OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nabokoïta

La nabokoïta és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom en honor de Sofia Naboko (1909-), de l'institut de vulcanologia i sismologia de Petropàvlovsk-Kamtxatski, a Rússia. Naboko va ser una investigadora dels processos postvolcànics de Kamtxatka i va recollir les primeres mostres del mineral.

## Característiques

La nabokoïta és un sulfat de fórmula química Cu₇Te$^{4+}$O₄(SO₄)₅·KCl. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1985. Cristal·litza en el sistema tetragonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'atlasovita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la nabokoïta pertany a «07.BC: sulfats (selenats, etc.), amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran», juntament amb els minerals següents: d'ansita, alunita, amonioalunita, amoniojarosita, argentojarosita, beaverita-(Cu), dorallcharita, huangita, hidroniojarosita, jarosita, natroalunita-2c, natroalunita, natrojarosita, osarizawaïta, plumbojarosita, schlossmacherita, walthierita, beaverita-(Zn), ye'elimita, atlasovita, clorotionita, euclorina, fedotovita, kamchatkita, piypita, klyuchevskita, alumoklyuchevskita, caledonita, wherryita, mammothita, linarita, schmiederita, munakataïta, chenita, krivovichevita i anhidrocaïnita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la fumarola Iadovítaia, situada al segon con d'escòria de l'avanç nord produït a la "Gran erupció fissural" del volcà Tolbàtxik, a l'óblast de Kamtxatka (Rússia). Es tracta de l'únic indret on ha estat trobada aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Nabokoite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 6 juliol 2017].
# Lluïsa de Prússia

Lluïsa de Prússia és el nom dels següents personatges:
* Lluïsa de Prússia (landgravina de Hessen-Kassel) (1680 - 1705).
* Lluïsa de Prússia (reina de Suècia) (1720 - 1782).
* Lluïsa de Prússia (princesa dels Països Baixos) (1808 - 1870).
* Lluïsa de Prússia (langravina de Hessen-Philippsthal-Barchfeld) (1829 - 1901).
* Lluïsa de Prússia (gran duquessa de Baden) (1838 - 1923).
# Frosinone Calcio

El Frosinone Calcio és un club de futbol d'Itàlia, de la ciutat de Frosinone, província de Frosinone, a la regió del Laci. Va ser fundat el 1906 i refundat el 1990 amb l'actual denominació. La temporada 2015-16 va jugar per primera vegada en la seva història en la Serie A.

## Història

El Frosinone es va fundar el 1906. El 1990, després d'ascendir amb molt sofriment a la Sèrie C1, el club va ser cancel·lat per problemes financers i després de ser refundat, va començar a jugar en la Sèrie D. El 1994, encara que no va quedar en zona d'ascens la FIGC li va deixar entrar en la C2 perquè havia sobrat una vacant. El 1999 va tornar a descendir a la D després de playoffs. El 2001 va tornar a la sèrie C2. El 2003 Maurizio Stripe va comprar el club i a l'any següent va ascendir a la C1.
El 2005 el Frosinone va perdre els playoffs per entrar en la B però a l'any següent va finalitzar segon en la taula, solament després del SSC Napoli. Així va poder ascendir a la B i en el seu primer any en aquesta categorìa, el club va comprar jugadors de renom com Massimo Margiotta, Lodi, Francesco Carbone, Cannarsa, Lucas Roberto Rimoldi, Fabio di Venanzio i Andrea Mengoni. El 16 de maig de 2015 el club aconsegueix l'anhelat ascens i després de 87 anys d'història juga per primera vegada en la Serie A.

## Uniforme

* Uniforme titular: Samarreta groga amb vius blaus, pantalons i mitges grogues.
* Uniforme alternatiu: Samarreta blava amb vius grocs, pantalons i mitges blaves.

## Bibliografia

* Aversa Estella, Le porte della storia, la grande avventura del Frosinone Calcio, Eraclea, Roma, 2007
* Di Sora Amedeo,C'era una volta un pallone... La storia del calcio frusinate dai primi anni del Novecento ad oggi raccontata da un cronista da stadio, Editrice Frusinate, 2004
* Lisi Luca e Rotondo Federico, Immagini Emozioni... Un anno storico, Modulgraf srl, Pomezia, 2007
* Renna Piergiorgio, Storia del Frosinone Calcio, Edizioni Multimedia, Frosinone, 1994
* Renna Piergiorgio, La Quarta serie negli anni '50, Edizioni Multimedia, Frosinone, 2007
* Renna Piergiorgio, Frosinone 1906/2006 – Serie B come Bellator, Edizioni Multimedia, Frosinone, 2007
* Vigliani Alessandro, "Sembra Impossibile, il romanzo sui tifosi del Frosinone Calcio", Pulp Edizioni, Frosinone 2010.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (italià)
# Calcis (desambiguació)

«Calcis» té aquests significats:
* Calcis (Etòlia), ciutat d'Etòlia.
* Calcis (Eubea), moderna Kalkis, medieval ciutat de Negrepont
* Calcis ad Belum, moderna Kinnasrin
* Regne de Calcis (Chalcis), regne a Iturea
Viccionari
# Nino Solari

Nino Solari (Sulmona, Abruços, 23 de març de 1938) va ser un ciclista italià que es dedicà principalment a la pista.
És el pare del també ciclista David Solari.

## Palmarès

* 1962
** 1r als Sis dies d'Adelaida (amb Giuseppe Ogna)
* 1963
** 1r als Sis dies d'Adelaida (amb Sydney Patterson)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Mural G-333

Mural G-333 és un mural fet per Chillida i que està ubicat al barri del Raval de Barcelona, al davant del MACBA. De fet, forma part de la seva col·lecció d'art públic. Va ser realitzat el 1998, tres anys després de la inauguració de l'edifici que allotja el MACBA i quatre anys abans de morir.

## Història

En totes les seves intervencions públiques, l'escultor donava molta importància a la ubicació. Quan es va desplaçar a Barcelona per supervisar la instal·lació de l'obra, va explicar que en visitar el museu per primera vegada, li havia semblat que la zona que envolta l'edifici blanc de l'arquitecte Richard Meier tenia un punt dèbil: la paret mitjanera situada en un dels extrems laterals del recinte i que separa el museu de la resta del barri. Va considerar que no integrava bé el museu amb el conjunt del barri. D'aquí que, quan se li va demanar de fer una obra per a l'exterior de l'edifici, va optar per un mural ceràmic per a aquest mur de formigó i va decidir situar-lo a tres metres d'alçada. Barcelona, Mural G-333 és el primer gran mural ceràmic realitzat per l'artista en la seva dilatada carrera.
L'obra es va dur a terme al taller de Hans Spinner –ceramista alemany molt respectat per Chillida– a Grassa, al sud de França, on l'escultor va fer la major part de les seves peces ceràmiques. Després de coure a 1.300 graus les plaques de formigó refractari que formen el mural, Chillida les va pintar amb òxid de coure i després les va tornar a coure a 1.120 graus. En aquest procés de doble cocció, l'òxid va adquirir un color negre característic i l'obra va prendre una textura entre l'escultura i el gravat. I és que l'ús que fa Chillida de terres i matèries subjectes a cocció no correspon en absolut al concepte tradicional de ceràmica, sinó més aviat al d'assaig arquitectònic.

## Anàlisi

El mural de Chillida per al MACBA condensa el llenguatge propi de l'escultor i el seu concepte d'abstracció. La simplicitat és un dels punts centrals d'una manera d'entendre l'art que tendeix a eliminar tot element superflu o retòric de la imatge. En tota l'obra de Chillida, com s'observa també en el mural Barcelona, Mural G-333, destaca la modulació d'espais i el joc de relacions entre el ple i el buit, un buit que de vegades es converteix en signe. Quant al dibuix del mural, manté la tipologia dels darrers treballs de l'artista, en què el poder d'un grafisme fosc i les delimitacions cromàtiques negres reflecteixen una recerca bàsica sobre el volum i la seva ocupació de l'espai. Octavio Paz, gran coneixedor de l'obra de Chillida, apuntava que, tant si l'escultor treballava amb terra, ferro, fusta, formigó, alabastre o altres materials, «tots diuen el mateix: espai».

## Referències

* ↑ «Mural G-333». web. MACBA (CCBYSA). Arxivat de l'original el 17 d’agost 2016. [Consulta: 15 gener 2016].
# Narihiro Inamura

Narihiro Inamura (en japonès: 稲村成浩, Maebashi, Gunma, 18 de desembre de 1971) va ser un ciclista japonès, que s'especialitzà en el ciclisme en pista. Va guanyar una medalla de plata al Campionat del món de Tàndem de 1990, fent parella amb Toshinobu Saitō. Va participar en els Jocs Olímpics de Sydney.

## Palmarès

* 1995
** Campió d'Àsia en Quilòmetre contrarellotge
* 1999
** Campió d'Àsia en Quilòmetre contrarellotge
** Campió d'Àsia en Velocitat per equips (amb Takanobu Jumonji i Toshiaki Fushimi)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Ferrero

Ferrero és una empresa agroalimentària de producció i distribució de llaminadures i xocolata. Va ser creada el 1946 a Alba, Piemont. El grup Ferrero inclou les marques comercials Nutella, Kinder, Ferrero Rocher, Mon Chéri, Tic Tac, Raffaelo i Dublo.

## Marques comercials del grup Ferrero

* Nutella.
* Kinder.
* Ferrero Rocher.
* Mon Chéri.
* Tic Tac.
* Raffaelo.
* Dublo.

## Referències

* ↑ Stone, Dan. The Oxford Handbook of Postwar European History (en anglès). Oxford University Press, 2012, p. 426. ISBN 0199560986.

## Enllaços externs

* Ferrero
# Ferreres d'Olvan

Ferreres d'Olvan és una masia del municipi d'Olvan (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia d'estructura clàssica (planta rectangular) amb el carener paral·lel a la façana, orientada o ponent, i coberta a quatre vessants, és un exemple de masia precursora de la casa senyorial. El segle xviii, la seva planta fou ampliada considerablement amb l'afegiment d'una àmplia galeria de porxos i l'eixida que repeteix, tant al primers pis com a la planta baixa, el mateix mòdul d'arcs de mig punt.

## Història

La Masia de Ferreres estava originàriament unida a la masia de les Eres de Gardilans (Vilada), i ambdues estaven sota el domini jurisdiccional de la baronia de la Portella. En el capbreu del 7-2-1610, el monestir de la Portella cobrava, entre altres termes, les dècimes i els drets dominicals sobre la casa de Ferreres d'Olvan.
La masia de Ferreres té un important arxiu familiar, ben catalogat i arxivat per l'Àmbit de Recerques de Berguedà; la biblioteca també es poden trobar documentació important, tot i que aquests són preferentment religiosos.
L'any 1938 va néixer a aquesta masia Mn. Ramon Anglerill, qui acabaria sent conegut com el personatge que va inspirar el "mossèn Tronxo", que mossèn Ballarín descriu en la seva gran obra.

## Referències

* 1 2 3 «Ferreres d'Olvan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
* ↑ Màrquez Ambròs, Pilar «Mor el rector que va inspirar el «Mossèn Tronxo» de Ballarín». Nació Digital, 28-09-2019 [Consulta: 28 setembre 2019].
# Múltiples càmeres

El muntatge amb múltiples càmeres és un mètode de filmació de pel·lícules i programes de televisió. Consisteix a situar diverses càmeres en el set de rodatge que graven (o transmeten) simultàniament una escena. Aquesta disposició contrasta amb la mono-càmera on només s'utilitza una càmera.
Generalment, les dues càmeres dels extrems filmen plans curts o encreuaments entre els dos personatges més actius de l'escena, mentre que les càmeres centrals capturen el pla general. Aquesta tècnica és més eficient en programes que s'han d'estrenar poc després, ja que redueix el temps dedicat a l'edició de la gravació i també és vital per a la televisió en viu.
# Múkino

Múkino (en rus: Мукино) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 13 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Múmina (nom)

Múmina és un nom femení àrab (àrab: مؤمنة, Muʾmina) que literalment significa ‘creient’, ‘fidel'. Si bé Múmina és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit d'altres formes. Aquest nom també el duen musulmanes no arabòfones que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
La forma masculina d'aquest nom és Mumin.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. "أمن". ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Múlafossur

Múlafossur és una cascada de l'illa de Vágar, a les illes Fèroe. Té una caiguda de 30 metres directament a l'oceà Atlàntic. Es tracta de la part final del riu Dalsá, que flueix al llarg de la vall de Gásaladur. Aquesta vall es troba entre les dues muntanyes més altes de l'illa: l'Árnafjall (722 m) i l'Eysturtindur (715 m).
La cascada es troba a 11 km de l'aeroport de Vágar. Fins a la cascada s'hi arriba caminant des del poble de Gásadalur. També hi ha un aparcament a prop de la cascada. Des d'aquest pàrquing, s,hi arriba en 2 minuts a peu.

## Referències

* 1 2 «Múlafossur» (en anglès). Guide to Faroe Islands. [Consulta: 4 novembre 2019].
* 1 2 «Mapa de les Fèroe» (en danès). Trap Danmark. [Consulta: 1r novembre 2019].
* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»

## Vegeu també

* Llista de cascades

## Enllaços externs

* Informació turística sobre Múlafossur (anglès)
# Folc

* No s'ha de confondre amb Folk.
«Folc» té aquests significats:
* Folc (revista), publicació bimestral del Grup Enderrock
* Toponímia:
** Folc (Rifred), afluent del Rifred a Calonge (Baix Empordà)
** Folch, masia del municipi de Llobera (Solsonès)
** Folc (Pinell de Solsonès) masia a Pinell de Solsonès
** Turó d'en Folc, muntanya Badalona
** Cal Folc, masia del municipi de Penelles, a la Noguera
** Can Folc, masia del municipi de Llinars del Vallès, al Vallès Oriental
** Font del Folc, font del municipi de Calonge, al Baix Empordà
** Granja de Folc, edificació del municipi de Xerta, al Baix Ebre
** Granja del Folc, edificació del municipi de Sant Jaume d'Enveja, al Montsià
** Riera del Folc, curs fluvial a la comarca del Baix Empordà
** Mas de Folc, masia del municipi de Constantí, al Tarragonès
** Mas del Folc, masia del municipi de Riudoms, al Baix Camp
** Turó d'en Folc, muntanya del municipi de Badalona, al Barcelonès
* Biografies:
** Folc I el Roig vescomte d'Anjou
** Folc II el Bo, comte d'Anjou
** Folc III Nerra comte d'Anjou.
** Folc IV el Tauró, comte d'Anjou
# NGC 5653

NGC 5653 és una galàxia espiral de la constel·lació del Bover.

## Referències

* ↑ Dmitry Makarov «The EFIGI catalogue of 4458 nearby galaxies with detailed morphology» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-07-2011, pàg. 74–74. DOI: 10.1051/0004-6361/201016423.
* ↑ R. Brent Tully «Cosmicflows-3» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 03-08-2016, pàg. 50. DOI: 10.3847/0004-6256/152/2/50.
* ↑ Afirmat a: Comparison LEDA/SIMBAD octobre 2002. Catalogue to be published in 2003. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 2002.
* ↑ Karen Masters «Groups of Galaxies in the Two Micron All Sky Redshift Survey» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 01-02-2007, pàg. 790–813. DOI: 10.1086/510201.
* 1 2 Thomas H. Jarrett «The Two Micron All Sky Survey (2MASS)» (en anglès). Astronomical Journal, 2, 01-02-2006, pàg. 1163–1183. DOI: 10.1086/498708.

## Enllaços externs

* HubbleSite NewsCenter: NGC 5653
* IRAS F14280+3126
* http://hubblesite.org/newscenter/archive/releases/1999/10/image/a/
# Font del Poble (Monistrol de Calders)

La Font del Poble, també anomenada de vegades Fonts Calentes per la temperatura a què surt la seva aigua, és una surgència del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès.
Està situada a 434 metres d'altitud, a la mateixa llera de la riera de Sant Joan. És a Poble Avall, al final del carrer Nou, darrere de Cal Plans. Una captació d'aigua instal·lada en aquest lloc permet, mitjançant una bomba que envia l'aigua fins al dipòsit municipal del Serrat de la Rectora, aprofitar les aigües d'aquesta font per a l'aigua de boca del poble.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Font del Pou de la Cadena

La Font del Pou de la Cadena és una obra del municipi de Girona inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Hi ha un conjunt d'una font urbana, construïda amb peces de pedra de Girona i uns elements ornamentals fets amb ceràmica que representen dos peixos.

## Història

El conjunt de la font és fet amb pedra. A destacar l'escultura superior que representa dos peixos entrellaçats, construïts amb ceràmica. Fa poc han estat parcialment malmesos per una poc cuidada restauració-neteja que s'hi ha fet. L'ajuntament s'ha plantejat la possibilitat de substituir-los per uns altres de bronze. A la part superior hi consta l'any 1858.

## Referències

* 1 2 3 «Font del Pou de la Cadena». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Nasu (Tochigi)

Nasu (那須町, Nasu-machi) és una vila i municipi de la prefectura de Tochigi, a la regió de Kanto, Japó i pertanyent al districte de Nasu. Econòmicament, Nasu és una vila que depèn del turisme de balnearis i esquí, degut a la seua pràcticament inexistent agricultura condicionada per les dificultats del relleu. La localitat també és coneguda per ser la seu del Museu del Cànem del Japó.

## Geografia

El municipi de Nasu es troba localitzat al nord-est de la prefectura de Tochigi. El riu Naka flueix per la zona sud-oest del municipi, i el riu Kuro ho fa per la zona nord-est. El terme municipal de Nasu limita al sud amb els municipis de Nasushiobara i d'Ōtawara; mentres que al nord, a la prefectura de Fukushima, limita amb els municipis de Shirakawa, Tanagura i Nishigō.

### Clima

Nasu té un clima continental humid, caracteritzat per estius càlids i hiverns freds i amb fortes nevades. La temperatura mitjana anual és de 11,4 graus. La mitjana anual de precipitacions és de 1.406 mil·límetres, sent el setembre el mes més humid. La mitjana més alta és de 24 graus a l'agost i la més baixa de 0,2 graus sota zero al gener.

## Història

Des d'almenys el període Nara fins als inicis de l'era Meiji, l'àrea de l'actual vila de Nasu va formar part de l'antiga província de Shimotsuke, antecessora de l'actual prefectura de Tochigi. L'1 d'abril de 1889, amb la creació del nou sistema de municipis, es funden els pobles de Nasu i Iouno, així com la vila d'Ashio, pertanyent tots tres municipis al districte de Nasu. El 3 de novembre de 1954 els tres municipis es fusionaren per a crear la nova vila de Nasu. El març de 2017, una allau de neu al municipi mata a huit persones.

## Política i govern
### Alcaldes

En aquesta taula només es reflecteixen els alcaldes democràtics, és a dir, des de l'any 1947. En el cas concret de Nasu, la llista comença el 1954, quan es fundà el municipi.
| Alcalde | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit |
| Nisuke Mashiko | 1954 | 1958 | Ind |
| Kōtarō Yamaguchi | 1958 | 1962 | Ind |
| Kenya Sasanuma | 1962 | 1978 | Ind |
| Shigeo Mashiko | 1978 | 1994 | Ind |
| Suguru Fujita | 1994 | 2002 | Ind |
| Masahiro Satō | 2002 | 2010 | Ind |
| Masaru Takaku | 2010 | 2018 | PLD |
| Yukihiro Hirayama | 2018 | - | Ind |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 |
| 20.064 | 22.216 | 23.069 | 31.241 | 30.359 | 28.121 | 26.824 |
| 1990 | 2000 | 2010 | 2020 | 2030 | 2040 | 2050 |
| 26.670 | 27.027 | 26.754 | 23.620 | - | - | - |

## Transport
### Ferrocarril

* Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East)
** Takaku - Kurodahara - Toyohara

### Carretera

* Autopista de Tōhoku
* Nacional 4 - Nacional 294

## Referències

* ↑ https://map.yahoo.co.jp/address?ac=09407
* ↑ Nasu climate data
* ↑ Independent de iure
* ↑ Statistics Bureau of Japan
# New Salem (Illinois)

New Salem és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 136 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, New Salem tenia 136 habitants, 53 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 50,5 habitants/km².
Dels 53 habitatges en un 30,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,6% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,49 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 25% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.917 $ i la renda mediana per família de 26.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.625 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 19.351 $. Aproximadament el 21,6% de les famílies i el 24,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- New Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- New Salem». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Naveen Andrews

Naveen Andrews (Londres, 17 de gener de 1969) és un actor de cinema i televisió anglès que resideix als Estats Units. Va estudiar a la Guildall School of Music and Drama. La seva primera aparició cinematogràfica la va fer a la pel·lícula de 1991 London kill me, encara que la primera pel·lícula d'èxit en la qual va participar va ser El pacient anglès interpretant a Kip. Ha realitzat unes 24 intervencions en sèries de televisió i pel·lícules, entre elles Rollerball i Kamasutra: una història d'amor. Participa en la sèrie de televisió estatunidenca Lost interpretant a un ex-militar iraquià anomenat Sayid Jarrah.

## Premis

L'any 2005 va guanyar el premi Screen Actors Guild Awards per millor conjunt en una sèrie de drama per Lost.

## Filmografia

* London Kills Me (1991): Bike
* Wild West (1992): Zaf
* The Buddha of Suburbia (1993): Karim
* Kama Sutra: A Tale of Love (1996): Raj Singh
* El pacient anglès (1996): Tinent Kip Singh
* True Love and Chaos (1997): Hanif
* Bombay Boys (1998): Krishna Sahni
* My Own Country (1998): Dr. Abraham Verghese
* Mighty Joe Young (1998): Pindi
* The Beast (2001): Timir Naipaul
* Rollerball (2002): Sanjay
* Easy (2003): John
* Lost (2004-2010): Sayid Jarrah
* Bodes i prejudicis (Bride & Prejudice) (2004): Sr. Balraj
* Provoked (2006): Deepak
* The Ten Commandments (2006): Menerith
* Grindhouse (2007): Abby
* The Brave One (2007): David Kirmani

## Enllaços externs

* Pàgina no oficial Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.