts escamoteigs; hi ha 61 escamoteigs només en la seqüència de cadira mòbil.
L'estudi del llibre de John Frazer de 1979 sobre Méliès i una guia de l'obra de Méliès de 1981 del Centre national de la cinématographie, tots dos dediquen seccions a Le Diable noir. Els compiladors d'aquest últim llibre informen que semblen existir dues versions diferents de la pel·lícula: la còpia vista per a la seva anàlisi difereix del resum de Frazer en l'esquema argumental, i fins i tot en el nombre de cadires que estan implicades en la seqüència de cadira.
En un article d'abril de 1979 a Cahiers du cinema la directora de cinema Marie-Christine Questerbert va descriure Le Diable noir com un exemple clàssic de la manera de Méliès d'evocar el desordre, creant proliferació a partir de motius visuals simples.

## Referències

* ↑ Malthête, Jacques & Mannoni, Laurent (2008), L'oeuvre de Georges Méliès, Paris: Éditions de La Martinière, p. 349, ISBN 9782732437323
* 1 2 3 Essai de reconstitution du catalogue français de la Star-Film; suivi d'une analyse catalographique des films de Georges Méliès recensés en France, Bois d'Arcy: Service des archives du film du Centre national de la cinématographie, 1981, pàg. 215–216, ISBN 2903053073

## Enllaços externs

* Le Diable noir a YouTube
# Champanhac

«Champanhac» té aquests significats:
* Champanhac (Alta Viena), municipi francès al departament de l'Alta Viena (regió de la Nova Aquitània)
* Champanhac (Cantal), municipi francès al departament de Cantal (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
* Champanhac (Cruesa), municipi de França al departament de la Cruesa (regió de la Nova Aquitània)
* Champanhac (Dordonya), municipi francès al departament de la Dordonya (regió de la Nova Aquitània)
* Champanhac de la Ròcha, municipi francès al departament de la Corresa (regió de la Nova Aquitània)
* Champanhac e la Noalha, municipi francès al departament de la Corresa (regió de la Nova Aquitània)
* Champanhac lo Vielh, municipi francès al departament de l'Alt Loira (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
* Cantó de Champanhac, cantó francès al districte de Nontronh (departament de la Dordonya)
# Clarence (Missouri)

Clarence és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 915 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clarence tenia 915 habitants, 398 habitatges, i 228 famílies. La densitat de població era de 302 habitants per km².
Dels 398 habitatges en un 25,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47% hi vivien parelles casades, en un 8,5% dones solteres, i en un 42,7% no eren unitats familiars. En el 39,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 24,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 23,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.513 $ i la renda mediana per família de 31.397 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.469 $ mentre que les dones 16.518 $. La renda per capita de la població era de 12.970 $. Entorn del 16,1% de les famílies i el 19% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clarence». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clarence». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Ciril Amorós i Pastor

Ciril Amorós i Pastor (Russafa, València, 9 de juliol de 1830 - València, 27 de febrer de 1887) fou un advocat i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Es llicencià en dret a la Universitat de València i des del 1852 va exercir com a advocat. Fou assessor de José Campo Pérez i membre del consell d'administració de la Compañía de Ferrocarriles d'Almansa a Valencia y Tarragona. Al final de la seva vida també fou degà del Col·legi Oficial d'Advocats de València.
Deixeble de Francisco Carbonell Magí, cap del Partit Moderat, fou conseller provincial el 1862-1863 i president del Consell Provincial el 1864. El 1865 fou nomenat governador civil de València, i durant el seu mandat ordenà la demolició de les muralles de València, cosa que facilità l'expansió de la ciutat.
El 1867 fou elegit diputat pel districte de Llíria a les Corts Espanyoles pel Partit Moderat, i s'hi va oposar al cap de govern Luis González Bravo. Durant el Sexenni Democràtic fou un dels més destacats promotors de la restauració borbònica com a vicepresident del Cercle Alfonsí de València i com un dels organitzadors del pronunciament del general Martínez Campos de desembre de 1874, ja que l'instigà a traslladar-se a València per posar-se al capdavant del destacament d'Antonio Dabán Vallejo. Antonio Cánovas del Castillo li va oferir un títol de noblesa, però el rebutjà.
El 1875 formà part de la Diputació provisional i de la Junta de Notables que va redactar la Constitució Espanyola de 1876. Aleshores es va alinear amb els moderats i juntament amb Claudio Moyano es va oposar a la llibertat de cultes. No fou elegit diputat, però, a les eleccions per València i Llíria el 1876 i per Sogorb el 1879. Sí que fou escollit el 1881 i 1886 diputat pel districte de Xàtiva. Aleshores es reconcilià amb el Partit Liberal Conservador de Cánovas i el 1884 fou nomenat Director General de Registres i Notariat.
Amb el marquès de Campo i Juan Navarro Reverter va formar el triumvirat que va emprendre les tasques fundacionals de la Caixa d'Estalvis i Mont de Pietat de València, creada per Reial Ordre de 31 d'agost de 1877. Simultàniament, es va vincular al moviment reneixencista valencià, i atènyer la presidència de Lo Rat Penat l'any 1886, la qual no arribaria a exercir efectivament en estar ja afligit per la malaltia que li provocaria la mort.
La ciutat de València va donar-li el seu nom a l'antic carrer del Port, on va tenir la seua residència Ciril Amorós.

## Referències

* Biografies de polítics valencians Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine.
* (castellà) Vicente Gascón Pelegrí. Prohombres valencianos en los últimos cien años, 1878-1978. València. Caixa d'Estalvis de València, 1978. ISBN 84-500-2630-X
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Childress

Childress és una ciutat i seu del Comtat de Childress a l'estat de Texas dels Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens dels Estats Units del 2000 Childress tenia 6.778 habitants, 2.116 habitatges, i 1.369 famílies. La densitat de població era de 317,2 habitants per km².
Dels 2.116 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,9% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 13,1% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 15,6% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 157,6 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 26.536 $ i la renda mitjana per família de 33.323 $. Els homes tenien una renda mitjana de 25.365 $ mentre que les dones 19.442 $. La renda per capita de la població era d'11.708 $. Aproximadament el 14,6% de les famílies i el 18,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Childress». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Childress». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 12 agost 2010].
# Lee Pace

Lee Grinner Pace (25 de març de 1979) és un actor estatunidenc. Va fer de Thrànduil el Rei dels Elfs en la trilogia The Hobbit, i del protagonista Joe MacMillan durant les quatre temporades de la sèrie d'AMC Halt and Catch Fire. També va fer de Roy Walker/el Bandit Emmascarat en la pel·lícula de 2006 The Fall. Pace ha aparegut en el Marvel Cinematic Universe com a Ronan l'Acusador, un paper que primer va fer en Guardians of the Galaxy i després a Captain Marvel. Ha aparegut en la saga Twilight, includoent The Twilight Saga: Breaking Dawn – Part 2.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2003 | Soldier's Girl | Calpernia Addams | |
| 2005 | The White Countess | Crane | |
| 2006 | Història d'un crim | Richard Hickock | |
| 2006 | The Fall | Roy Walker / The Masked Bandit | |
| 2006 | The Good Shepherd | Richard Hayes | |
| 2008 | Polarbearman | | Curtmetratge |
| 2008 | Miss Pettigrew Lives for a Day | Michael Pardew | |
| 2009 | A Single Man | Grant | |
| 2009 | Possession | Roman | |
| 2010 | When in Rome | Brady Sacks | |
| 2010 | Marmaduke | Phil Winslow | |
| 2011 | The Resident | Jack | |
| 2011 | Ceremony | Whit Coutell | |
| 2011 | 30 Beats | Matt Roberts | |
| 2012 | Lincoln | Fernando Wood | |
| 2012 | The Twilight Saga: Breaking Dawn – Part 2 | Garrett | |
| 2012 | The Hobbit: An Unexpected Journey | Thrànduil | |
| 2013 | The Hobbit: The Desolation of Smaug | Thrànduil | |
| 2014 | Guardians of the Galaxy | Ronan l'Acusador | |
| 2014 | The Hobbit: The Battle of the Five Armies | Thranduil | |
| 2015 | The Program | Bill Stapleton | |
| 2017 | The Keeping Hours | Mark | |
| 2017 | The Book of Henry | David Daniels | |
| 2017 | Revolt | Bo | |
| 2018 | The Party's Just Beginning | Dale | |
| 2018 | Driven | John DeLorean | |
| 2019 | Captain Marvel | Ronan l'Acusador | |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2001 | Law & Order: Special Victims Unit | Benjamin Tucker | Episodi: "Guilt" |
| 2003 | Soldier's Girl | Calpernia Addams | Pel·lícula de televisió |
| 2004 | Wonderfalls | Aaron Tyler | 13 episodes |
| 2007–2008 | Pushing Daisies | Ned | 22 episodes |
| 2014–2017 | Halt and Catch Fire | Joe MacMillan | 40 episodes |
| 2015 | The Mindy Project | Alex Eakin | Episodi: "San Francisco Bae" |
| 2015 | Robot Chicken | Heinrich Himmler (veu) | Episodi: "Zero Vegetables" |
| 2020 | Foundation | Brother Day | 10 episodis |

## Referències

* ↑ Siegel, Lucas. «SDCC '13: Marvel Reveals AVENGERS: AGE OF ULTRON, Guardians Cast, More». Newsarama, 20-07-2013. [Consulta: 1r agost 2013].
* ↑ «Apple TV+ originals: The first season of Home Before Dark is now available» (en anglès), 03-04-2020. [Consulta: 12 abril 2020].
* ↑ «Jared Harris, Lee Pace to Star in Apple's 'Foundation'» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2020].

## Enllaços externs

* Lee Pace Arxivat 2018-07-19 a Wayback Machine. a Internet Off-Broadway Database
* Entrevista a Sci-fi-online.com
# Lee Rogers Berger

Lee Rogers Berger (Comtat de Johnson, 22 de desembre de 1965) és un paleoantropòleg i arqueòleg americà conegut per als seus treballs sobre l'Australopithecus africanus i pels descobriments i definicions de l'Australopithecus sediba i de l'Homo naledi.

## Referències

* ↑ «Descubren en Sudáfrica un nuevo antepasado del hombre: el Homo naledi». [Consulta: 10 setembre 2015].
# Cisalpina

«Cisalpina» té aquests significats:

## Geografia

* República Cisalpina
* Regió i província romana de la Gàl·lia Cisalpina
# Lema de bombament per a llenguatges regulars

En la teoria de llenguatges formals, el lema del bombament per a llenguatges regulars descriu una propietat essencial de tot llenguatge regular. Informalment, diu que qualsevol paraula suficientment llarga en un llenguatge regular pot ser bombada - això és, repetir una secció en la meitat de la paraula un nombre arbitrari de vegades - per produir una nova paraula que també pertany al mateix llenguatge.
El lema de bombament fou enunciat per primera vegada per I. Bar-Hillel, M. Perles, I. Shamir en 1961. És útil per demostrar que un llenguatge específic no és regular.

## Enunciat formal

Sigui $L$ un llenguatge regular. Aleshores existeix un enter $p\geq 1$ (al que anomenem "longitud de bombament" i que dependrà exclusivament de $L$) tal que qualsevol cadena $w$ pertanyent a $L$, de longitud major o igual que $p$, pot ser escrita com $w=xyz$ (p. ex. dividint $w$ en tres subcadenes), de forma que es satisfacin les següents condicions:
* $|y|\geq 1$
* $|xy|\leq p$
* $\forall i/\ i\geq 0,xy^{i}z\in L$
$y$ és la subcadena que pot ser bombada (esborrada o repetida un número $i$ de vegades com s'indica en (3), i la cadena resultant seguirà pertanyent a $L$). (1) significa que la cadena $y$ que es bomba ha de tenir com a mínim longitud u. (2) significa que $y$ ha d'estar dintre dels $p$ primers caràcters. No hi ha restriccions sobre de $x$ o $z$.

## Referències

* ↑ Y. Bar-Hillel, M. Perles, E. Shamir, "On formal properties of simple phrase structure grammars", Zeitschrift für Phonetik, Sprachweissenshaft und Kommunikationsforschung 14 (1961) pp. 143-172.

## Enllaços externs

* J. LLopis, Aplicació del lema de bombament per demostrar que un llenguatge no és regular, (en castellà), ISSN:2659-8442.
* R. Béjar Hernández, P. Javier Álvarez, El lema de bombament per a llenguatges regulars (pdf), (en castellà), Universidad de Zaragoza.
# Christiane Kadjo

Christiane Kadjo (Costa d'Ivori, segle XX) és una economista cofundadora el 1992 de la ONG Education et Developpement que es dedica a la formació i promoció de la dona.
Llicenciada en Ciències Empresarials i Comerç, ha treballat en empreses com Bull i un dels princiapals bancs del seu país, el Banc Internacional pel Comerç i la Indústria de Costa d'Ivori (BICICI), però va deixar el món empresarial per centrar-se en les iniciatives solidàries. Considera que les dones han estat les principals víctimes dels enfrontaments bèl·lics de Costa d'Ivori per la "mentalitat que encara privilegia als homes pel que fa a l'educació". El 2011 va rebre el premi Harambee Africa International. Considera que "qui ajuda una dona, ajuda a la nació sencera".
L'ONG Education et Developpement ha construït centres de formació professional als barris pobres d'Abidjan i Yamoussoucro. La primera iniciativa de l'entitat va ser crear el centre Yarani a Abidjan amb programes per la formació professional acadèmica i ràpida, el mateix que després es va fer a Yamoussoukro. Amb la guerra les instal·lacions van resultar danyades i les van haver de reconstruir. Entre els centres Yaraní, Eventail i Okassou el 2011 havien estudiat 4.000 dones.

## Referències

* ↑ Villaécija, Raquel «Son africanas, ejecutivas y mandan en sus empresas». El Mundo, 28-06-2015 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «La economista costamarfileña Christiane Kadjo, premio Harambee 2011». ABC, 25-10-2011 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ Araluce, Gonzalo «La mujer en África, el tesón de Christiane Kadjo y la visión de Kapuscinski». Hechos de Hoy, 28-10-2011 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «Christiane Kadjo recibirá este jueves el premio Harambee a la Promoción e Igualdad de la Mujer Africana 2011». Europa Press, 24-10-2011 [Consulta: 22 juny 2016].
* ↑ «Christiane kadjo: "la mejor inversión para áfrica es apoyar a las mujeres"». Lainformacion.com, 26-10-2011 [Consulta: 22 juny 2016].
# Clara Fiol Dols

Clara Fiol Dols (Palma, 1995) és una cantautora i poeta mallorquina.
Començà la seva relació amb la música de ben petita com alumna de l'escola Ireneu Segarra de Palma i formant part de les Joventuts Musicals de la Universitat de les Illes Balears. L'any 2013 va obtenir el grau professional de dansa clàssica després de deu anys d'estudis al Conservatori Professional de Música i Dansa de les Illes Balears.
Després es traslladà a Barcelona per ampliar els seus estudis musicals. Allà comença com alumna de cant de jazz al Taller de Músics Escola Superior d'Estudis Musicals, on acabarà més endavant com a professora de cant, així com tècnica vocal de l'Escola de Veus del mateix taller i del cor Mas Gospel.
Forma part del trio vocal Marala amb Selma Bruna i Sandra Monfort i amb Joan Vallbona (guitarra) interpreta temes propis amb música vinculada a la cançó tradicional mallorquina o la cançó d'autor.

## Publicacions

* Silueta (EP, amb Joan Vallbona, 2018)
* Miloques i rabasses (poemari, Editorial Documenta Balear, 2018)
* A trenc d'alba (amb Marala trio, U98, 2020)
* Còrpora (poemari, Adia Edicions, 2022)

## Premis i reconeixements

* Guanyadora II Concurs Ona Musicat (2017)
* Premi Enderrock de la Música Balear a la millor artista revelació 2018.
* Premi Bartomeu Rosselló Pòrcel 2019. Premis 31 de Desembre, de l'Obra Cultural Balear
* Finalista XIII concurs Sons de la Mediterrània 2020

## Referències

* ↑ «Clara Fiol | Taller de Músics». Arxivat de l'original el 2019-12-10. [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ «Nou llibre de la col·lecció 31D Poesia: 'Miloques i rabasses' de Clara Fiol Dols», 28-09-2018. Arxivat de l'original el 2020-09-28. [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ «Clara Fiol presenta el seu segon poemari, 'Còrpora', a l'Espai Mallorca», 09-03-2022. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «Arriba la tercera edició de l'ONA MUSICAT», 20-03-2018. Arxivat de l'original el 2018-03-20. [Consulta: 10 gener 2020].
# Clodia de intercessione

Clodia de intercessione va ser una llei romana establerta a proposta del tribú de la plebs Publi Clodi Pulcre l'any 696 de la fundació de Roma (58 aC) quan eren cònsols Luci Calpurni Pisó Cesoní i Aule Gabini, que establia que els tribuns podrien presentar rogatios (propostes de llei als comicis) lliurement, sense que poguessin ser vetades per cap magistrat.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de; José Francisco D.iaz. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madri: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 32 [Consulta: 1r maig 2022].
# Clodia de vi

Clodia de vi va ser una llei romana establerta a proposta del tribú de la plebs Publi Clodi Pulcre l'any 696 de la fundació de Roma (58 aC) sota els cònsols Luci Calpurni Pisó Cesoní i Aule Gabini que disposava que s'havia de processar a tots els que fessin matar a un ciutadà romà sense haver passat pel judici del poble i format la causa. Amb aquesta llei Publi Clodi Pulcre va preparar el desterrament de Ciceró per la repressió de la conspiració de Catilina.

## Referències

* ↑ Puente y Franco, Antonio de. Historia de las leyes, plebiscitos y senadoconsultos más notables des de la fundación de Roma hasta Justiniano. Madrid: Imprenta de Vicente de Lalama, 1840, p. 31-32 [Consulta: 8 abril 2022].

## Vegeu també

* Clodia de Marcus Tullius