OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marillet

Marillet és un municipi francès situat al departament de Vendée i a la regió de País del Loira. L'any 2007 tenia 119 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Marillet era de 119 persones. Hi havia 49 famílies de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 21 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 84 habitatges, 54 eren l'habitatge principal de la família, 24 eren segones residències i 7 estaven desocupats. 83 eren cases i 1 era un apartament. Dels 54 habitatges principals, 34 estaven ocupats pels seus propietaris i 20 estaven llogats i ocupats pels llogaters; 2 tenien dues cambres, 12 en tenien tres, 22 en tenien quatre i 17 en tenien cinc o més. 42 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 27 habitatges hi havia un automòbil i a 20 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Marillet el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 12 | 65 a 69 | 8 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 4 |
| 8 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 8 |
| 4 | 35 a 39 | 0 |
| 4 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 12 | 15 a 19 | 0 |
| 0 | 10 a 14 | 0 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 4 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 74 persones, 51 eren actives i 23 eren inactives. De les 51 persones actives 35 estaven ocupades (19 homes i 16 dones) i 15 estaven aturades (6 homes i 9 dones). De les 23 persones inactives 11 estaven jubilades, 6 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

### Ingressos

El 2009 a Marillet hi havia 54 unitats fiscals que integraven 112 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 11.759 €.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de serveis.
L'any 2000 a Marillet hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 240 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Revenus fiscaux des ménages en 2008
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Marillet a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Marillet a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Muntanyes Țarcu

Les muntanyes Țarcu són una serralada al sud-oest de Romania, a la vora occidental dels Carpats meridionals. Es troben entre la vall de Bistra (al sud), el riu Timiș (a l'est), les muntanyes Godeanu (al nord-oest) i la vall de Râul Mare (a l'oest), l'última sent una barrera natural entre elles i les Muntanyes de Retezat.
Les muntanyes de Țarcu estan declarades espai protegit Natura 2000 des de l'any 2007 perquè alberguen una valuosa biodiversitat i una natura espectacular. Juntament amb les muntanyes de Retezat, les muntanyes de Godeanu i les muntanyes de Cernei formen l'últim paisatge forestal intacte europeu, si no tenim en compte els boscos boreals (d'Escandinàvia i Rússia).

## Geologia

La majoria de roques de la serralada són cristal·lines, amb poques zones amb roques sedimentàries. Com a tal, les muntanyes són massissos, tallats per valls estretes. La pedra calcària només es troba en pocs llocs. L'erosió ha format diverses plataformes molt destacades, com la plataforma Borăscu. Les glaceres estaven presents durant les edats glacials, deixant calderes glacials i petits llacs glacials, com el llac Bistra.

## Clima

A causa de les influències climàtiques occidentals, la quantitat de pluja a les muntanyes de Țarcu és força gran. La neu pot caure a altituds superiors als 1500 metres en qualsevol moment de l'any, mentre que el paquet de neu sol durar des d'octubre o novembre fins al juny o fins i tot juliol a les calderes glacials dels cims més alts.

## Cims importants

* Vârful Țarcu, 2190 metres, té una estació meteorològica a la part superior.
* Vârful Pietrii, 2192 metres, dominant l'estany Bistra.
* Vârful Căleanu, 2190 metres.
* Muntele Mic, 1802 metres, té una estació d'esquí.
* Măgura Marga, 1503 metres, dominant el poble de Marga.
* Vârful Cuntu, 1441 metres, té una estació meteorològica a prop.

## Referències

* ↑ «Relief». [Consulta: 24 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Paisatges forestals intactes
* Alpinet
* Lloc Natura 2000 Muntanyes Tarcu, en romanès
* Muntanyes dels Carpats, en romanès
# Evaristo Barrera

Evaristo Vicente Barrera (30 de desembre de 1911 - 7 de juny de 1982) va ser un futbolista argentí que jugava com a davanter. Va jugar al Racing Club de Avellaneda i a diversos clubs de futbol d'Itàlia. Va néixer a Rosario.
Barrera va començar la seva carrera professional el 1932 amb el Racing Club, va ser dos cops màxim golejador de la Primera Argentina, el 1934 amb 34 gols i el 1936 amb 32 gols. Al final de la seva etapa al Racing Club, Barrera havia marcat 136 gols en 142 partits. Encara manté el rècord com a jugador més golejador del club.
El 1938 Barrera es va traslladar a Itàlia, va jugar a la Lazio i al Nàpols a la Sèrie A abans de caure a les lligues inferiors on va jugar a l'Ascoli.
Durant els anys de guerra va jugar amb Novara Calcio i Gozzano als Campionats de Guerra d'Itàlia. Acabada la guerra va jugar a US Cremonese i Mortara, retirant-se el 1948.
Barrera va tenir un període com a entrenador del Novara Calcio entre 1956 i 1958.

## Enllaços externs

* Perfil a l'Enciclopedia de Calcio (en italià)
* Evaristo Barrera a worldfootball.net
# Mas de Polo

El Mas de Polo és un mas situat al municipi de Benissanet, a la comarca catalana de la Ribera d'Ebre. Hi ha un pou del qual no beuen les persones, només les bèsties, ja que es diu que durant la Guerra Civil espanyola hi fou llançat un moro viu.

## Referències

* ↑ Cardona, G.; Losada, J. C. «Aunque me tires el puente: Memoria oral de la batalla del Ebro» (en castellà).
# Quint Servili Fidenat (tribú el 382 aC)

Quint Servili Fidenat (llatí: Quintus Servilius Q. f. Q. n. Fidenas) era fill de Quint Servili Fidenat, tribú l'any 401 aC. Formava part de la gens Servília i portava el cognome Fidenat.
Va ser tribú amb potestat consolar tres vegades, el 382 aC, quan junt amb els seus companys va dirigir la guerra contra la ciutat de Velitres, el 378 aC i el 369 aC.

## Referències

* ↑ «Q. Servilius Q. f. Q. n. Fidenas». Digital Prosopography of the Roman Republic. [Consulta: 19 novembre 2020].
* ↑ Quintus Servilius Priscus Fidenas, segons Smith.
* ↑ Titus Livi, Ab Urbe Condita, VI. 22, 31, 36.
# Malé Ripňany

Malé Ripňany és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Nitra, al sud-oest del país. El 2011 tenia 547 habitants.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1390.

## Referències

* ↑ «Resident Population by sex and age, by municipalities, 2011 Census» (en anglès). Oficina d'Estadística d'Eslovàquia. [Consulta: 25 desembre 2021].
* ↑ «História» (en eslovac). Obec Malé Ripňany. Arxivat de l'original el 25 de desembre 2021. [Consulta: 25 desembre 2021].
# Marínovka (Bélgorod)

* Per a altres significats, vegeu «Marínovka».
Marínovka - Мариновка (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 108 habitants. Pertany al districte (raion) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «История села Бутово | Бутовское сельское поселение». www.admbutovo.ru. Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
* ↑ «Историческая справка, Бутово — Энциклопедия Яковлевского района» (en rus). Arxivat de l'original el 2019-01-11. [Consulta: 10 gener 2019].
# Congrés Internacional de Matemàtics de 1936

El Congrés Internacional de Matemàtics de 1936 va ser el desè Congrés Internacional de Matemàtics celebrat del 13 de juliol al 18 de juliol de 1936, a la ciutat d'Oslo, Noruega.
Durant aquest Congrés es van presentar les primeres Medalles Fields. El nord-americà Jesse Douglas i el finlandès Lars Ahlfors van ser els primers medallistes Fields.
Uns quants matemàtics alemanys que s'esperava que assistirien no van aparèixer perquè les autoritats nazis els havien denegat el dret de viatjar. Els italians i els matemàtics soviètics també es van mantenir a casa.
Tot i que els matemàtics espanyols no van assistir al Congrés a causa de l'Guerra Civil espanyola, Fernando Sunyer va participar en representació dels matemàtics espanyols.

## Antecedents històrics

El Nazis havia estat al poder a Alemanya des de 1933, i el seu acomiadament dels estudiosos jueus dels llocs universitaris ja havia tingut un efecte profund en l'acadèmia de tot el món. El març de 1936, Alemanya havia remilitaritzat la Renania, en violació del Tractat de Versalles, i va intentar millorar encara més la seva posició internacional organitzant els Jocs Olímpics d'estiu de 1936.
L'octubre de 1935, les tropes de la Itàlia de Mussolini havien envaït Etiòpia (aleshores Abissínia), per a una condemna internacional generalitzada, i a l'URSS, Stalin va ser reforçant el seu poder i estava a punt de desencadenar el seu Gran Terror.

## Visió general

A la sessió de clausura del Congrés de 1932 el 12 de setembre de 1932, Alf Guldberg, en nom dels matemàtics de Noruega, va tenir l'honor de convidar els matemàtics a Oslo per al proper Congrés Internacional de Matemàtics.

## Referències

* ↑ «El Congrés Internacional de Matemàtics d'Oslo el 1936 i les primeres medalles Fields | Mathematical Institute». www.maths.ox.ac.uk. [Consulta: 2022 -08-26].
* ↑ Tropp, Henry S «Els orígens i la història dels camps medal» (en anglès). Historia Mathematica, vol. 3, 2, 01-05-1976, pàg. 167–181. DOI: 10.1016/0315 -0860(76)90033-1. ISSN: 0315-0860.
* ↑ Albers, D.; Alexanderson, G. & Reid, Constance (1987), Albers, D.; Alexanderson, G. & Reid, Constance, eds., -4613-8710-7_12 Oslo 1936, New York, NY: Springer, pàg. 24–25, ISBN 978-1-4613-8710-7, doi:10.1007/978-1-4613-8710-7_12, <https://doi.org/10.1007/978-1 -4613-8710-7_12>. Consulta: 26 agost 2022
* ↑ Malet, Antoni «Matemàtiques i franquisme: l'exili interior del matemàtic Ferran Sunyer i Balaguer» (en anglès). Lettera Matematica, vol. 1, 3, 01-10-2013, pàg. 127–13 5. DOI: 10.1007/s40329-013-0020-2. ISSN: 2281-5937.
# Terma (budisme)

Terma (tibetà གཏེར་མ་, Wade-Giles gter ma, 'tresor amagat') és un concepte del budisme tibetà i del budisme bön, que fa referència a certes ensenyances esotèriques clau que haurien estat amagades al segle viii per diversos savis, com ara Padmasambhava, per a ser redescobertes i divulgades únicament en un futur propici per part de certs adeptes, anomenats tertöns.
El Bardo Thodol o Llibre tibetà dels morts, és un terma del tipus mental. La tradició dels terma és particularment important dins de les escoles Nyingma.

## Referències

* ↑ «Tibetan-English-Dictionary of Buddhist Teaching & Practice». Diamond Way Buddhism Worldwide. Rangjung Yeshe Translations & Publications, 1996. Arxivat de l'original el 2010-03-28. [Consulta: 5 febrer 2011]. «gter ma: Terma. 'Tresor.' 1) La transmissió a través dels tresors ocults i amagats, principalment pel Guru Rinpoche i Yeshe Tsogyal, que seran descoberts en el moment adequat per un tertön, un 'descobridor de tresors', en benefici dels futurs deixebles. És una de les dues tradicions principals de l'Escola Nyingma, (l'altra és Kama. Aquesta tradició es diu que continuarà fins i tot molt després que el Vinaya del Buda haja desaparegut. 2) Tresors ocults de molts tipus diferents, incloent-hi textos, objectes rituals, relíquies i objectes naturals.»
# Evaristo Carvalho

Evaristo Carvalho (Província de São Tomé i Príncipe, 22 d'octubre de 1941 - Lisboa, 28 de maig de 2022), de nom complet Evaristo do Espírito Santo Carvalho, va ser un polític de São Tomé i Príncipe. Va ser nomenat primer ministre de São Tomé i Príncipe del 7 de juliol de 1994 al 25 d'octubre de 1994 pel president Miguel Trovoada i novament del 26 de setembre de 2001 al 28 de març de 2002 pel president Fradique de Menezes. Era membre del partit Acció Democràtica Independent.
A les eleccions presidencials de 2016 Carvalho va ser el candidadt més votat, però no va obtenir prou vots per evitar una segona volta d'unes setmanes més tard. No obstant això, Manuel Pinto da Costa, el president en exercici, es va retirar el 7 d'agost al·legant frau en els eleccions de juliol. Això va donar la presidència directament a Carvalho.
El 3 de setembre de 2021, el mandat d’Everisto Carvalho, que finalitza el 5 de setembre de 2021. Saô Tomé i Príncipe encara no ha elegit el seu successor i la segona volta de les eleccions presidencials només tindrà lloc el 5 de setembre. Una situació sense precedents, a causa d’una disputa sobre la validesa dels resultats de la primera ronda que va provocar l’ajornament de l’organització de la segona ronda dues vegades. Per tant, el Parlament va votar per ampliar el mandat d'Everisto Carvalho.

## Referències

* ↑ Nigerian politician charged with treason, Washington Times (July 7, 1994) ("President Miguel Trovoada had appointed Evaristo Carvalho prime minister earlier Monday giving him 48 hours to form a government")
* ↑ East, Roger; Thomas, Richard. Profiles of People in Power: The World's Government Leaders (en anglès). Psychology Press, 2003. ISBN 9781857431261.
* 1 2 "Sao Tome and Principe president boycotts own run-off vote", BBC News, 8 August 2016.
# Publi Rutili Síntrof

Publi Rutili Síntrof (llatí: Publius Rutilius Syntrophus) va ser un notable hispà que va fer erigir en un temple dedicat a Minerva una imatge d'una divinitat en compliment d'un vot que havia fet. La imatge fou construïda amb marbres de la seva pròpia mà, motiu pel qual és anomenat marmorarius ('escultor en marbre') en la inscripció trobada a Gades on consta tot plegat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/972?rgn=full+text;view=image;q1=SyntrophusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 964. ]
* ↑ CIL II, 1724
# Tulip Computers (equip ciclista espanyol)

L'equip Tulip Computers va ser un equip ciclista espanyol que competí professionalment el 1990. No s'ha de confondre amb l'equip belga també anomenat Tulip Computers.
L'equip només va durar una temporada enmig de problemes econòmics i acusacions dels ciclistes d'incompliment de contractes per part de Juan Hortelano

## Principals resultats
### A les grans voltes

* Volta a Espanya
** 1 participació (1991)
** 0 victòria d'etapa:

## Referències

* ↑ Tulip y Santa Clara

## Enllaços externs

* Plantilles a firstcycling.com Arxivat 2014-10-15 a Wayback Machine.
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
# Rincón de Valentín

Rincón de Valentín és un municipi del nord-oest de l'Uruguai, ubicat al departament de Salto. S'ubica al nord de la ruta 31, 78 quilòmetres al nord-est de la capital del departament, la ciutat de Salto. El rierol Valentín Grande, tributari del riu Arapey Grande, marca el límit natural d'aquesta població.

## Població

Segons les dades del cens de 2004, Rincón de Valentín tenia 688 habitants.
| Any | Població |
| 1975 | 74 |
| 1985 | 58 |
| 1996 | 571 |
| 2004 | 688 |
| 2011 | 481 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Govern

L'alcalde del municipi de Rincón de Valentín és Miguel Dalmao (2010–).

## Referències

* ↑ INE de l'Uruguai. «Cens del 2004 del Departament de Salto» (XLS), 2004. Arxivat de l'original el 2011-11-04. [Consulta: 21 abril 2012].
* ↑ Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai. «1963–1996 Estadístiques / R» (DOC) (en castellà), 2004. Arxivat de l'original el 2013-06-15. [Consulta: 21 abril 2012].
* ↑ «Municipis de l'Uruguai» a la pàgina web del Congrés dels Intendents (CI) Arxivat 2012-03-08 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Mapa de l'INE de Rincón de Valentín (castellà)
# Bandera del Papiol

La bandera oficial del Papiol (Baix Llobregat) té la següent descripció:
    Groga, amb una creu de Santa Eulàlia plena amb braços d'amplada d'1/6 de l'alt del drap, de color verd.
És una variació de les armes del llinatge Papiol per a adaptar-les a un primitiu senyal del poble.
Va ser aprovada en el Ple de l'Ajuntament del Papiol el 12 de maig de 1994 i publicada en el DOGC el 19 de setembre del mateix any amb el número 1949.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Llobregat

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 6 de setembre de 1994, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi del Papiol.» (pdf). DOGC num. 1949, 19-09-1994. [Consulta: 2 gener 2010].
* ↑ Sebastià Herreros. «Associació Catalana de Vexil·lologia (GFDL)» (pdf), 1995. Arxivat de l'original el 2008-09-07. [Consulta: 2 gener 2010].
# Felip de Cardona i de Borja

Felip de Cardona i de Borja-Llançol de Romaní (? - ?),

## Antecedents familiars

Fill de Joan de Cardona i Roís de Liori i de Lluïsa de Borja-llançol de Romaní i Sorell.

## Núpcies i descendents

Casat el 16 amb Elisabet de Bas, van tenir els següents fills:
Amb segones núpcies es casà amb Anna de Ligne, marquesa de Ligne, de la qual van tenir els següents fills:
* Maria de Cardona i de Linge, marquesa de Ligne, es casà amb Joan de Palafox, marquès d'Ariza.

## Biografia

Fou almirall d'Aragó com el seu pare i el seu avi.
# Matar al Nani

Matar al Nani és una pel·lícula espanyola de 1988 dirigida per Roberto Bodegas.
Pertany a l'anomenat cinema quinqui, que reflecteix la vida de joves de barris pobres, que es veuen obligats a delinquir; així com la corrupció policial i institucional.

## Argument

Ambientada a començaments dels anys 80, basada en fets reals. Santiago Corella (El Nani) és un atracador de joieries nascut en un família marginal. Alguns alts càrrecs de la Policia juntament amb l'industrial i joier Molero, munten una organització d'estafa a joieries i companyies d'assegurances, utilitzant els serveis del grup d'aquest atracador de tal manera que durant algun temps roben multitud de joieries. Amb el canvi de govern el ministre de l'Interior socialista, demana més control policial en els atracaments a joieries i que es trobi la mercaderia robada, i llavors el Nani deixa de ser útil a l'organització.
La pel·lícula mostra àmpliament el fosc submón policial i empresarial, igualment la impunitat dels cossos de seguretat davant dels delictes que ells mateixos cometen.

## Repartiment

* Frédéric Deban: Nani
* José Pedro Carrión: Gálvez
* Eulàlia Ramon: Lola
* Chema de Miguel: Teo
* Fermí Reixach: Richard
* Albert Vidal: Manuel Soto
* Damián Velasco: Luis Tejada
* Antonio Dechent: Policia
* Miguel Ángel Salomón: Molero
* Yolanda Farr: Esposa del marquès
* José Soriano: Pare de Nani
* Ricardo Lucía
* Pedro Miguel Martínez: Ajudant de Soto
* Manolo Guijar: Marquès
* Manuel Fadón: Chino
# Publi Sabí

Publi Sabí (en llatí Publius Sabinus) va ser prefecte del pretori de l'emperador Vitel·li.
Era prefecte d'una cohort i l'emperador el va nomenar prefecte de les tropes pretorianes quan va pujar al poder l'any 69, càrrec que va exercir breument. No s'ha de confondre amb el seu contemporani Flavi Sabí, prefecte de la ciutat.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/696?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=SabinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 688. ]
# Marie Colinet

Marie Colinet (també Marie Colinet de Fabry o Marie Fabry) (Ginebra, Suïssa, ca. 1560 - Berna, ca. 1640) fou una llevadora i cirurgiana suïssa. Com a llevadora, Colinet va perfeccionar a Alemanya la tècnica de realització del part per cesària, que no havia canviat des de l'època de Juli Cèsar. Colinet també va ser obstetrícia i oftalmòloga. Colinet va ajudar el seu marit en les intervencions quirúrgiques i cuidava els pacients durant els seus viatges.
El 1624, Colinet va fer servir per primer cop un imant per extreure metall incrustat en un ull humà. El seu marit va escriure una descripció detallada del procediment al seu llibre Centuriae, aclarint que la idea era de Colinet, si bé es va acabar enduent el crèdit del descobriment.

## Referències

* ↑ León, Vicki. Uppity Women of Medieval Times (en anglès). Conari Press, 1997. ISBN 9781573240390.
* ↑ Schelbert, Leo. Historical Dictionary of Switzerland. Scarecrow Press, 2007, p. 107.
* ↑ Alic, Margaret. Hypatia's Heritage: A History of Women in Science from Antiquity Through the Nineteenth Century. Beacon Press, 1986, p. 57.
* ↑ Stanley, Autumn, "Women Hold Up Two-Thirds of the Sky: Notes for a Revised History of Technology". In Hopkins, Patrick D., ed. (1998). Sex/Machine: Readings in Culture, Gender, and Technology, p. 24. Indiana University Press.
# Juan Góngora y Cruzat

Juan Góngora y Cruzat va ser un membre de la noblesa de Navarra, que va obtenir el maiorasgo en mans del rei Carles II, el qual ho va nomenar marquès de Góngora, maestre de Camp dels Terços de Navarra, cavaller de l'Orde de Sant Jaume i senyor del palau d'Oriz el 7 de març de 1695. Va ser hereu directe del llinatge de Juan Cruzat, també marquès, i home reunit a la cort a mitjan segle xiv. El senyoriu de Góngora, amb la grafia Cóngora, data de l'any 1098.
La seva residència està en un poble navarrès que rep el seu nom. L'estat actual de l'immoble, conegut popularment com a "Torre del Vell Góngora", està en ruïnes. L'Església Parroquial i el Palau del Vell Góngora són d'estil gòtic, propi del segle xv.

## Referències

* ↑ Escuts de Navarra: els Cruzat Arxivat 2003-10-04 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Informació sobre el cognom Cruzat/Cruzado
# Mutació amb canvi de sentit

En genètica, una mutació amb canvi de sentit és una mutació puntual en la qual un sol canvi de nucleòtid dona lloc a un codó que codifica un aminoàcid diferent. És un tipus de substitució no sinònima.

## Referències

* ↑ «Definition of Missense mutation». MedTerms medical dictionary. MedicineNet, 19-03-2012. Arxivat de l'original el 2013-12-02. [Consulta: 2 juliol 2021].
# Felip de Caríntia

Felip de Caríntia (mort 21/22 juliol 1279), fou príncep-arquebisbe de Salzburg des 1247-1256 i patriarca d'Aquileia, de 1269 a 1273. Va reclamar el ducat de Caríntia i la marca de Carniola del 1269 al 1279.
Quan el duc Ulric III va morir sense hereus (un germà de nom Bernat l'havia premort, i no tenia fills) el seu germà Felip, que havia estat bisbe de Salzburg, va reclamar els estats de Carintia i Carniola. Nomenat patriarca d'Aquileia la seva reclamació no fou atesa fins que va pujar al tron Rodolf I d'Alemanya (1273). Felip va deixar el patriarcat i va assolir el títol nominal de duc (el duc efectiu era Ottokar I de Caríntia i II de Bohèmia que havia heretat el ducat per un tractat signat amb Ulric III). Felip va anar a la dieta d'Augsburg (1275) i va prendre possessió del seient corresponent a Caríntia; el 1276 el rei es va apoderar del ducat, i llavors Felip va demanar la investidura formal, però el rei va demorar complir amb diverses excuses i Felip va morir sense descendència el juliol de 1279.

## Referències

History of the House of Austria, from the Foundation of the monarchy by Rhodolph of Habsburg to the death of Leopold the Second 1218 to 1792, Volum 1, part 1, Londres 1807, per Wlliam Coxe.