OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Courneuve

La Courneuve és un municipi francès, situat al departament de Sena Saint-Denis i a la regió de l'Illa de França. L'any 1999 tenia 35.310 habitants.
Forma part del cantó de La Courneuve i del districte de Saint-Denis. I des del 2016, de la divisió Plaine Commune de la Metròpoli del Gran París.
# La Couyère

La Couyère (en bretó Ar Gouer) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ille i Vilaine. L'any 2006 tenia 453 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 457 | 472 | 437 | 383 | 360 | 350 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Constant Chedmail | |
# Koga (Fukuoka)

Koga (古賀市, Koga-shi) és una ciutat de la prefectura de Fukuoka, al Japó.
El 2015, tenia una població estimada de 58.355 habitants i una densitat de població de 1385 habitants per km². Té una àrea total de 42,11 km².

## Geografia

Koga està situada a l'oest de la prefectura de Fukuoka. Fa frontera amb el mar de Genkai de l'estret de Corea. Dins la petita badia que hi ha davant de la ciutat es troba l'illa d'Ainoshima. Els rius Onegawa i Nakagawa creuen la ciutat des del nord-est i el sud-est respectivament, que conflueixen al centre de la ciutat fins a la desembocadura. Koga és, en part, ciutat dormitori de Fukuoka, la capital de la prefectura.

## Història

Durant el període Edo, a l'àrea de l'actual ciutat es trobava una estació postal de la carretera Karatsu, al voltant de la qual es desenvolupà el poble de Koga.
Koga esdevingué ciutat el 1997.

## Referències

* ↑ «古賀市オフィシャルページ (Web oficial de Koga)» (en japonès). Ajuntament de Koga, 01-02-2016. Arxivat de l'original el 2007-01-04. [Consulta: març 2016].
* 1 2 «古賀市へようこそ (Benvinguts a Koga)» (en japonès). Ajuntament de Koga. [Consulta: 14 març 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'ajuntament de Koga Arxivat 2007-01-04 a Wayback Machine. (japonès)
# Ceratarcha

Ceratarcha és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Ceratarcha clathralis Swinhoe, 1894
* Ceratarcha umbrosa Swinhoe, 1894

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 17 febrer 2011].
# Ceratinopsis

Ceratinopsis és un gènere d'aranyes araneomorfes de la subfamília Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per James Henry Emerton l'any 1882.
Es poden trobar a l'Amèrica del Nord, Euràsia i Àfrica un total de 46 espècies.

## Llista d'espècies

Segons The World Spider Catalog 12.0:
* Ceratinopsis acripes (Denis, 1962)
* Ceratinopsis africana (Holm, 1962)
* Ceratinopsis atolma Chamberlin, 1925
* Ceratinopsis auriculata Emerton, 1909
* Ceratinopsis benoiti (Holm, 1968)
* Ceratinopsis bicolor Banks, 1896
* Ceratinopsis blesti Locket, 1982
* Ceratinopsis bona Chamberlin & Ivie, 1944
* Ceratinopsis crosbyi Chamberlin, 1949
* Ceratinopsis delicata Chamberlin & Ivie, 1939
* Ceratinopsis dippenaari Jocqué, 1984
* Ceratinopsis disparata (Dondale, 1959)
* Ceratinopsis fako Bosmans & Jocqué, 1983
* Ceratinopsis georgiana Chamberlin & Ivie, 1944
* Ceratinopsis gosibia Chamberlin, 1949
* Ceratinopsis guerrerensis Gertsch & Davis, 1937
* Ceratinopsis holmi Jocqué, 1981
* Ceratinopsis idanrensis Locket & Russell-Smith, 1980
* Ceratinopsis infuscata (Denis, 1962)
* Ceratinopsis interpres (O. Pickard-Cambridge, 1874) Espècie tipus
* Ceratinopsis interventa Chamberlin, 1949
* Ceratinopsis labradorensis Emerton, 1925
* Ceratinopsis laticeps Emerton, 1882
* Ceratinopsis locketi Millidge, 1995
* Ceratinopsis machadoi (Miller, 1970)
* Ceratinopsis mbamensis Bosmans, 1988
* Ceratinopsis monticola (Simon, 1894)
* Ceratinopsis munda (O. Pickard-Cambridge, 1896)
* Ceratinopsis nigriceps Emerton, 1882
* Ceratinopsis nigripalpis Emerton, 1882
* Ceratinopsis nitida (Holm, 1964)
* Ceratinopsis oregonicola Chamberlin, 1949
* Ceratinopsis orientalis Locket, 1982
* Ceratinopsis palomara Chamberlin, 1949
* Ceratinopsis raboeli Scharff, 1989
* Ceratinopsis rosea Banks, 1898
* Ceratinopsis ruberrima Franganillo, 1926
* Ceratinopsis secuta Chamberlin, 1949
* Ceratinopsis setoensis (Oi, 1960)
* Ceratinopsis sinuata Bosmans, 1988
* Ceratinopsis sutoris Bishop & Crosby, 1930
* Ceratinopsis swanea Chamberlin & Ivie, 1944
* Ceratinopsis sylvania Chamberlin & Ivie, 1944
* Ceratinopsis watsinga Chamberlin, 1949
* Ceratinopsis xanthippe (Keyserling, 1886)
* Ceratinopsis yola Chamberlin & Ivie, 1939
* †Ceratinopsis deformans (Wunderlich, 1998)

## Referències

* ↑ Emerton, J. H. «New England spiders of the family Theridiidae.». Transactions of the Connecticut Academy of Arts and Sciences, vol. 6, 1882, pàg. 1–86. DOI: 10.5962/bhl.part.7410.
* ↑ «Gen. Ceratinopsis Emerton, 1882». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog (American Museum of Natural History).

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus
# Celso Emilio Ferreiro

Celso Emilio Ferreiro (Celanova, província d'Ourense 1912 - Vigo, 1979) fou un escriptor gallec. Provenia d'una família benestant pagesa i galleguista. Als 20 anys, el 1932, va organitzar amb Xosé Velo Mosquera, entre d'altres, les Mocedades Galeguistas de Celanova i va participar en la constitució de la Federación de Mocedades Galeguistas l'any 1934. Poc després va ser processat per un article publicat a la revista que ell mateix dirigia: Guieiro. Mobilitzat a la Guerra Civil espanyola,va lluitar pel bàndol franquista. Posteriorment, va estudiar Dret i va col·laborar en diversos periòdics i revistes. La publicació del poemari Longa noite de pedra (1962) el va consolidar com l'hereu del llegat de Manuel Curros Enríquez. Un any després de la publicació de Longa noite de pedra va fundar, amb l'escriptor Xosé Luis Méndez-Ferrín i d'altres intel·lectuals galleguistes la Unión do Povo Galego. El 1966 va emigrar a Veneçuela, on va col·laborar amb la Hermandade Gallega, va fundar el Patronato da Cultura Galega, i va treballar en el gabinet del president Rafael Caldera.
En retornar a Europa es va instal·lar a Madrid on va treballar de periodista. El 1976 va rebre el Premi de la Crítica de poesia gallega pel seu poemari Onde o mundo se chama Celanova. El 1977 va ser candidat al Senat pel Partido Socialista Galego encara que sense èxit. Va produir prosa i poesia tant en castellà com en gallec, destacant en la poesia en gallec de fort contingut social. Va ser la seua poesia la que li va donar la fama de gran escriptor. Li fou dedicat el Dia de les Lletres Gallegues l'any 1989.

## Obra
### Poesia

* Cartafol de poesía («Cartapaci de poesia», 1935)
* O soño sulagado («El somni submergit», 1954)
* Longa noite de pedra («Llarga nit de pedra», 1962). Aquesta és la seua obra més significativa i la que va donar nom a tota una època de la història contemporània de Galícia.
* Viaxe ao país dos ananos («Viatge al país dels nans», 1968)
* Terra de ningures (1969)
* Paco Pixiñas (1970)
* Cemiterio privado («Cementiri privat», 1972)
* Antipoemas (1973)
* Onde o mundo se chama Celanova («On el món es diu Celanova», 1975)
* Homenaxes («Homenatges», 1979, pòstum)
* Celso Emilio Ferreiro para nenos, 1988, ed. Antonio García Teijeiro

### Narrativa

* A fronteira infinida (1972)
* A taberna do galo (1978).
# Kwanza-Sud

Kwanza-Sud és una província d'Angola. Té una superfície de 55.660 km² i una població aproximada de 1.793.787 habitants (2014). La seva capital és Sumbe.

## Geografia

El riu Cuanza atravessa la província de Kwanza-Sud.

## Història

Aquesta província la va fundar el 1769 a la desembocadura del riu Ngunza pel Governador General d'Angola, D. Francisco Inocêncio de Sousa Coutinho.

## Llengües

* Bolo
* Sama

## Divisió administrativa

A la província de Kwanza-Sud hi ha els següents municipis:
* Amboim
* Cassongue
* Conda
* Ebo
* Libolo
* Mussende
* Porto Amboim
* Quilenda
* Quibala
* Seles
* Sumbe
* Waku-Kungo

## Notes

* ↑ Kwanza Sud al cens d'Angola de 2014

## Bibliografia

* Europa Publications. Africa South of the Sahara 2004. Psychology Press, 2003. ISBN 978-1-85743-183-4.
* Minerals Yearbook, 2008, V. 3, Area Reports, International, Africa and the Middle East. Government Printing Office, 2010. ISBN 978-1-4113-2965-2.
* Ibp Inc. Angola Oil and Gas Exploration Laws and Regulation Handbook Volume 1 Strategic Information and Basic Laws. Int'l Business Publications, 2014. ISBN 978-1-4330-7852-1.
* James, W. Martin. Historical Dictionary of Angola. Scarecrow Press, 2011. ISBN 978-0-8108-7458-9. OCLC 712777842.
* Stead, Mike; Rorison, Sean. Angola. Bradt Travel Guides, 2013. ISBN 978-1-84162-443-3. OCLC 809938802.
* United States. Central Intelligence Agency. Angola. Human Rights Watch, 1990. GGKEY:379Y7T2K4UX.
* Vines, Alex. Still Killing: Landmines in Southern Africa. Human Rights Watch, 1997. ISBN 978-1-56432-206-7. OCLC 246170324.
* Weigert, Stephen L. Angola: A Modern Military History, 1961-2002. Palgrave Macmillan, 2011. ISBN 978-0-230-33783-1. OCLC 759166807.
# Kwanyama

El kwanyama és una llengua bantu que es parla a Angola i a Namíbia. El seu codi ISO 639-3 és kua.

## Dialectologia

El kwanyama és intel·ligible amb l'ndonga i el kwambi.

## A Angola

A Angola hi ha 421.000 kwanyama-parlants (1993); es parla a la zona centre-sud de l'Estat. El 1974 es va editar una bíblia en llengua kwanyama.

## A Namíbia

A Namíbia hi ha 713.919 parlants de les llengües kwanyama, ndonga i kwambi (1991). Es parla al nord d'Okavangoland. És una llengua nacional de l'Estat. També hi ha molta gent que el parla com a segona llengua. A Namíbia es diu otjiwambo i owambo, considerant que el kwanyama i l'ndonga estan junts.

## Referències

* ↑ Kwanyama al SIL International al desembre del 2008
# Kwango

La província de Kwango és una de les 26 divisions polítiques de la República Democràtica del Congo, vigent des de la divisió ordenada per Constitució del 2005. Segons aquesta norma, les noves províncies havien de començar a operar 36 mesos després d'instal·lar-se les noves autoritats. La capital és Kenge.

## Referències

* ↑ Central Intelligence Agency. «Democratic Republic of the Congo». The World Factbook. Langley, Virginia: Central Intelligence Agency, 2016. Arxivat de l'original el 28 de desembre 2018. [Consulta: 10 maig 2016].
# Kwanzaa

Kwanzaa (pronunciat en anglès /ˈkwɑːnzə/) és una festa secular de la cultura afroestatounidenca celebrada entre el 26 de desembre i l'1 de gener. Fou inventada el 1966 i la celebren gairebé únicament els afroestatounidencs als Estats Units d'Amèrica.

## Celebració

La festa de la Kwanzaa són set dies de celebracions que inclouen libacions i l'encesa d'una espelma anomenada kinara, un canelobre especial de Kwanzaa, per cada dia d'aquesta setmana de festes. En la primera nit únicament es pren el braç major i una espelma, i cada nit es va encenent una espelma més, fins al darrer dia en el qual tota la kinara està encesa completament.
Les famílies que celebren Kwanzaa decoren les seves cases amb objectes d'art, vistoses teles africanes i fruites fresques que representen l'idealisme africà. És costum que els nens participin també en la cerimònies de la Kwanzaa i que es rendeixi respecte i gratitud als avantpassats. Les libacions són compartides, generalment es beu d'un mateix calze, Kikombe cha Umoja, que es passa d'un participant en l'altre fins que tots han begut.

## Història

La Kwanzaa va ser fundada pel Dr. Maulana 'Ron' Karenga, un activista negre. Es va celebrar per primer cop entre el 26 de desembre de 1966 i l'1 de gener de 1967.
El nom "Kwanzaa" prové originàriament de la frase suahili "matunda ya kwanza"; que significa "primeres fruites". Es va utilitzar el suahili, un idioma de l'Àfrica Oriental, per reflectir el concepte de panafricanisme, popular durant els anys 1960, encara que molts afroamericans provenen de l'Àfrica Occidental i per això la llengua no exerceix en realitat un paper significatiu en la cultura afroamericana.
La Kwanzaa es va instituir com un mitjà d'ajudar els afroestatunidencs a unir-se de nou amb la seva herència cultural i històrica africana, unint-se en meditació i estudi al voltant de principis basats no només en tradicions africanes, sinó també en principis humanistes comuns.
Encara que inicialment s'animava als participants a practicar la Kwanzaa i excloure altres festes, molts celebrants avui decideixen celebrar-la juntament amb altres festivitats com el Nadal i l'Any Nou. Per molts participants afroamericans, Kwanzaa és una oportunitat d'incorporar elements de la seva herència ètnica particular en observançes i celebracions preexistents.

## Set principis de la negritud

La Kwanzaa té "Set Principis de Negritud" o Nguzo Saba. Cadascun dels set dies de la Kwanzaa està dedicat als principis següents en ordre consecutiu:
* Umoja (Unitat)
* Kujichagulia (Autodeterminació)
* Ujima (Treball col·lectiu i responsabilitat)
* Ujamaa (Economia cooperativa)
* Nia (Objectiu i intenció)
* Kuumba (Creativitat)
* Imani (Fe)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de la Kwanzaa (anglès)
# Kwara

Kwara és un dels trenta-sis estats que formen la República Federal de Nigèria. La capital és Ilorin. Té una extensió de 36.825 km² i limita al nord amb l'estat de Níger, a l'est amb l'estat de Kogi, al sud amb els de Ekiti, Osun i Oyo i a l'oest amb la república de Benín. Se l'anomena "Estat de l'harmonia".
La població s'eleva a la xifra de 2.702.949 persones (dades del cens de l'any 2007). La densitat poblacional és de 73,4 habitants per quilòmetre quadrat. Les principals poblacions, a part de la capital Ilorin, són: Offa i Jebba, al riu Níger, Patigi, Erin-lIe, lIoffa, Adeleke Igbewere, Ejidongari, Osi, Lafiagi, Gure, Afon, Kaiama, Isanlu-lsin, Omu-Aran, Egbejila, lIota, Iponrin i Igbaja. Les principals ètnies residint a l'estat de Kwara són els iorubes, nupes, baribes i fulanis.
L'estat va ser creat en 1967 com un dels 12 primers estats que van substituir l'antiga organització territorial basada en regions. El seu nom fou Kwara, paraula d'un idioma local que al·ludeix al riu Níger. En els anys següents, part del seu territori original va ser cedit per a la creació de nous estats (Kogi) o cap a altres estats (Borgu).
Aquest estat se subdivideix internament en un total de setze àrees de govern local:
| Asa Baruten Edu Ekiti Ifelodun Ilorin-East Ilorin-South Ilorin-West | Irepodun Isin Kaiama Moro Offa Oke-Ero Oyun Patigi |

## Notes

* ↑ "About Kwara State" Web del govern de Kwara (anglès)

## Enllaços externs

* Kwara State
# La Fassina (Artés)

La Fassina és una obra del municipi d'Artés (Bages) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt d'edificacions en forma de "T" que s'adeqüen a la funció que tenien: fassina per elaborar aiguardent. Ha sofert moltes ampliacions i reformes.
Destaca un gran passadís porxet i exterior al damunt del qual i al seu costat hi ha un part de les dependències de la fassina. La coberta de l'edifici és d'un sol vessant. De les diverses reformes que ha conegut la més destacable ha estat al reconversió d'una part en habitatges. Fins ara s'ha conservat la maquinària o estris de la fassina, però s'estan fent gestions per vendre-la.

## Història

A Artés hi ha constància de dues fàbriques dedicades a l'aiguardent: la fassina de cal Posa i la de cal Serrallonga, avui coneguda com la Fassina. A la segona meitat del s. XIX començà a funcionar i se situà fora de la població seguint la real Ordre de 1860 on s'ordenava que les fàbriques d'aiguardent havien d'estar fora dels nuclis urbans. Funcionà fins a les primeres dècades del s. XX. posteriorment fou comprada per la fàbrica Berenguer els propietaris de la qual construïren cases pels seus treballadors al mateix recinte de la fassina i als seus voltants. quan funcionà com a fassina provocà més d'una queixa dels veïns per la contaminació de les aigües del torrent de Malla i Sala.

## Referències

* 1 2 3 «La Fassina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 desembre 2015].
# Cerro Fábrega

El cerro Fábrega o turó Fábrega és una muntanya localitzada a l'oest de la província de Bocas del Toro, a l'oest de Panamà, molt prop de la frontera amb Costa Rica. Exactament es troba en les coordenades N 9.123656, O 82.874611, dins de la Serralada Central, just al costat del Cerro Itamut. El seu cim està cobert per vegetació i terreny erm. És un ecosistema únic a Panamà de llacunes d'altura i turberas

## Geografia

Té una altura de 3.336 metres sobre el nivell del mar, és la segona elevació més alta del país i la més alta de Boques del Toro. Està dins del districte de Changuinola, a la seva base hi neixen els rius Teribe i Culubre.

## Referències

* ↑ Instituto Geográfico Nacional “Tommy Guardia”. Síntesis Geográfica. Panamá. 1998.
# LBA

LBA té els següents significats:
* Logical Block Addressing, mètode utilitzat per especificar la localització dels blocs de dades en sistemes d'emmagatzemament secundari en informàtica
* Atracció entre branques llargues, concepte de la bioinformàtica
* Aeroport de Leeds Bradford, segons el seu codi IATA
# LA Women's Tennis Championships 2009

El Clàssic de Los Angeles 2009, també conegut com LA Women's Tennis Championships 2009, és un esdeveniment de tennis femení sobre pista dura que pertany als Premier tournaments de la WTA. La 36a edició del torneig es va celebrar entre el 3 i el 9 d'agost de 2009 al Home Depot Center de Carson, prop de Los Angeles, Califòrnia, Estats Units.

## Quadre individual femení

| Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Semifinals | Final | Final | Final | Final |
| 1 | D. Safina | 5 | 6 | 4 |
| 14 | J. Zheng | 7 | 4 | 6 | 14 | J. Zheng | 6 | 3 | 4 |
| 13 | S. Stosur | 6 | 6 | | 13 | S. Stosur | 4 | 6 | 6 |
| 6 | A. Ivanovic | 3 | 2 | | | | | | | 13 | S. Stosur | 6 | 6 | |
| | S. Cirstea | 6 | 1 | | | | | | | | S. Cirstea | 3 | 2 | |
| 17 | S. Lisicki | 3 | 0 | r | | S. Cirstea | 7 | 1 | 7 | | | | | |
| | A. Txakvetadze | 3 | 2 | | 8 | A. Radwanska | 6$^4$ | 6 | 5 | | | | | |
| 8 | A. Radwanska | 6 | 6 | | | | | | | | | | | | 13 | S. Stosur | 4 | 3 |
| | U. Radwanska | w/o | | | | | | | | | | | | | 10 | F. Pennetta | 6 | 6 |
| 12 | N. Li | | | | | U. Radwanska | 4 | 5 | | | | | | |
| | A. Bondarenko | 6 | 0 | 3 | | M. Xaràpova | 6 | 7 | | | | | | |
| | M. Xaràpova | 4 | 6 | 6 | | | | | | | M. Xaràpova | 2 | 6 | 3 |
| 5 | N. Petrova | 3 | 3 | | | | | | | 10 | F. Pennetta | 6 | 4 | 6 |
| 10 | F. Pennetta | 6 | 6 | | 10 | F. Pennetta | 6 | 6 | | | | | | |
| | Y. Wickmayer | 6⁵ | 6 | 4 | 2 | V. Zvonariova | 4 | 2 | |
| 2 | V. Zvonariova | 7 | 4 | 6 | | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial
Los Angeles :
1971
1972
1973
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009 :
Sony Ericsson WTA Tour 2009
< 2008
2010 > :
WTA Tour Championships, Doha  · WTA Tournament of Champions, Bali :
# Codex Mutinensis

El Codex Mutinensis (Gregory-Aland no. H$^a$/014) α 6 (Soden), és un manuscrit uncial del segle ix del Nou Testament. Està escrit en grec, sobre pergamí, amb lletres uncials, i es conserva a la Biblioteca Estense (Gr. 196) a Mòdena.
El còdex conté 194 fulles de pergamí (33 x 23 cm) i conté els Fets dels Apòstols. El text correspon al tipus de textual bizantí. Està escrit en una sola columna per pàgina, i 30 línies per columna.

## Referències

* 1 2 Kurt Aland und Barbara Aland, Der Text des Neuen Testaments. Einführung in die wissenschaftlichen Ausgaben sowie in Theorie und Praxis der modernen Textkritik, Deutsche Bibelgesellschaft, Stuttgart 1981, p. 119. ISBN 3-438-06011-6

## Vegeu també

* Còdex Bezae
* Codex Laudianus

## Bibliografia

* Constantin von Tischendorf, Monumenta sacra inedita I (Leipzig, 1855), pp. 37–44.

## Enllaços externs

* Codex Mutinensis H$^a$ (014): al Encyclopedia of Textual Criticism.
# Mariano Aguilar Navarro

Mariano Aguilar Navarro (Madrid, 19 d'agost de 1916 - 8 d'abril de 1992) fou un catedràtic, polític i advocat espanyol.

## Biografia

Nascut el 19 d'agost de 1916 a Madrid, Aguilar Navarro va estudiar el batxillerat al Col·legi dels Sagrats Cors de Madrid i la carrera de Dret a la Universitat Complutense, on va obtenir el doctorat. Es va dedicar des de llavors a l'ensenyament universitari, guanyant la Càtedra de Dret Internacional a la Universitat de Sevilla el 1948. El 1960 va obtenir per concurs la càtedra de Dret Internacional Privat de la Facultat de Dret de Madrid, facultat en la qual després va ser Degà.
Durant els anys cinquanta va donar suport al moviment que al voltant del seu company de facultat Manuel Giménez Fernández, catedràtic de Dret Canònic i ministre d'Agricultura de la CEDA durant la República, intentava actualitzar el pensament polític catòlic.
Partidari decidit de la integració d'Espanya a Europa, va ser vicepresident del comitè espanyol del Moviment Europeu, presidit llavors per Salvador de Madariaga.
Arran de la manifestació estudiantil de febrer de 1965, en la qual va participar al costat dels també professors López Aranguren, Enrique Tierno Galván, García Calvo i Santiago Montero Díaz, va ser sancionat amb la separació de la seva càtedra durant dos anys. Un dels seus fills, Enrique, professor de Medicina, va estar empresonat tres anys per la seva militància antifranquista, experiència que per a Aguilar Navarro constituí, segons les seves pròpies declaracions, "la gran prova". Potser per això fou promotor de l'Associació d'Ex Presos i Repressaliats Polítics.
Incorporat al PSOE, va ser escollit senador per Madrid a les eleccions generals espanyoles de 1977 dins de la candidatura Senadors per la Democràcia, juntament amb Joaquín Satrústegui, d'Aliança Liberal, i Manuel Villar Arregui, de la Democràcia Cristiana. Incorporat al Senat, va ser elegit president de la seva Comissió d'Afers exteriors.
Nomenat degà de la Facultat de Dret de la Universitat Complutense el 1977, Aguilar Navarro és autor d'un tractat de dret internacional públic i d'un altre de dret internacional privat, a més de més de 200 treballs monogràfics sobre temes jurídics. Director de la Revista Española de Derecho Internacional i membre de la junta de fundadors de Cuadernos para el Diálogo, Aguilar Navarro fou també un ardent defensor de les seves idees en nombrosos articles periodístics sobre el desarmament, la descolonització i la política durant la transició.

## Referències

* 1 2 Mariano Aguilar Navarro, ex senador y catedrático (EL PAÍS, 11 d'abril de 1992)
* ↑ Imposición de sanciones a varios catedráticos de universidad (La Vanguardia, 22 d'agost de 1966)

## Enllaços externs

* Fitxa del Senat
# Consell general del Puèi Domat

El Consell General del Puèi Domat (en occità Conselh Generau dau Puèi Domat) és l'assemblea deliberant executiva del departament francès del Puèi Domat, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
La seu es troba a Clarmont d'Alvèrnia i des de 2004 el president és Jean-Yves Gouttebel (Divers gauche).

## Antics presidents

* Pierre-Joël Bonté (1998-2004)
* Jean-Yves Gouttebel (2004-)

## Composició

El març de 2008 el Consell General del Puèi Domat era constituït per 61 elegits pels 61 cantons del Puèi Domat.
| Partit | Sigles | Electes |
| Grup d'Esquerres (49 escons) |||
| Partit Socialista | PS | 25 |
| Divers Gauche | DVG | 17 |
| Partit Comunista | PCF | 3 |
| Partit d'Esquerra | PG | 3 |
| Moviment Republicà i Ciutadà | MRC | 1 |
| Grup de dretes (12 escons) |||
| Unió dels Republicans | UR | 11 |
| Sense adscripció | SE | 1 |
| President del Consell General |||
| Jean-Yves Gouttebel (DVD) |||

## Vegeu també

* Consell Regional d'Alvèrnia
* Llista dels presidents dels Consells Generals de França

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell General de Puèi Domat Arxivat 2004-12-03 a Wayback Machine.