OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Remicourt (Marne)

Remicourt és un municipi francès, situat al departament del Marne i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Remicourt era de 66 persones. Hi havia 28 famílies, de les quals 8 eren unipersonals (8 homes vivint sols), 8 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 29 eren l'habitatge principal de la família, 1 era una segona residència i 1 estava desocupat. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 29 habitatges principals, 25 estaven ocupats pels seus propietaris, 3 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 3 tenien tres cambres, 5 en tenien quatre i 21 en tenien cinc o més. 24 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 10 habitatges hi havia un automòbil i a 15 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Remicourt el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 4 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 4 | 45 a 49 | 0 |
| 8 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 4 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 4 |
| 8 | 20 a 24 | 0 |
| 12 | 15 a 19 | 4 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 34 persones, 26 eren actives i 8 eren inactives. De les 26 persones actives 24 estaven ocupades (14 homes i 10 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 8 persones inactives 4 estaven jubilades i 4 estaven estudiant.

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de comerç i reparació d'automòbils.
L'any 2000 a Remicourt hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Remicourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Remicourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Resteria

Resteria, segons alguns mapes, o Restaria, segons d'altres (sempre dins dels mapes de l'Institut Cartogràfic de Catalunya), és un indret del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Herba-savina.
Està situat al nord d'Herba-savina, al vessant de migdia de l'extrem oriental de la Serra de Pessonada, damunt mateix del poble. És al sud de la Cogulla i de la Roca Roia. El seu límit sud-occidental és el Serrat de Resteria.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Robert Pastor i Castillo

Robert Pastor i Castillo (1945 a València) és un escriptor valencià, llicenciat en Ciències de la Informació per la Universitat del País Basc. Ha treballat en diversos mitjans de comunicació al País Basc, Barcelona, Lleida i Andorra. Va ser subdirector i director del Diari d'Andorra, i director de la publicació 7 Dies. Actualment col·labora amb diversos mitjans de comunicació com el Diari d'Andorra i Deia. Ha publicat poesia i assaig en català i més de quinze llibres en castellà.

## Obra
### En català

* Mai no tornaràs a Ítaca, Ulisses; poesia, Andorra la Vella 1994
* Entre l'aigua i la pedra; poesia, Andorra la Vella 2000
* 1991-2001: deu anys d'Andorra, deu anys de Diari; assaig, Andorra la Vella 2001
* Aquí les penjaven; assaig, Andorra la Vella 2004
* Perdut i altres històries de les valls, Escaldes Engordany, Anem Editors, 2016
* Ossos i cendres; novel·la històrica, Editorial Límits. Andorra la Vella. 2019,

### En castellà

* Apala, de maldito a héroe; 1977
* Euskadi, no os importe matar; 1978
* Yressa de Gaxen y otras cinco, brujas; novel·la, 1978
* Euskal-herria en Venezuela; 1979
* Estatuto Vasco; 1979
* Autonomia; año cero, 1980
* Trebiño en Álava; 1983
* Cuentos; 1985
* Perurena; 1986

## Premis

* 1983 Premi Ciudad de Vitoria, per l'obra Trebiño en Álava
* 1990 Premi Villa de Pasaia
* 1994 Accèssit del Premi Grandalla de poesia, per l'obra Mai no tornaràs a Ítaca, Ulisses
* 2001 Premi Tristaina de Periodisme, dotat pel Cercle de les Arts i les Lletres d'Andorra
* 2003 Premi Principat d'Andorra d'Investigació Històrica, dotat pel Consell General d'Andorra, per l'obra Aquí les penjaven

## Referències

* 1 2 Pastor i Castillo, Robert. Aquí les penjaven. Andorra: Consell General d'Andorra, 2004, p. 370. ISBN 99920-52-09-0.
* ↑ «Xerrada a càrrec de Robert Pastor». Comú d'Encamp. Arxivat de l'original el 2017-02-19. [Consulta: 26 gener 2017].
* 1 2 3 «Robert Pastor i Castillo». Institució de les LLetres Catalanes. Arxivat de l'original el 2012-05-27. [Consulta: 22 juliol 2022].

## Bibliografia

* Valls i Oliva, Àlvar: Diccionari Enciclopèdic d'Andorra, Fundació Crèdit Andorrà, Andorra la Vella 2006, ISBN 978-99920-1-629-9

## Enllaços externs

* Cercador d'autors Arxivat 2009-05-04 a Wayback Machine.
* Robert Pastor i Castillo al Catàleg de la Biblioteca Nacional d'Andorra
# Resolució 2209 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2209 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada el 6 de març de 2015. El Consell va condemnar l'ús del diclor com a arma a la Guerra Civil siriana i va amenaçar amb sancions.
La resolució fou aprovada amb 14 vots a favor i l'abstenció de Veneçuela, qui va argumentar la seva abstenció en el fet que la investigació de l'Organització per la Prohibició de les Armes Químiques encara estava en curs i que encara calia determinar qui era exactament responsable i que la votació era prematura. A més, l'amenaça posava en perill les converses de pau. Rússia va considerar inacceptables les sancions fins que es confirmés l'ús de les armes químiques, i que la resolució era dirigida a totes les parts a Síria, i no només al règim sirià. Països com França i el Regne Unit, d'altra banda, volien advertir al règim sirià amenaçant les sancions.

## Contingut

Mitjançant la Resolució 2118, Síria tenia prohibida la possessió d'armes químiques. El país també formava part des de 1993 de la Convenció sobre Armes Químiques, que tenia com a objectiu destruir totes les armes químiques del món. Això era supervisat per l'Organització per la Prohibició de les Armes Químiques (OVCW). Aquesta organització havia establert que el gas diclor s'utilitzava sistemàticament com a arma a Síria, igual que cent anys abans en les trinxeres durant la Primera Guerra Mundial.
El Consell de Seguretat de l'ONU va condemnar l'ús d'armes químiques a Síria i va demanar a totes les parts de Síria que cooperessin amb la missió de l'OVCW del país i que n'aclarís quins eren els responsables. També es va decidir que s'imposessin sancions si es violava la Resolució 2118.

## Referències

* 1 2 Nacions Unides. «SC condemns use of chlorine gas as weapon in Syria», 06-03-2015.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2201 a la 2300 (2015 - 2016)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Ricard Maxenchs i Roca

Ricard Maxenchs i Roca (?, 14 de desembre de 1953 - Barcelona, 20 d'octubre de 2008) fou un periodista i dirigent esportiu català, responsable del FC Barcelona entre 1981 i 2003. Fou secretari general del club entre 1997 i 2000, i director general adjunt entre 2000 i 2003. Fou el primer cap de premsa d'un club de futbol de l'estat espanyol.
Home de profundes conviccions catòliques i d'afició blaugrana, estigué casat amb Conxita Gómez, amb qui va tenir dos fills, Marta i Ricard. Tingué el número de soci 29451.
Durant la dècada del 1970 va treballar en televisió, ràdio i premsa, arribant a dirigir el setmanari Tot Barça i col·laborant a Televisió Espanyola. L'1 d'octubre de 1981, quan treballava a la secció del Barça del diari El Mundo Deportivo, va acceptar el desafiament d'entrar a forma part de la directiva del club dirigit per Josep Lluís Núñez amb l'objectiu de fer-se càrrec d'un nou departament responsabilitzat de la relació amb la premsa. Fou en aquest període que popularitzà la frase "Alguna pregunta més?" per a finalitzar les rodes de premsa, fet que donà títol anys després a un programa d'humor de Catalunya Ràdio i Televisió de Catalunya (Alguna Pregunta Més?).
El 1997 va ser nomenat secretari general del club i, com a tal, va assumir poc després els actes d'organització del Centenari del club. L'any 2000 va ser nomenat director general adjunt, càrrec que va ostentar fins que el 2003 va deixar el FC Barcelona, on es feia càrrec de l'àrea de comunicació, protocol i relacions públiques.
Després de la sortida del club, desenvolupà les funcions de director de relacions institucionals i reputació corporativa del grup Abertis al mateix temps que col·laborà amb l'agència EFE en el patrocini de 'La Nit de la Comunicació'. Des del setembre de 2007 s'incorporà al grup La Caixa exercint el mateix càrrec que feia anteriorment a l'empresa de gestió d'infraestructures. Una de les seves darreres aparicions en públic fou a principis de setembre del 2008 durant la boda de Josep Casals, ex directiu del Barça.
Morí el dilluns 20 d'octubre de 2008 a Barcelona a l'edat de 54 anys a causa d'un càncer de fetge terminal. El funeral es va celebrar el dimecres 22 d'octubre a partir de les 12 hores a la parròquia Sant Ramon Nonat de Barcelona. Com a mostra de condol, els jugadors del primer equip de futbol del Barça lluïren braçalet negre durant el partit de Lliga de Campions contra l'FC Basel disputat a Suïssa el dimecres 22 d'octubre de 2008.

## Referències

* ↑ «Ricard Maxenchs i Roca». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Mor Ricard Maxenchs Arxivat 2008-10-24 a Wayback Machine., FCBarcelona.cat, 21 d'octubre 2008. (data d'accés: 21-10-08)
* ↑ Mor Ricard Maxenchs, director de relacions institucionals del Barça durant 23 anys, Elsesports.cat, 21 d'octubre 2008. (data d'accés: 21-10-08)
* ↑ Mor Ricard Maxenchs, exdirector de comunicació del Barça, El Periódico de Catalunya, 21 d'octubre 2008. (data d'accés: 21-10-08)
# Riu Baleswar

El riu Baleswar (Senyor de la Força) és un riu de l'Índia a Bengala Occidental i de Bangladesh, un dels principals distributaris del Ganges del que se separa prop de Kushtia i corre al sud, inicialment amb el nom de Garai i després com a Madhumati o Gorai-Madhumati, fins a agafar el nom de Baleswar al districte de Bakerganj. Desaigua a la badia de Bengala amb el nom d'Haringhata forman un estuari. Els seus afluents principals són el Kacha, el Bankana khal, el Nabaganga, i el Machuakhali.

## Bibliografia

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Riu Bann

El riu Bann és el riu més llarg d'Irlanda del Nord. L'alt Bann neix a les muntanyes de Mourne i desemboca en el llac Lough, mentre que el baix Bann discorre en direcció nord des del llac Neagh al mar, desembocant a Coleraine. La longitud total del riu és de 129 quilòmetres.
# Rinaldi

Rinaldi és el nom dels següents personatges:
* Cesare Rinaldi (1559–1636) és un dels poetes més eminents de Bologna.
* Celeste Rinaldi (1902, Torí-1977), arquitecte, enginyer civil i egiptòleg italià
* Gaspard Rinaldi (Canes, 1909 - Marsella, 1978), ciclista francès que va córrer entre 1929 i 1937
* Gilmar Luís Rinaldi (Erechim, Brasil, 1959), futbolista brasiler
* Giovanni Rinaldi (Reggiolo, Emília, 1840 - Gènova, 1895), pianista i compositor italià
* Mario Rinaldi (Monterotondo, Llombardia, 1966), pilot d'enduro italià
* Michele Rinaldi (Parma, Emília-Romanya, 1959), pilot de motocròs italià
# Daniel Mestre

Daniel Mestre és el nom dels següents personatges:
* Daniel Mestre (ciclista) (1986), ciclista portuguès
* Daniel Mestre i Dalmau (Igualada, 1973) director d'orquestra i de cor català
# Rosie the Riveter

Rosie the Riveter (Rosie la rebladora) és una icona cultural dels Estats Units que representa les dones que treballaren en la indústria de guerra durant la Segona Guerra Mundial, adoptant feines i rols prèviament destinades als homes que servien a l'exèrcit. El nom ha esdevingut un sinònim de feminisme i apoderament econòmic de les dones i ha inspirat diverses campanyes i representacions artístiques, particularment el cartell We Can Do It! que va esdevenir popular dècades després del conflicte.
El tema va aparèixer per primer cop amb motiu d'una cançó composta per Redd Evans i Jacob Loeb l'any 1942 i té el seu reflex en adaptacions similars en països com el Regne Unit, Canadà o Austràlia, on el treball de les dones també jugà un rol molt rellevant en la victòria. Al any 2016 es va descobrir la veritable dona real inspiradora de la creació i va ser Naomi Parker Fraley que va ser retratada quan treballava a la Estació Naval Alameda en la següent foto. Fraley va néixer a Tulsa, Oklahoma. Després de l'atac japonès a Pearl Harbor, se'n va anar a treballar a l'Estació Aèria Naval d'Alameda, una de les primeres dones en fer treball de guerra allà. Va morir al gener del 2018, a Longview, als 96 anys.

## Vegeu també

* We Can Do It!

## Referències

* ↑ «Rosie the Riveter: Real Women Workers in World War II». Journeys and Crossings. Library of Congress.
* ↑ «The 'real' Rosie the Riveter dies at 96» (en anglès). [Consulta: 24 gener 2018].
* ↑ «Naomi Parker Fraley, Woman Who Inspired ‘Rosie the Riveter,’ Dies at 96» (en anglès). snopes.com. [Consulta: 24 gener 2018].
# Rosa del desert

La rosa del desert és el nom col·loquial donat a les formacions en roseta d'un mineral, usualment guix, celestina o barita, amb inclusions de grans de sorra.
Són roques sedimentàries detrítiques. Els 'pètals' són cristalls aplanats en eixos cristal·logràfics c, en ventalls oberts al llarg dels plans característics de divisió en el guix. Tenen interès ornamental i decoratiu, són estables si se les manté en condicions seques. L'hàbit cristal·lí de la roseta tendeix a passar quan els cristalls es formen en condicions d'aridesa, com els de l'evaporació d'una conca salina soma. Els mineral en l'aigua poden cristal·litzar per evaporació progressiva i, aleshores, junt amb la sorra fan aquesta estructura foliosa característica. Normalment les roses de guix estan més definides que els roses de barita. Les roses del desert de vegades poden arribar a pesar 100 quilos o més.
* De Büdingen, Alemanya
* De Mèxic

## Referències

* ↑ Desert rose on Mindat.org
* ↑ «Noble is the Rose Rock Capital of the World». Oklahoma Tourism & Recreation Department. Arxivat de l'original el 2017-10-30. [Consulta: 20 gener 2021].
# Rosa laevigata

La Rosa laevigata és una espècie del gènere Rosa i el subgènere Eurosa; originaria del sud de la Xina, Taiwan, Laos i el Vietnam. És una planta invasora als Estats Units d'Amèrica i és l'emblema floral de Geòrgia (EUA).

## Característiques

És un arbust enfiladís de fulla perenne. Les seves tiges sarmentoses presenten aculis. Les plantes poden enfilar-se per altres arbusts i arbres petits i elevar-se fins a altures de deu metres. Les fulles, de 3 a 10 cm de llarg, en general només tenen tres folíols tot i que de vegades en presenten cinc. Aquests folíols són llisos de color verd llustrós, brillant. Les seves flors presenten de 6 a 10 cm de diàmetre, amb pètals de color blanc i estams grocs; les flors són generalment molt oloroses. Les flors donen pas a un fruit cinorròdon de color vermell brillant i espinós, de 2 a 4 cm de diàmetre. Les tiges de les flors també són molt espinoses.

## Referències culturals

L'espècie va ser introduïda l'any 1780, al sud dels Estats Units on ràpidament es va naturalitzar, i va rebre el nom de rosa dels cherokees «rose of Cherokees». Es va convertir en la flor oficial de l'estat de Geòrgia. La rosa cherokee està relacionada amb el sender de llàgrimes «Trail of Tears» i els seus pètals representen les llàgrimes vessades per les dones durant el període de la fatalitat i tot el dolor al llarg de l'expulsió de la terra ancestral del poble cherokee fins als forts nord-americans. El centre daurat de la flor simbolitza l'or pres als cherokees. La flor figura d'una manera prominent en diversos episodis de la cadena de televisió AMC de la sèrie The Walking Dead on hi ha un episodi anomenat Cherokee Rose pertanyent a la segona temporada.

## Híbrids

* Rosa × anémonoides (Rosa lævigata × Rosa × odorata)
* Rosa × anémonoides 'Ramona'
* 'Cooper's Burmese'
* 'Sylver Moon' (Rosa lævigata × un híbrid de Rosa wichuriana)

## Referències

* 1 2 3 4 «Plants Profile for Rosa laevigata (Cherokee rose)» (en anglès). Departament d'Agricultura del Govern dels Estats Units. [Consulta: 3 febrer 2019].
* 1 2 3 4 «Rosa laevigata» (en anglès). Flora of China. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «Legend of the Cherokee Rose» (en anglès). Cherokee Messenger. Arxivat de l'original el 2016-04-16. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ «The Walking Dead - Cherokee Rose: Season 2, Episode 4» (en anglès). AMC. [Consulta: 3 febrer 2019].
* ↑ Peter., Beales,. Roses. París: Chêne, 1989. ISBN 2851085891.
# Riu Cadagua

El Cadagua (etimologia: cap d'aigua), és un riu de les províncies espanyoles de Burgos i Biscaia. També fou anomenat Salcedo o Salcedón.
Neix a la Sierra Magdalena (Peña Mayor) baixant cap a la Vall de Mena (Burgos). Rega les Encartaciones (Biscaia), travessant Valmaseda, Zalla, Güeñes i Alonsótegui i desemboca a la Ria de Bilbao (que és la unió dels rius Ibaizábal i Nervión) a la frontera entre Bilbao (barri de Castrejana i Zorrotza) i Barakaldo (barris de Zubileta, Burceña i Luchana).

## Afluents

Els afluents més importants són el pantà i, més endavant, riu d'Ordunte a la Vall de Mena i el riu Herrerías a Gordejuela. encara que també rep aigües d'altres rius i rierols que brollen en el turons del voltant de la denominada "Valle del Cadagua" com són l'Arceniega, el Llanteno-Ibalzíbar, riu Archola, rierol Ocharán, rierol Ganecogorta, rierol Nocedal, rierol Azordoyaga.

## Referències

* ↑ Koldo Mitxelena (1977), Fonética histórica vasca, Diputación de Guipúzcoa, San Sebastián
* ↑ «Ríos del País Vasco-Cadagua». usuarios.lycos.es/rioseneuskadi. Arxivat de l'original el 2009-02-24. [Consulta: 6 gener 2011].
* ↑ «kadagua_cuenca.jpg». usuarios.lycos.es/rioseneuskadi. [Consulta: 25 juny 2009].
* ↑ «kadagua_cuenca2.jpg». usuarios.lycos.es/rioseneuskadi.

## Enllaços externs

* La Conca del Riu Cadagua Arxivat 2013-06-14 a Wayback Machine.
# Diamant cuaverd

El diamant cuaverd (Erythrura hyperythra) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb bambú i bosc de les muntanyes de la Península Malaia, nord de Borneo, oest de Java, Illes Petites de la Sonda de Lombok, Flores, Sumbawa, Sulawesi i nord i centre de les Filipines al nord de Luzon i Mindoro.

## Referències

* ↑ «Diamant cuaverd». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Diamant de les Fiji

El diamant de les Fiji (Erythrura pealii) és una espècie d'ocell del gènere Erythrura i de la família Estrildidae, és endèmica de Fiji. Habita els boscos de plana i pasturatges d'aquestes illes del Pacífic.

## Referències

* ↑ «Diamant de les Fiji». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Ricardo Zúñiga Carrasco

Ricardo Zúñiga Carrasco (Sabadell, 17 de setembre de 1957) és un ciclista català, ja retirat, que fou professional entre 1979 i 1987. El seu principal èxit esportiu fou la victòria en una etapa de la Volta a Catalunya de 1979 amb final al coll de Pal.

## Palmarès

* 1979
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Vuelta a los Valles Mineros
* 1981
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Tres Cantos

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1979. 28è de la classificació general
* 1980. 23è de la classificació general
* 1981. 39è de la classificació general
* 1982. Abandona
* 1984. 75è de la classificació general
* 1985. 82è de la classificació general
* 1987. 69è de la classificació general
* 1988. 84è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1985. Abandona (8a etapa)

## Referències

* ↑ «ZÚÑIGA CARRASCO Ricardo». [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ «Cycling Museum - Ricardo ZUNIGA CARRASCO». [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ NacióLleida. «La Pobla de Segur serà l’escenari d’una sortida de l’edició 100 de la «Volta» | NacióLleida». [Consulta: 3 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Descatllar

Descatllar és el nom dels següents personatges:
* Francesc Descatllar i de Tord (Berga, Segle xvii - Barcelona, 1715), militar català durant la Guerra de Successió
* Lluís Descatllar i Desbac (?, 1596 — ?, 1645), senyor de Besora i del Catllar i regent de la tresoreria (1627-29)
# Dionisi de Milet (historiador)

Dionisi de Milet (en grec antic: Διονύσιος, llatí: Dionysius) va ser un logògraf de l'antiga Grècia que va néixer a Milet el segle vi aC i va viure fins a la primera meitat del segle v aC.
Segons la Suda, fou un dels historiadors més antics, contemporani d'Hecateu. Per les seves obres es dedueix que va viure almenys fins al 485 aC, atès que esmenta la mort de Darios I el Gran, de qui va escriure una història en cinc llibres. La Suda també li atribueix una obra amb el títol de Després de Darios (Tὰ μετὰ Δαρεῖον), i una altra intitulada Pèrsiques (Περσικά), escrites totes en dialecte jònic. Aquestes tres obres podrien ser diferents parts d'una mateixa obra, o bé les dues darreres serien formarien una sola obra i una continuació del primer títol.
La Suda atribueix altres títols a Dionisi de Milet (Troica, en tres llibres; Myithica; un cicle històric en set llibres, i una Periegesis del món sencer), però probablement es tracta d'una confusió entre aquest Dionisi i altres personatges del mateix nom, principalment Dionisi de Mitilene.

## Referències

* ↑ Schmitt, Rüdiger. «Dionysius». A: Encyclopaedia Iranica.
* ↑ 32.Dionysius of Miletus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1042-1043
# Dicornua

Dicornua hikosanensis és una espècie d'aranya araneomorfa de la subfamilia Erigoninae, dins de la família Linyphiidae.
Fou descrit per primera vegada per R. Oi l'any 1960,
És l'únic membre del gènere monotípic Dicornua.

## Distribució

És un endemisme que es pot trobar al Japó.

## Referències

* ↑ Oi, R. «Linyphiid spiders of Japan.». Journal of the Institute of Polytechnics Osaka City University, vol. 11, 1960, pàg. 137–244.
* ↑ Platnick, 2011: The world spider catalog 12.0 (American Museum of Natural History).
* ↑ «Gen. Dicornua Oi, 1960». . Natural History Museum Bern, 2019. DOI: 10.24436/2.

## Enllaços externs

* a ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)