OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mark Renshaw

Mark Renshaw (Bathurst, Nova Gal·les del Sud, 22 d'octubre del 1982) és un ciclista professional australià. Actualment corre a les files del Dimension Data.
Va començar la seva carrera com a pistard. El 2002 va aconseguir una medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en la modalitat de persecució per equips i una de plata a la cursa de punts. El 2004 va passar al ciclisme en ruta amb la Française des Jeux.
En el seu palmarès destaca la victòria al Tour de Qatar de 2011.

## Palmarès en ruta

* 2006
** 1r a la Tro-Bro-Léon
** Vencedor d'una etapa de la Geelong Bay Classic Series
* 2007
** 1r a la Geelong Bay Classic Series i vencedor d'una etapa
** 1r a la Down Under Classic
** Vencedor d'una etapa del Tour de Picardia
* 2008
** Vencedor d'una etapa del Tour Down Under
** Vencedor d'una etapa de la Geelong Bay Classic Series
* 2010
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Dinamarca
* 2011
** 1r al Tour de Qatar i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Gran Bretanya
* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Turquia
* 2013
** 1r a la Clàssica d'Almeria
** Vencedor d'una etapa a l'Eneco Tour
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Gran Bretanya

### Resultats al Tour de França

* 2008. Abandona (15a etapa)
* 2009. 149è de la classificació general
* 2010. Expulsat (11a etapa)
* 2011. 163è de la classificació general
* 2012. Abandona (11a etapa)
* 2014. 142è de la classificació general
* 2015. Abandona (18a etapa)
* 2016. Abandona (9a etapa)
* 2017. Fora de control (9a etapa)
* 2018. Fora de control (11a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2006. Abandona (16a etapa)
* 2007. 144è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2005. 144è de la classificació general
* 2009. Abandona (14a etapa)
* 2011. Abandona (13a etapa)
* 2012. Abandona (14a etapa)
* 2019. Abandona (13a etapa)

## Palmarès en pista

* 1999
** Campió del món júnior en Velocitat per equips (amb Jobie Dajka i Ben Kersten)
* 2000
** Campió del món júnior en Quilòmetre Contrarellotge
** Campió del món júnior en Velocitat per equips (amb Ryan Bayley i Jason Niblett)
* 2001
** Campió d'Austràlia en puntuació
** Campió d'Austràlia en madison (amb Stephen Wooldridge)
** Campió d'Austràlia en quilòmetre
** Campió d'Austràlia en scratch
* 2002
** Medalla d'or als Jocs de la Commonwealth en persecució per equips (amb Graeme Brown, Peter Dawson i Luke Roberts)
** Campió d'Austràlia en puntuació
** Campió d'Austràlia en scratch
** Campió d'Austràlia en persecució per equips
* 2003
** Campió d'Austràlia en madison (amb Graeme Brown)

### Resultats a la Copa del Món

* 2001
** 1r a la Classificació general en Quilòmetre
* 2002
** 1r a Sydney, en Puntuació
* 2003
** 1r a Ciutat del Cap, en Puntuació
* 2004
** 1r a Manchester, en Scratch

## Enllaços externs

* Fitxa de Mark Renshaw a sitiodeciclismo.net
* Web oficial Arxivat 2011-02-03 a Wayback Machine.
# Dinamo (grup de música)

Dinamo és un grup de música de ska/latin mallorquí format l'any 2004. És una banda multicultural, que des de l'illa de Mallorca continua expandint la seva música arreu del món. El pols inconfusible de Dinamo es genera gràcies a la fusió de ritmes com l'ska, el rock, el reggae, la cúmbia, el tango o el cuarteto. Va començar essent un quintet, que més tard van ampliar a septet amb la incorporació de Pep Aspas i Miquel Gayà. Es tracta d'un grup de projecció internacional; han actuat a Mèxic, Colòmbia, el Regne Unit, els Estats Units, Japó, etc.

## Components

* Federico Fossati, lletres, veu i guitarra
* Joan Roca, baix
* Markus Herrada, teclat i cors
* Jaume Cerdà, trompeta i cors
* Javi Sánchez, bateria
* Pep Aspas, percussió
* Miquel Gayà, trombó

## Història

Han fet gires pels festivals i sales més prestigiosos d'Europa, Mèxic, els Estats Units i el Japó. Tenen 4 discs enregistrats al llarg de 12 anys; el seu primer àlbum DESEQUILIBRIO, va ser publicat al 2007, dotze temes. El segon disc ZOO DIGITAL, publicat al 2009, deu temes. El seu quart disc QUILOMBO, publicat al febrer de 2014, dotze temes. Nou àlbum AHORA BAJO Y ARREGLO TODO, publicat al juny del 2017, deu cançons.

### Referències

* 1 2 Bestard, Pere. «Dinamo, la font d'energia que funciona a base de ska, estrena «Lo que más vale»». Enderrock, 13-11-2018. [Consulta: 18 agost 2019].
* 1 2 Mateu, Margalida. «Dinamo enregistra el seu cinquè disc». ARA Balears, 18-02-2017. [Consulta: 18 agost 2019].
# Dinamo solar

Una dinamo solar és un procés físic que genera el camp magnètic del Sol. El sol està envoltat d'un camp magnètic dipolar, com molts altres cossos celestes com la mateixa Terra. El camp bipolar es produeix per un corrent elèctric circular que sorgeix de l'interior de l'estrella, seguint la Llei d'Ampère. El corrent es produeix per una tensió tallant (estirament de la matèria) entre les diferents parts del Sol que roten a diferents velocitats, i degut al fet que el Sol és per si mateix un molt bon conductor elèctric (i per tant subjecte a les lleis de la magnetohidrodinàmica).
Qualsevol fluid conduït elèctricament pot formar una dinamo tan sols tallant el fluid estès a conseqüència de la llei d'inducció de Lenz: movent un fluid a través d'un camp magnètic preexistent induirà corrents elèctrics en el fluid que distorsiona el camp magnètic preexistent. La direcció de la distorsió és tal que les línies de camp existents tendeixen a ser arrossegades al llarg del fluid. Si el flux té un component de tall fort llavors les línies de camp individuals s'estiren pel flux, amplificant el camp magnètic existent. Aquests sistemes s'anomenen dinamo MHD. Segons l'estructura del flus, la dinamo pot ser autoexitada i estable, autoexcitada i caòtica, o decaient..
La dinamo solar és autoexcitada: la direcció del camp s'inverteix cada 11 anys, causant el cicle de taques solars. Es pensa que la dinamo solar es localitza en la tacoclina, una regió interior del Sol que mostra un gran perfil de tall.
Actualment no es coneix detalladament el mecanisme de dinamo solar i és objecte d'estudi

## Referències

* ↑ Tobias, S.M. «The Solar Dynamo». Phil. Trans. A, 360, 1801, 2002, pàg. 2741–2756. Bibcode: 2002RSPTA.360.2741T. DOI: 10.1098/rsta.2002.1090. PMID: 12626264.(anglès)
# Masclet (beguda)

* Pel que fa a l'element pirotècnic vegeu Masclet (petard).
El Masclet és una beguda típica de la Festa Major de Reus (al juny) i de les Festes de Misericòrdia (al setembre) i consisteix en una barreja de vermut negre de Reus i Plim, una beguda refrescant feta a base de fruites.
El Masclet es reparteix durant un cercavila que es fa el 24 de juny, quan s'inicien les festes de sant Pere. També a l'inici les Festes de Misericòrdia. La Cercavila del Masclet comença l'any 2001, quan per les Festes de Misericòrdia, per iniciativa d'una orquestra reusenca, La Padrina, es va pensar a donar més contingut musical i juvenil a aquestes festes, i es van crear alguns actes amb el nom d'Estripadrina. D'aquí va sortir la proposta d'idear una beguda de festa que s'identifiqués amb Reus, i d'aquí sorgí el Masclet, un combinat a parts iguals de vermut de Reus i de Plim, dos elements força tradicionals a la ciutat, igual que el seu nom, Masclet, que prové dels mascles o morters de la Tronada. Alguns dels membres de l'orquestra van proposar de fer una cercavila ciutadana amb acompanyament musical, on els participants poguessin degustar el Masclet de franc. Així es va iniciar la Cercavila del Masclet.
Les primeres sortides van tenir molt d'èxit i llavors la cercavila es traslladà també a les festes de Sant Pere a càrrec del Col·lectiu del Masclet. Actualment, sense degustació gratuïta, el Masclet, es distribueix en una cercavila cívica on elements del seguici festiu acompanyats per músics fan un recorregut pel centre de Reus. El Col·lectiu del Masclet, tot i la distribució massiva de la beguda a la població, només la reparteix als majors de 18 anys.

## Referències

* ↑ Quadrada, Mariona. «El Masclet». Festes de Reus. Ajuntament de Reus. Arxivat de l'original el 2014-12-22. [Consulta: 9-III-2015].
* ↑ Navarro, Marc. «La cercavila del Masclet». Festes de Reus. Ajuntament de Reus. Arxivat de l'original el 2015-04-02. [Consulta: 9-III-2015].
* ↑ «Un col·lectiu de Reus prohibeix l'alcohol als menors de 18 anys durant les festes». Vilaweb. [Consulta: 9-III-2015].
Viccionari
# Maschito

Maschito (albanès Mashqiti) és un municipi italià, dins de la província de Potenza. L'any 2006 tenia 1.834 habitants. És un dels municipis on viu la comunitat Arbëreshë. Limita amb els municipis de Forenza, Ginestra, Palazzo San Gervasio i Venosa.

## Administració

Els alcaldes de Maschito han estat
* 1944 – 1945 Giuseppe Guglielmucci – Sindaco
* 1945 – 1946 Giovanni Nocitra – Commissari prefectici
* 1946 – 1947 Giuseppe Santojanni – Sindaco (DC)
* 1947 – 1950 Achille Savino – Sindaco (DC)
* 1950 – 1951 Alvaro Gomez y Paloma – Commissari prefectizi
* 1951 – 1952 Antonio Facciuto – Commissari prefectici
* 1952 – 1956 Antonio Facciuto – Sindaco (DC)
* 1956 – 1960 Domenico Allamprese – Sindaco (PCI – PSI)
* 1960 – 1962 Giuseppe Auletta – Sindaco (PCI - PSI)
* 1962 – 1963 Pasquale Locuratolo – Commissari prefectici
* 1963 – 1967 Giuseppe Giuratrabocchetti – Sindaco (DC)
* 1968 – 1978 Rocco Russo – Sindaco (DC)
* 1978 – 1985 Oreste Dinella – Sindaco (Sinistre Unite)
* 1985 – 1988 Donato Mecca – Sindaco (Sinistre Unite)
* 1988 – 1993 Paolo Montrone – Sindaco (DC)
* 1993 – 2001 Donato Grieco - Sindaco (PDS)
* 2001 – 2006 Elio Gilio – Sindaco (Centro Sinistra Maschito)
* 2006 Filomena Civiello – Sindaco (Unione)
* 2006 – 2007 Fulvia Zinno – Commissario prefettizio
* 2007 – Antonio Mastrodonato (Centro Destra per Maschito) PDL
# Maschinka Schneider

Maschinka Schneider (Tallinn, 25 d'agost de 1815 - Dresden, 19 de setembre de 1882), de casada Maschinka Schubert, fou una cantant d'òpera alemanya (soprano/mezzosoprano).

## Biografia

Maschinka Schneider era filla del mestre de capella prussià Georg Abraham Schneider. Va rebre les seves primeres lliçons d'art del seu pare. Amb el seu suport ja va poder aparèixer de petita al costat d'Anna Milder a l'òpera Alceste de Gluck.
Als 16 anys, Schneider va anar a París el 1831 i hi va prendre classes de cant amb el cantant d'òpera Marco Bordogni. Amb la seva ajuda, va aconseguir un breu compromís a l'Òpera de París. Des d'allà la van portar a Londres a la Royal Opera House, on també es van celebrar amb entusiasme les seves actuacions. A partir d'aquest moment, a tot tardar, Schneider es va situar artísticament a l'alçada de col·legues com Wilhelmine Schröder-Devrient, Anton Haizinger i altres.
De tornada a Alemanya, Schneider va aconseguir un contracte al teatre de la cort reial de Berlín. El 1833 va anar a Dresden i hi va aparèixer per primera vegada el 10 d'abril de 1833 al Teatre de la Cort Saxó. Va impressionar com Zerlina i va romandre membre d'aquest conjunt fins a la seva jubilació. El 12 de juliol de 1837, Schneider es va casar amb el concertista François Schubert a Dresden i va tenir una filla amb ell; la posterior actriu Georgine Schubert.
Tot i que Maschinka Schneider era d'ascendència matrimonial legal, el seu nomenament com a actriu de cort o cantant de cambra va ser rebutjat diverses vegades perquè el seu pare també tenia fills amb altres dones.
L'1 de setembre de 1860 va abandonar oficialment els escenaris i es va retirar a la vida privada. 25 dies després del seu 67è aniversari, Maschinka Schneider va morir el 19 de setembre de 1882 a Dresden on i hi va trobar el seu darrer lloc de descans.

## rols (selecció)

* "Marcelline", Les noces de Fígaro (Wolfgang Amadeus Mozart)
* "Zerline", Fra Diavolo, (Daniel Auber)
* "Ännchen", Der Freischütz (Carl Maria von Weber)
* "Rosina", Il barbiere di Siviglia, (Gioacchino Rossini)
* "Alice", Robert le diable (Giacomo Meyerbeer).

## Bibliografia

* Ludwig Eisenberg, Gran enciclopèdia biogràfica de l'etapa alemanya al segle XIX. editor de Paul List, Leipzig 1903, S. 931 f., (Textarchiv – Internet Archive).
* Robert Eitner: ADB:Schubert, Franz (Geiger) a Allgemeine_Deutsche_Biographie Band 32, Duncker & Humblot, Leipzig 1891, S. 628.
# Marnicq Bervoets

Marnicq Bervoets (Paal, 21 de juny de 1969) és un ex-pilot de motocròs flamenc que destacà en competició internacional durant les dècades del 1990 i 2000, etapa durant la qual fou quatre vegades subcampió del món de motocròs (les tres primeres, als 250cc darrere de Stefan Everts). Bervoets va aconseguir 19 victòries en Grans Premis i 6 Campionats de Bèlgica, a més d'haver integrat la selecció belga que va guanyar el Motocross des Nations els anys 1995, 1997 i 1998.

## Palmarès

Font:
| Any | Motocicleta | C. del Món | C. del Món | C. de Bèlgica | C. de Bèlgica |
| Any | Motocicleta | 500cc | 250cc | 250cc | 125cc |
| 1989 | Kawasaki | - | 9è | | |
| 1990 | Kawasaki | - | 6è | | |
| 1991 | Kawasaki | - | 5è | 1r | |
| 1992 | Yamaha | - | 7è | 1r | |
| 1993 | Kawasaki | - | 5è | | |
| 1994 | Suzuki | - | 4t | 1r | |
| 1995 | Suzuki | - | 2n | 1r | |
| 1996 | Suzuki | - | 2n | 1r | |
| 1997 | Suzuki | - | 2n | | |
| 1998 | Suzuki | - | 4t | | |
| 1999 | Kawasaki | - | 5è | 1r Open | |
| 2000 | Yamaha | 2n | - | | |
| 2001 | Yamaha | 3r | - | | |
| 2002 | Yamaha | 4t | - | | |
| 2003 | Yamaha | 7è | - | | |
| Total títols | Total títols | 0 | 0 | 6 | 1 |

## Referències

* ↑ «Marnicq Bervoets» (PDF) (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Marnicq Bervoets career profile» (en anglès). bestsports.com. [Consulta: 29 juliol 2012].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 3» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Palmares du Mondial Mx 1» (en francès). memotocross.fr. [Consulta: 6 gener 2020].

## Enllaços externs

* Entrevista a Marnicq Bervoets a MX Large el 23/1/2019 (anglès)
# Maro

Maro és una sotsprefectura i capital del departament de Grande Sido, regió de Moyen Chari, Txad.

## Referències

* ↑ «TABLEAU DES CODES DES CIRCONSCRITIONS» (pdf) (en francès). Ministère de l'Intérieur – INSEED, 01-04-2008. Arxivat de l'original el 2011-03-04. [Consulta: 22 juliol 2020].
* ↑ «Maps, Weather, and Airports for Maro, Chad». [Consulta: 22 juliol 2020].
# Mastomys kollmannspergeri

Mastomys kollmannspergeri és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. Viu al nord del Níger, el nord-est de Nigèria, el nord del Camerun, el sud-est del Txad, el sud i est del Sudan i l'extrem septentrional del Sudan del Sud. Ocupa una gran varietat d'hàbitats. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg alemany Franz Kollmannsperger.

## Referències

* ↑ Granjon, L. Mastomys kollmannspergeri. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 25 octubre 2017.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 227. ISBN 978-0801893049.
# Donalsonville

Donalsonville és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 2.796 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Donalsonville tenia 2.796 habitants, 1.008 habitatges, i 697 famílies. La densitat de població era de 271,2 habitants per km².
Dels 1.008 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 37,6% hi vivien parelles casades, en un 27,8% dones solteres, i en un 30,8% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,23.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 18% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.687 $ i la renda mediana per família de 25.679 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.464 $ mentre que les dones 16.451 $. La renda per capita de la població era de 13.095 $. Entorn del 25,4% de les famílies i el 32% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Donalsonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Donalsonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Donamartiri

Donamartiri (en francès i oficialment Saint-Martin-d'Arberoue), és un municipi de la Baixa Navarra, un dels set territoris del País Basc, al departament dels Pirineus Atlàntics i a la regió de la Nova Aquitània. Limita amb les comunes d'Oragarre al nord, Izturitze al nord-oest, Mehaine a l'est, Donostiri a l'oest i Armendaritze al sud.

## Demografia

Evolució de la població :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| 650 | 684 | 699 | 670 | 690 | 674 | 668 | 629 | 590 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 568 | 574 | 546 | 540 | 550 | 543 | 540 | 521 | 507 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 509 | 512 | 458 | 471 | 456 | 403 | 422 | 403 | 378 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 373 | 350 | 297 | 284 | 303 | 305 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |
# Donant (semiconductors)

En física de semiconductors, un donant és un àtom dopant que, quan s'afegeix a un semiconductor, pot formar una regió de tipus n.
Per exemple, quan el silici (Si), que té quatre electrons de valència, s'ha de dopar com a semiconductor de tipus n, es poden utilitzar elements del grup V com el fòsfor (P) o l'arsènic (As) perquè tenen cinc electrons de valència. Un dopant amb cinc electrons de valència també s'anomena impuresa pentavalent. Altres dopants pentavalents són l'antimoni (Sb) i el bismut (Bi).
Quan es substitueix un àtom de Si a la xarxa cristal·lina, quatre dels electrons de valència del fòsfor formen enllaços covalents amb els àtoms de Si veïns però el cinquè roman feblement enllaçat. Si aquest electró s'allibera, el donant inicialment electroneutre es carrega positivament (ionitza). A temperatura ambient, l'electró alliberat pot moure's al voltant del cristall de Si i transportar un corrent, actuant així com a portador de càrrega.

## Referències

* ↑ «What is Donor in Semiconductors - Donor Level | nuclear-power.com» (en anglès). https://www.nuclear-power.com.+[Consulta: 8 octubre 2022].
* ↑ «Fundamentals: Doping: n- and p-semiconductors» (en anglès). www.halbleiter.org. https://www.halbleiter.org.+[Consulta: 19 desembre 2016].
* ↑ «Donor and Acceptor Impurities in Semiconductor | Electrical4U» (en anglès). https://www.electrical4u.com.+[Consulta: 8 octubre 2022].
* ↑ «Donor Materials - Semiconductor / Alfa Chemistry» (en anglès). https://semiconductor.alfachemic.com.+[Consulta: 8 octubre 2022].
# Dracaena aletriformis

Dracaena aletriformis és una espècie de planta de la família de les asparagàcies, anteriorment inclosa en les rusàcies. Es troba als boscs de l'est de Sud-àfrica, des de Port Elizabeth fins a Gauteng. També a Eswatini, però és més comuna als boscos de les terres baixes i dunes de KwaZulu-Natal.

## Descripció

Té una tija única o ramificada (generalment a la base). Les fulles són grans i com cintes en forma de rosetes a la punta de la tija. Les fulles són de color verd, brillants i fosques, amb marges blanquinosos. Aquestes plantes poden créixer fins als 4 m d'alçada. Les flors són de color blanc platejat i es descriuen com dolçament perfumades. Els fruits, baies, amb dos lòbuls, maduren a un color vermellós ataronjat.

## Ecologia

Les flors s'obren a partir del vespre fins al matí d'hora per atraure les arnes nocturnes com a pol·linitzadores. Els ocells mengen els fruits, ajuden a eliminar la polpa de taronja que conté un inhibidor del creixement que d'altra manera frena la germinació de les llavors. Els cargols i les larves de la papallona Artitropa erinnys se n'alimenten de les fulles, i els ocells i ratolins fan els seus nius entre les fulles d'aquesta planta.

## Taxonomia

Dracaena aletriformis va ser descrita per (Adrian Hardy Haworth) Jan Just Bos i publicada en Flora of Southern Africa 5(3): 3. 1992.

### Etimologia

* Dracaena: nom genèric que deriva del grec drakaina, 'drac', fent referència a la Dracaena draco. Aquest arbre, a la població local de les Illes Canàries, va ser considerat un drac i li van atribuir propietats màgiques.
* aletriformis: epítet compost que significa 'amb la forma d'Aletris'.

### Sinonímia

* Pleomele hookeriana (Kuntze) N.E.Br.
* Draco hookeriana Kuntze
* Dracaena latifolia Regel
* Dracaena hookeriana K. Koch
* Yucca aletriformis Haw.

## Referències

* ↑ Chase, M.W.; Reveal, J.L.; Fay, M.F. «A subfamilial classification for the expanded asparagalean families Amaryllidaceae, Asparagaceae and Xanthorrhoeaceae». Botanical Journal of the Linnean Society, 161, 2, 2009, p. 132–136. DOI: 10.1111/j.1095-8339.2009.00999.x.
* 1 2 3 4 Viljoen, C. 2003. Dracaena aletriformis Arxivat 2014-09-10 a Wayback Machine., Kirstenbosch National Botanical Garden.
* 1 2 3 Pooley, E. 1993.
* ↑ Williams, M. 1994.
* ↑ Dracaena aletriformis a Trópicos.
* ↑ «Dracaena aletriformis» a EOL. Data consulta: 12 de juny de 2014.

## Bibliografia

* Pooley, E. (1993). The Complete Field Guide to Trees of Natal, Zululand and Transkei. ISBN 0-620-17697-0.
# Economia de Txèquia

La República Txeca és un estat pertanyent a la Unió Europea, nascut l'1 de gener de 1993, del desmembrament en dos països de l'antiga Txecoslovàquia. L'economia de la República Txeca és actualment una de les més desenvolupades i estables entre les democràcies emergents d'Europa Central i Europa de l'Est, i és molt integrada amb l'economia de la Unió Europea, especialment després d'accedir al bloc en 2004.
Malgrat el seu sistema financer haver romàs estable, la seva petita economia, molt dependent de les exportacions, queda sensible a les flotacions econòmiques dels seus clients, especialment Alemanya. Quan l'Europa Occidental va enfrontar una recessió a la fi del 2008, la demanda per productes txecs va disminuir i les exportacions i la indústria van sofrir caiguda de dos dígits. Com a resultat, el producte intern brut va caure 4,7% el 2009.

## Referències

* 1 2 3 «The World Factbook». [Consulta: 4 març 2013].

## Enllaços externs

* Projecció econòmica de la República Txeca