OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Entintat

L'entintat és una part del procés d'algunes arts gràfiques que consistix a afegir una tinta en un suport, siga físic com el paper de dibuix o la matriu de gravat, o la interfície en el cas de l'art digital.

## Entintador de còmic

En l'àmbit del còmic, l'entintat és un procés de refinat de l'esbós: encara que sovint es considera l'acció com «repassar», l'entintat ajuda a destacar alguns traços, reforça la perspectiva i facilita l'acolorit dels dibuixos: dins del procés artesanal d'execució d'un còmic, l'entintador és la «persona especialitzada a passar a tinta un dibuix»; això és més habitual en els còmics nord-americans de periodicitat mensual de les sèries, en les quals l'especialització dels creadors en cada una de les funcions agilita els terminis; a més, l'entintat corrig defectes del dibuix que hagen passat desapercebuts.
Entre els entintadors nord-americans més reconeguts hi ha Chic Stone, Joe Sinnott, Wally Wood, Tom Palmer, Murphy Anderson, Frank Giacoia, Dick Ayers i John Severin.
* Sinnott, 2008
* Planxa de Wally Wood
* Al Milgrom, 2014

## Referències

* ↑ «How To Start Inking Comics» (en anglés). Creative Comic Art. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «entintador». TermCat. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «What does an Inker do? and Other Frequently Asked Questions» (en anglés). Mark Plika. Arxivat de l'original el 17 de febrer 2020. [Consulta: 11 maig 2020].
* ↑ «The 20 Greatest Inkers of American Comic Books». Atlas Comics Presents. [Consulta: 26 juliol 2020].
* ↑ «The 20 Greatest Inkers of American Comic Books (1-5)». Atlas Comics Presents. [Consulta: 15 maig 2020].
* ↑ «The 20 Greatest Inkers of American Comic Books (6-10)». Atlas Comics Presents. [Consulta: 26 juliol 2020].
# Stayton

Stayton és una població dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia 6.816 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stayton tenia 6.816 habitants, 2.519 habitatges, i 1.851 famílies. La densitat de població era de 974,7 habitants per km².
Dels 2.519 habitatges en un 41% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,4% hi vivien parelles casades, en un 14,9% dones solteres, i en un 26,5% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.004$ i la renda mediana per família de 41.389$. Els homes tenien una renda mediana de 32.437$ mentre que les dones 24.067$. La renda per capita de la població era de 15.740$. Aproximadament l'11,5% de les famílies i el 14,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Vegeu també

* West Stayton

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stayton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stazzema

Stazzema és un comune (municipi) de la província de Lucca, a la regió italiana de la Toscana, situat uns 80km al nord-oest de Florència i uns 25 km al nord-oest de Lucca.

## Història

Durant la Segona Guerra Mundial, al poble de Sant'Anna di Stazzema es va produir una massacre de població civil per part de soldats alemanys de les Waffen-SS i les Brigades negres italianes (12 d'agost de 1944). Un total de 560 persones van morir, entre elles 100 nens, un d'ells només de 20 dies. La ciutat va rebre la Medalla d'Or per al Valor Militar en acabar la guerra.

## Geografia

Stazzema limita amb els següents municipis: Camaiore, Careggine, Massa, Molazzana, Pescaglia, Pietrasanta, Seravezza, Vagli Sotto i Vergemoli.

### Frazioni

Stazzema conté 17 frazioni (pobles o llogarets):
Arni, Cardoso, Farnocchia, Gallena, La Culla, Levigliani, Mulina, Palagnana, Pomezzana, Pontestazzemese, Pruno, Retignano, Ruosina, Sant'Anna, Stazzema, Terrinca i Volegno.
Tot i el nom del municipi, l'ajuntament no es troba a Stazzema, sinó a Pontestazzemese.

## Referències

* ↑ Informació sobre els frazioni al lloc web de l'ajuntament

## Enllaços externs

* Stazzema - Lloc web oficial (italià)
# Stazzona

Stazzona (en cors A Stazzona) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 33 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 82 | 82 | 57 | 50 | 35 | 33 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Francis Raffalli | | |
# Supersubmarina

Supersubmarina és un grup indie-pop espanyol de Baeza. Està format per quatre membres: José Chino, Jay, Pope i Juancha.

## Biografia

La idea de formar un grup va sorgir el 2005, quan van començar a tocar simplement per diversió i en unes condicions molt precàries. Un d'eixos dies que van quedar per a tocar, van introduir un arreglament a un tema que imitava el son de la mar, i d'ací va eixir el nom original del conjunt. A partir d'ací amb molt esforç i ganes de seguir avançant, Supersubmarina va creixent a poc a poc, i l'any passat van començar a donar-li forma a "Cientocero", el seu primer EP, que des del 16 de Desembre es pot adquirir en format digital.
Aquest és el primer dels tres EPs que el grup publicarà abans de traure a la venda el seu primer disc que vorà la llum aquest 2009. El senzill que dona títol genèric a aquest primer treball, és una visió realista i valent sobre la cocaïna. El nom és una paraula inventada pels membres de la banda que fa referència al consum de cocaïna.
L'EP està format per quatre cançons compostes per ells mateixos. Canten als problemes quotidians, parlen de les relacions entre les persones, però ho fan amb un llenguatge propi i un estil molt original. A pesar d'estar coneixent-se, ja han tingut l'oportunitat de pujar a l'escenari amb grups tan importants com Pereza, Vetusta Morla, Russian Red, Iván Ferreiro o Marlango.

## Discografia

Cientocero (2008) EP
* "Cientocero"
* "Estática galáctica"
* "No es así"
* "Cientocero" (versió anglesa)
* "Cientocero" (maqueta)
Supersubmarina (2009) EP
* "Supersubmarina"
* "Ana"
* "Ola de calor"
* "OCB"
Electroviral (2010) CD
* "Magia electroviral" - intro
* "Eléctrico"
* "Niebla"
* "Supersubmarina"
* "Ana"
* "LN Granada"
* "Chas! y aparezco a tu lado"
* "Cientocero"
* "XXI"
* "Elástica galáctica"
* "Ola de calor"
* "Centro de atención"
* "Eres"
Realimentación (2011) EP
* "Kevin McAlister"
* "Puta vida"
* "Emperatriz"
* "El encuentro"
Santacruz (2012) CD
* "Canción de guerra"
* "Santacruz"
* "Hermética"
* "En mis venas"
* "Tu saeta"
* "Para dormir cuando no estés"
* "El baile de los muertos"
* "De las dudas infinitas"
* "Tecnicolor"
* "Cometas"
* "Hogueras"

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del grup Arxivat 2022-10-21 a Wayback Machine.
* http://www.escucha.universia.es/conciertos/en-directo/Supersubmarina/index.html Arxivat 2009-06-27 a Wayback Machine.
# Luis de Llano

Luis de Llano (segle xix-2 de novembre de 1928) va ser un actor espanyol que treballà en els teatres Teatre de la Comedia, Teatre Infanta Isabel, també treballà a l'Argentina. Va morir a Madrid, Espanya, el 2 de novembre de a 1928.

## Referències

* ↑ «Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional de España». [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «Hemeroteca Digital. Biblioteca Nacional de España». [Consulta: 16 maig 2020].
# Spelunky 2

Spelunky 2 és un videojoc de plataformes desenvolupat l'any 2020 per Mossmouth i BlitWorks, sota la direcció del creador del joc original, Derek Yu. És la continuació d' Spelunky (2008) i va ser publicat per a Microsoft Windows i PlayStation 4 el setembre de l'any 2020, amb una versió per a Nintendo Switch anunciada per a mitjans de l'any 2021. El joc va rebre bones crítiques en ser publicat.
Com el joc anterior, el podem situar dins el gènere dels plataformes 2D amb elements de roguelike, un estil de joc amb elements procedimentals. En aquest cas, controlem un personatge (conegut dins el joc com a spelunker) dins un ampli ventall. Hem d'anar avançant i recollint recursos per diverses habitacions creades aleatòriament, mentre ens enfrontem a trampes i enemics, amb un temps limitat per a cada una d'elles. Per a aconseguir els nostres objectius, podem fer ús de diverses eines i armes, les més conegudes de les quals són les cordes i les bombes, que no són il·limitades. Un cop se'ns acabin els punts de vida, morirem i haurem de tornar a començar des del primer nivell, sense cap de les eines que haguem pogut aconseguir. La progressió dins el joc, doncs, dependrà principalment d'allò que haguem après a les partides prèvies.
A mesura que anem explorant les diverses sales, anirem rescatant personatges que podrem controlar en partides següents. Així, mentre que al principi només podrem controlar 4 spelunkers diferents, a mesura que anem jugant, podrem arribar a desbloquejar fins a 16 personatges més.
Els elements de l'escenari són destructibles en la seva majoria, així que podrem escollir entre seguir els camins oberts o fer-nos el nostre propi camí mitjançant les bombes i altres elements. A més, cada cert temps, ens toparem amb personatges que no seran enemics i, alguns d'ells, el¡ns podran ajudar. Per exemple, podrem rescatar animals, que ens podran donar punts de vida si els acompanyem fins a la sortida. Alguns altres personatges no jugables son els botiguers, que ens vendran objectes o bé els acompanyants, que ens ajudaran en la nostra aventura. Una novetat respecte el joc original, seran les muntures, animals que podrem muntar i que ens ajudaran a anar més de pressa, saltar més alt o bé disparar.
Pel que fa als modes de joc, a banda de la història original i el multijugador local, aquest nou joc introdueix el joc en línia, amb modes per a joc cooperatiu o bé competitiu.

## Referències

* ↑ «Spelunky 2’s Steam release date has been revealed» (en anglès britànic). [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ «Fecha lanzamiento Spelunky 2 PS4, Switch, PC». [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ «Spelunky 2 is coming to Nintendo Switch» (en anglès americà), 15-12-2020. [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ Plante, Chris. «Spelunky 2 review: perfection» (en anglès), 14-09-2020. [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ García, Paula. «Análisis de Spelunky 2 - Desesperante, caótico, perfecto» (en castellà), 30-09-2020. [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ World, Republic. «How to unlock Characters in Spelunky 2? List of all the characters in the game» (en anglès). [Consulta: 5 febrer 2021].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». [Consulta: 5 febrer 2021].
# Magdalena Tirado

Magdalena Tirado de la Flor és escriptora, va néixer a Madrigal de la Vera (Càceres) l'any 1961.

## Biografia

L'any 2005 l'editorial Gens Ediciones publica la seva primera novel·la, Los que lloran solos, amb la qual havia estat finalista del premi de novel·la Juan Pablo Forner. Dos anys més tard, el 2007 publica la seva segona novel·la El corazón de las estatuas, també a la mateixa editorial.
Combina l'escriptura de novel·la amb l'escriptura de contes i la seva tasca de columnista literària en diversos mitjans, com el diari Escola. Com a escriptora de contes va ser finalista del Premi Mario Vargas Llosa - NH de relats, amb "Lisboa", l'any 2001.
En l'actualitat és professora del Màster de Narrativa, Relat breu, Novel·la seqüencial, Escriptura autobiogràfica i Escriptura i Gestalt a l'Escola d'Escriptors de Madrid. També imparteix seminaris d'escriptura enfocats al desenvolupament personal. S'ha format en Teràpia gestalt.
És jurat de diferents premis literaris i té relats publicats en diverses antologies.

## Obra publicada
### Novel·les

* Los que lloran solos (Gens Edicions, 2005)
* El corazón de las estatuas (Gens Edicions, 2007)

### Relats

* Lisboa, publicat en l'antologia Nits de relats.
* Calor, publicat en l'antologia "Trentacuentos", de la col·lecció de narrativa Palma de violeta (Casabierta Editorial)

### Columnes literàries

* Seriï Meitats al periòdic Escola.

## Guardons

* 2001: Finalista del Premi Vargas Llosa-NH de relats per "Lisboa"
* 2002: Finalista del Premi Juan Pablo Forner per "Los que lloran solos"

## Referències

* ↑ Página oficial Gens Ediciones
* ↑ Perfil del autor en la Escuela de Escritores. Arxivat 2011-09-02 a Wayback Machine.
# Ernest I de Saxònia-Altenburg

Ernest I de Saxònia-Altenburg (Hildburghausen, Turíngia, 1826 - Altenburg 1908). Duc de Saxònia-Altenburg des de 1853 fins a 1908.
Nascut a la ciutat de Hildburghausen el dia 16 de setembre de 1826, fill del duc Jordi I de Saxònia-Altenburg i de la duquessa Maria de Mecklenburg-Schwerin. Ernest era net per via paterna del duc Frederic I de Saxònia-Altenburg i de la duquessa Carlota de Mecklenburg-Strelitz; mentre que per via manterna ho era del gran duc hereu Frederic Lluís de Mecklenburg-Schwerin i de la gran duquessa Helena de Rússia.
El dia 28 d'abril de 1853 contragué matrimoni a Dessau amb la princesa Agnès d'Anhalt, filla del duc Leopold IV d'Anhalt i de la princesa Frederica de Prússia. La parella tingué dos fills:
Ernest I governà durant cinquanta-tres anys el ducat de Saxònia-Altenburg essent durant el seu regnat el període en el qual es portà a terme la unificació alemanya de 1871. A la seva mort, sense descendència, el succeí al tron ducal el duc Ernest II de Saxònia-Altenburg, fill del seu germà el príncep Maurici de Saxònia-Altenburg.
# Swanton (Ohio)

Swanton és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 3.307 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Swanton tenia 3.307 habitants, 1.241 habitatges, i 903 famílies. La densitat de població era de 536,5 habitants/km².
Dels 1.241 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 27,2% no eren unitats familiars. En el 23,9% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.127 $ i la renda mediana per família de 55.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.746 $ mentre que les dones 32.207 $. La renda per capita de la població era de 20.160 $. Aproximadament l'1,5% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Swanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Swanton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Sud-est d'Anglaterra

Sud-est d'Anglaterra (en anglès:South East England) és una de les nou àrees administratives d'Anglaterra. La seva superfície total és de 19.096 km² i està formada pels comtats de Berkshire, Buckinghamshire, East Sussex, Hampshire, Illa de Wight, Kent, Oxfordshire, Surrey i West Sussex. Segons el cens del 2001, té una població de 8.000.550, sent així la regió més habitada.

## Enllaços externs

* Oficina del Govern per al Sud-est d'Anglaterra Arxivat 2011-09-20 a Wayback Machine.
# Mahmud Jibril

Mahmud Jibril (àrab: محمود جبريل, Maḥmūd Jibrīl) (Al Bayda', 28 de maig de 1952 – el Caire, 5 d'abril de 2020) fou un polític libi, que va ser president del govern de transició de Líbia. Es va reunir amb Nicolas Sarkozy durant la revolució líbia, i tot seguit aquest va reconèixer el Consell de Transició libi com únic representant del poble libi.

## Carrera

Jibril es va llicenciar a la Universitat del Caire en Economia i ciències polítiques el 1975. Després va fer un màster a la Universitat de Pittsburgh en ciències polítiques el 1980 i es va doctorar quatre anys més tard en planificació estratègica en la mateixa universitat. Va ser professor de planificació estratègica a Pittsburgh durant uns anys i va publicar deu llibres sobre aquest camp i sobre presa de decisions.

## Referències

* 1 2 3 Avui, Els opositors a Gaddafi constitueixen un govern interí libi, 23 de març del 2011.
* 1 2 3 4 National Transitional Council, members Arxivat 2011-03-10 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ «Pitt Alumnus Mahmoud Jibril—President of Libya’s National Forces Alliance and Former Prime Minister of Libya—to Present Distinguished Lecture on Campus Oct. 31». University of Pittsburgh. [Consulta: 2 abril 2013].
* ↑ «Libya: Moussa Koussa 'tried to get job in new government'». The Daily Telegraph [Londres], 08-09-2011.
# Lula (Nuoro)

Lula (en sard, Lùvula) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 1.647 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Nuoro Limita amb els municipis de Bitti, Dorgali, Galtellì, Irgoli, Loculi, Lodè, Onani, Orune i Siniscola.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Gavino Porcu | Llista Cívica |
# Malayaïta

La malayaïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la titanita. Rep el seu nom de la península de Malaca, a on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

La malayaïta és un silicat de fórmula química CaSn(SiO₄)O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1964. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 3,5 i 4. És l'anàleg d'estany (Sn$^{4+}$) de la titanita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la malayaïta pertany a «09.AG: Estructures de nesosilicats (tetraedres aïllats) amb anions addicionals; cations en coordinació > [6] +- [6]» juntament amb els següents minerals: abswurmbachita, braunita, neltnerita, braunita-II, långbanita, titanita, vanadomalayaïta, natrotitanita, cerita-(Ce), cerita-(La), aluminocerita-(Ce), trimounsita-(Y), yftisita-(Y), sitinakita, kittatinnyita, natisita, paranatisita, törnebohmita-(Ce), törnebohmita-(La), kuliokita-(Y), chantalita, mozartita, vuagnatita, hatrurita, jasmundita, afwillita, bultfonteinita, zoltaiïta i tranquillityita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a Sungei Lah, a Chenderiang, Balang Padang (Perak, Malàisia). Ha estat descrita en altres indrets d'arreu del planeta, tot i que els jaciments on s'hi pot trobar són escassos.

## Referències

* ↑ «Malayaite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 13 octubre 2017].
# Malaysia Airlines

Malaysia Airlines (codi IATA: MH; codi OACI: MAS) és la principal aerolínia de Malàisia. Pertany a l'aliança Oneworld.
Va ser fundada el 12 d'octubre de 1937 amb el nom de Malayan Airways Limited (MAL). Entre 1971 i 1987, la companyia va canviar el nom a Malaysia Airline System Berhad (MAS), abans de rebre el nom actual. Habitualment en pèrdues, al març de 2006 la companyia va llançar un pla dràstic de reestructuració. Va abandonar 99 dels seus 118 vols interiors i va reduir la flota de 40 aparells a 21, acomiadant a un terç del personal. Va negociar aquest pla amb la nova companyia de baix cost Air Asia, que va restablir les línies interiors.
És una de les quatre úniques aerolínies que ha obtingut la qualificació de cinc estrelles de Skytrax, juntament amb Qatar Airways, Singapore Airlines, Cathay Pacific, Asiana Airlines i Kingfisher Airlines.
El juny de 2015 el conseller delegat de l'empresa, Christop Mueller, va reconèixer en una roda de premsa que l'empresa es trobava en fallida tècnica, i que acomiadaria a 6.000 empleats.

## Referències

* ↑ «Malaysia Airlines es declara en fallida tècnica». La Vanguardia, 02-06-2015, pàg. 52 [Consulta: 4 juny 2015].
# Sukmanikha

Sukmanikha (en rus: Сукманиха) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 46 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski. Pertany al districte municipal de Koltxúguino.

## Referències

* ↑ «Владимирская губерния. Список населенных мест по сведениям 1859 года.». Arxivat de l'original el 2019-01-14.
* ↑ «Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии : Вып. 2-4 / сост. В. Добронравов. Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897.». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Sylvie Weil

Sylvie Weil (Nova York, 12 de setembre de 1942) és una professora i escriptora francesa.
És filla del matemàtic André Weil i neboda de la filòsofa Simone Weil.

## Biografia

Filla del matemàtic André Weil, va néixer als Estats Units on els seus pares havien emigrat per fugir la persecució dels jueus d'Europa. Va passar una part de la seva infantesa a São Paulo i a Chicago i va fer els seus estudis secundaris a França.
Agregada en llengües clàssiques, ensenya a França i als Estats Units, sobretot al Barnard College, a Bennington College i a la universitat de la Ciutat de Nova York. Les seves novel·les per a joves han estat traduïdes i publicades als Estats Units
És aprenent a llegir la Bíblia hebrea que descobreix Rachi, el famós comentarista de la Torah. Presa de passió per l'univers del judaisme champenois del segle xi, escriu l'any 2000 la vida de Rabbi Salomon ben Isaac a les Veremes de Rachi.
L'any 2009, va publicar A can Weil, un retrat creuat del seu pare André Weil i de la seva tieta Simone Weil, dues figures clau en les idees del segle xx.

## Obra publicada
### Literatura

* A Nova York no hi ha terratrèmols : noves, Editàvem La Paraula Boja (1a Flammarion), 1984
* Les Reines del Luxemburg : romànic, Flammarion, 1991
* El Jardí de Dima : noves, Flammarion, 1995
* Les Veremes de Rachi : romànic, primera edició Flammarion 2000, 2a Terra d'Autores, 2013
* Jocs : noves, HB Editàvem, 2000
* La Butlla Malson : romànic, Joëlle Losfeld, 2005
* A can Weil : relat, Buchet-Chastel, 2009
* L'Areng i el Saxòfon : romànic, Buchet-Chastel, 2013
* Selfies : romànic, Buchet-Chastel, 2015
* El mirall de Elvina, L'Escola dels ocis, coll. Medium », 2002
* Elvina i la noia del rei Salomon, L'Escola dels ocis, coll. Medium », 2004
* Jonas, el peix i mi, L'Escola dels ocis, 2006

### Literatura juvenil

* Tresors de les expressions franceses, Éditions Belin, 1981
* Tresors de la cortesia francesa, Éditions Belin, 1983
* La molsa d'Elvina, L'École des loisirs, coll. « Medium », 2001
* El mirall d'Elvina, L'École des loisirs, coll. « Medium », 2002
* Elvina i la filla del Rei Salomó, L'École des loisirs, coll. « Medium », 2004
* Jonas, el peix i jo, L'École des loisirs, 2006

## Notes i referències

* ↑ (en francès) Ecole des Loisirs, 2016 [Consulta: 2 novembre 2018].
# Marco Zanotti (1988)

* No confondre amb el també ciclista Marco Zanotti
Marco Zanotti (Desenzano del Garda, Llombardia, 4 d'abril de 1988) és un ciclista italià, professional des del 2012 i actualment a l'equip Monkey Town Continental Team.

## Palmarès

* 2010
** 1r a la Coppa San Geo
* 2011
** 1r a la Coppa Caduti Nervianesi
** Vencedor de 2 etapes al Girobio
* 2012
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Colòmbia
* 2014
** Vencedor d'una etapa al Sibiu Cycling Tour
* 2015
** 1r a la Fletxa costanera
** Vencedor d'una etapa a la Volta al llac Taihu
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Tour de Hainan

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it