OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Malt

El malt és un cereal germinat artificialment i assecat per un procediment de maltatge. S'utilitza en begudes i aliments per afegir gustos i nutrients al cereal. Tot i que qualsevol gra de cereal es pot convertir en malt, l'ordi és el més utilitzat; el sègol, el blat, l'arròs i el blat de moro s'utilitzen amb menys freqüència.
El malt un cop molt és un ingredient essencial en la fabricació de cervesa i begudes destil·lades a base de gra com ara gin, whisky, ginebra, vi d'arròs i d'altres. A diferència del gra abans de maltar, el gra maltat presenta el seu endosperma modificat, de tal forma que macromolècules del gra (polisacàrids estructural, proteïnes i midons) es degraden en compostos de menor pes molecular. Molts factors intervenen en l'acabat del producte: l'èspècie i varietat del cereal, el terrer, la forma de fer el maltatge i la temperatura d'assecar el malt verd. Així, assecat a temperatura més alta, el malt s'enfosqueix i canvia el gust i el color, a partir de reaccions de Maillard i/o reaccions de caramel·lització, depenent de les condicions. En el procés d'assecat del malt per fer whisky, s'hi afegeix més o menys torba, el fum de la qual es marida amb el malt i dona un gust fumat més o menys pronunciat al producte final. Per a l'elaboració de cervesa existeixen gran varietat de malts amb una graduació de color que poden oscil·lar del groc pàl·lid al negre, passant per tons ataronjats o rogencs.
En el procés d'elaboració de cervesa, després de la maceració del malt amb aigua calenta, aquest es filtra i el que queda del malt, la brisa (o bagàs), després d'assecar-la es pot utilitzar com farratge. Conté boll i és molt ric en proteïnes i quan no hi ha restes de llúpol, molt apreciat per remugants. També es pot utilitzar per a la fabricació de biogàs: amb una tona de brisa s'obté en mitjana 231 kW o 120 m³ de biogàs amb un grau de 60% de metà.

## Referències

* ↑ «Malt». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Tikkanen, Amy; et alii. «Malt (grain product)». A: Encyclopaedia Britannica (en anglès), 7 d'agost de 2009.
* ↑ Barrachina i Robert, Albert. «El malt per fer la cervesa», 05-07-2018. Arxivat de l'original el 2019-08-04. [Consulta: 4 agost 2019].
* ↑ «CERVESA EN CATALÀ: Elaboració: el malt», 01-10-2009. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ Märtel, Christian. «Biogas aus Agroindustrie-Nebenprodukten: Treber, Trester, Pülpe & Co.» (en alemany). Heizungsfinder.de. [Consulta: 4 agost 2019].
* ↑ «Prozessintegriertes Thermo-chemisches Verfahren zur Vorbehandlung von Biertrebern zur Steigerung der Biogasausbeute» (en alemany). Bioenergy 2020. Arxivat de l'original el 2019-08-04. [Consulta: 4 agost 2019].
# Greater Sun Center

Greater Sun Center és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 16.321 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Greater Sun Center tenia 16.321 habitants, 9.149 habitatges, i 5.434 famílies. La densitat de població era de 502,9 habitants/km².
Dels 9.149 habitatges en un 0,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 1,9% dones solteres, i en un 40,6% no eren unitats familiars. En el 38,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 34,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0,4% tenia menys de 18 anys, un 0,2% entre 18 i 24, un 1,3% entre 25 i 44, un 15,1% de 45 a 60 i un 83% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 75 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.101 $ i la renda mediana per família de 47.570 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.786 $ mentre que les dones 27.963 $. La renda per capita de la població era de 28.222 $. Entorn del 2,2% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Greater Sun Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Greater Sun Center». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ambiegna

Ambiegna (en cors Ambiegna) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 2006 tenia 54 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 89 | 89 | 79 | 59 | 48 | 43 | 54 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Étienne Colonna | | |
| 2008- | Jean Toussaint Poli | | |
# Miquel Sellarès i Perelló

Miquel Sellarès i Perelló (Barcelona, 1946) és un polític català. Llicenciat en Filosofia i Lletres. Des dels fets del Palau de la Música de 1963 es va vincular als sectors nacionalistes que animava Jordi Pujol. El 1968 participà en la fundació del Sindicat Democràtic d'Estudiants de la Universitat de Barcelona (SDEUB), el 1970 organitzà el Servei d'Informació Català i el 1973 fou secretari del Grup d'Acció al Servei de Catalunya, format per partidaris de Jordi Pujol i Soley. També fou editor de la revista clandestina Avui i fundador destacat de l'Assemblea de Catalunya (1971) i de Convergència Democràtica de Catalunya a Montserrat el 1974.
Ha estat promotor i president de la Fundació Centre de Documentació Política (1977) i secretari general del Club Ramon Muntaner. El 1978 abandonà CDC per a participar en la fundació de Nacionalistes d'Esquerra, tot i que va romandre independent. Com a expert en temes policials, fou nomenat director general de seguretat ciutadana de la Generalitat de Catalunya el 1983-1984. Va tornar a CDC, però el 1990 en fou expulsat novament per denunciar la corrupció dels sectors lligats a Lluís Prenafeta.
També és director de la revista Debat Nacionalista des de 1988, membre de la junta d'Òmnium Cultural, del Consell Consultiu de la Plataforma per la Llengua i director del Centre d'Estudis Estratègics de Catalunya, creat per ell el 1998. El 2000 impulsà el mitjà digital Tribuna Catalana amb la seva filla Mònica. Ha col·laborat als diaris El Punt, La Vanguardia, Deia, El País, i al diari digital Tribuna Catalana. Entre 2003 i 2004 fou secretari de comunicació de la Generalitat de Catalunya. Presideix el col·lectiu Opinió Catalana.

## Obres

* Un pas endavant. La història dels mossos que mai no s'ha explicat (2008)
* Construint un Estat nou (2014)

## Referències

* ↑ «Miquel Sellarès i Perelló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Colomer, Marc «Entrevista a Miquel Sellarès». Ara, 19-02-2013, p.6. ISSN: 2014-010X [Consulta: febrer 2013].
* ↑ Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Creat, 2014, p. 36.
* ↑ Bassas, Antoni «Miquel Sellarès: “L'Estat tem la unitat dels catalans”». Ara, 16-03-2014.
* ↑ «Miquel Sellarès publica 'Un pas endavant' on explica amb tot detall el naixement dels Mossos d'Esquadra». directe!cat. Arxivat de l'original el 2014-01-12 [Consulta: 1r febrer 2018].

## Enllaços externs

* Miquel Sellarès i Perelló Arxivat 2010-05-26 a Wayback Machine., Convergència Democràtica de Catalunya.
# Bangana devdevi

Bangana devdevi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar i Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Michelle Li

Michelle Li (n. 3 nov 1991) és una esportista canadenca nascuda a Hong Kong que competeix en bàdminton en la categoria individual. Viu a Markham (Ontario). Es va graduar de Richmond Hill High School. Li és l'actual campiona dels Jocs de la Commonwealth i el primera canadenca a guanyar una medalla d'or individual a bàdminton individual femení en els Jocs de la Commonwealth. Ella ha guanyat l'or en singles i dobles als Jocs Panamericans, i va guanyar els títols d'esdeveniments individuals i d'equip de la Pan Am Badminton Championships. Com competidor per Ontario, Li també va guanyar títols d'individuals, dobles i mixtos d'equip en el Jocs d'Hivern del Canadà de 2011.

## Referències

* ↑ «Michelle Li Guadalajara profile». Canadian Olympic Committee. Arxivat de l'original el 31 d'octubre 2011. [Consulta: 21 octubre 2011].

## Enllaços externs

* Badminton Canada profile PDF Arxivat 2012-04-25 a Wayback Machine.
# Montanha d'Uishèra

La Montanha d'Uishèra és una muntanya de 2.339 metres que es troba entre els municipis d'Arres i Vilamòs, a la comarca de la Vall d'Aran.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Atypus

Atypus és un gènere d'aranyes migalomorfs de la família Atypidae que comprèn espècies d'aspecte robust i de grandària mitjana. Ocupen un niu de seda tubular i tancat, situat principalment sota el nivell del sòl. Va ser descrit per l'entemòleg francès Pierre André Latreille el 1804.
Present a la península Ibèrica amb l'espècie A. affinis.

## Taxonomia

* Atypus affinis Eichwald, 1830
* Atypus baotianmanensis Hu, 1994
* Atypus coreanus Kim, 1985
* Atypus dorsualis Thorell, 1897
* Atypus flexus Zhu et al., 2006
* Atypus formosensis Kayashima, 1943
* Atypus heterothecus Zhang, 1985
* Atypus javanus Thorell, 1890
* Atypus karschi Dönitz, 1887
* Atypus lannaianus Schwendinger, 1989
* Atypus largosaccatus Zhu et al., 2006
* Atypus ledongensis Zhu et al., 2006
* Atypus magnus Namkung, 1986
* Atypus medius Oliger, 1999
* Atypus muralis Bertkau, 1890
* Atypus pedicellatus Zhu et al., 2006
* Atypus piceus (Sulzer, 1776)
* Atypus quelpartensis Namkung, 2002
* Atypus sacculatus Zhu et al., 2006
* Atypus sinensis Schenkel, 1953
* Atypus snetsingeri Sarno, 1973
* Atypus sternosulcus Kim et al., 2006
* Atypus suiningensis Zhang, 1985
* Atypus suthepicus Schwendinger, 1989
* Atypus sutherlandi Chennappaiya, 1935
* Atypus suwonensis Kim et al., 2006
* Atypus tibetensis Zhu et al., 2006
* Atypus wataribabaorum Tanikawa, 2006
* Atypus yajuni Zhu et al., 2006

## Referències

* ↑ Jones, Dick. Guía de campo de los arácnidos de España y de Europa (en castellà). Barcelona: Omega, 1985, p. 45. ISBN 82-282-0751-8.
* ↑ Bénard, Robert; Bonnaterre, Pierre Joseph; Guérin-Méneville, F.-É.; Latreille, P. A.. «Tableau méthodique des Insectes». A: Nouveau Dictionnaire d'Histoire Naturelle (en francès). 24. París: Chez Panckoucke, 1797-1818, p. 129-295. DOI 10.5962/bhl.title.7834.
* ↑ Jones, 1985, p. 46.
# Atypus affinis

Atypus affinis és una espècie d'aranya migalomorfa de la família dels atípids (Atypidae). Fou descrita per primera vegada per Karl Eduard von Eichwald el 1830.

## Descripció

És molt semblant a Atypus piceus, que és absent a la península Ibèrica. El tret diferenciador més característic amb A. piceus és que les seves fileres posteriors estan dividides en tres segments d'aproximadament la mateixa longitud. El mascle mesura uns 9 mm mentre que la femella arriba als 15 mm en els majors exemplars i son de color negre o, més habitualment, marró clar. El temps de vida d'aquestes aranyes supera els cinc anys.

## Distribució

Es troben en la península Ibèrica, França i en la major part d'Europa. A Catalunya ha estat citada a la província de Barcelona

## Hàbitat

Viuen en sòls sorrencs o calcaris. Solen trobar-se en marges de boscos assolellats i en interiors de boscos poc densos que es troben en planes i en muntanyes d'alçària mitjana.

## Costums

Viuen preferentment en colònies que, generalment, sobrepassen el centenar de membres. Viuen en caus excavats en el sòl, que poden arribar a medir entre 20 i 45 cm de profunditat, amb una part aèria, en forma de tub, que fa uns 12 a 17 cm. Durant el dia s'amaguen a la part subterrania però de nit, surten a caçar esperant-se en el tub fins que algun petit animal travessa el tub. Aleshores l'aranya agafa la presa amb les seves llargues ungles verinoses tirant d'ella cap a dins del niu. La seva època d'aparellament és de finals d'estiu a tardor (agost a octubre).

## Referències

* ↑ (anglès) World Spider Catalog: Atypus affinis Eichwald, 1830 en la família Atypidae +base de dades Accés el 28 de gener de 2019
* ↑ Eichwald, E. (1830). Zoologia specialis, quam expositis animalibus tum vivis, tum fossilibus potissimum Rossiae in universum et Poloniae in specie, in usum lectionum publicarum in universitate Caesarea Vilnensi habendarum edidit. Vilna 2, 63-73.
* ↑ Jones, Dick. Guía de campo de los arácnidos de España y de Europa (en castellà). Barcelona: Omega, 1985, p. 46. ISBN 82-282-0751-8.
* 1 2 3 Bellmann, Heiko. Nueva guía de campo de aràcnidos de Europa. (en castellà). Barcelona: Ediciones Omega, S.A., 2011, p. 36. ISBN 9788428215589.
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya (artròpodes)». Universitat de Barcelona.
# Miguel Oviedo

Miguel Oviedo (12 d'octubre de 1950) és un exfutbolista argentí.

## Selecció de l'Argentina

Va formar part de l'equip argentí a la Copa del Món de 1978.

## Referències

* ↑ rsssf: Argentina squad 1978 World Cup
* ↑ Miguel Oviedo Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Miguel Oviedo a National-Football-Teams.com (anglès)
# Miguel Palencia Calvo

Miguel Palencia Calvo (Madrid, 2 de gener de 1984) és un futbolista madrileny, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria esportiva

Format al planter del Reial Madrid. La temporada 04/05 debuta amb el primer equip, tot disputant dos partits a la màxima categoria. Entre 2005 i 2007 jugaria a la Segona Divisió amb el Reial Madrid Castella Club de Futbol, sent titular en ambdues. L'agost del 2007 marxa al Royal Excelsior Mouscron belga, on roman any i mig, per a retornar a la competició espanyola de la mà del filial del Getafe Club de Fútbol. Un any després, al mercat d'hivern de la temporada 09/10, recala al Club de Fútbol Atlético Ciudad.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Barranc del Portarró

El Barranc del Portarró és un barranc que té el naixement en el terme municipal d'Espot (Pallars Sobirà) i discorre principalment dins del terme municipal de la Vall de Boí (Alta Ribagorça), i dins el Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
Té el naixement a 2.397 metres, al vessant occidental del Portarró d'Espot. El seu curs discorre cap a l'oest, rep les aportacions de l'Estany Redó i desaigua a 1.999 metres, a l'extrem oriental de l'Estany Llong.

## Enllaços externs

* ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc del Portarró. [Consulta: 10/11/2013]

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Barranc del Portarró (naixement). [Consulta: 10/11/2013]
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Estany Llong. [Consulta: 10/11/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Barbus wurtzi

Barbus wurtzi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbus zanzibaricus

Barbus zanzibaricus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kenya i Somàlia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Barbut becgroc de Togo

El barbut becgroc de Togo (Trachylaemus togoensis) és una espècie d'ocell de la família dels líbids (Lybiidae) que ha estat considerat coespecífic amb el barbut becgroc oriental.
Habita boscos i clarianes des de Togo fins al sud-oest de Nigèria.
# Barbus wellmani

Barbus wellmani és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Angola.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tejera

Tejera és el nom dels següents personatges:
* Armando Tejera Perdomo (Ingenio, 1967), futbolista canari que jugava de defensa
* Domingo Tejera (Montevideo, 1899 - 1969), futbolista internacional uruguaià medallista olímpic el 1928
* Enrique Tejera París
* Felipe Tejera (Caracas, Veneçuela, 1846 - 1924), escriptor i poeta veneçolà
* Francisco Tejera (Caracas, Veneçuela, 1840 - 1878), compositor veneçolà
* Marcos Marcelo Tejera Battagliesse (Montevideo, 1973), futbolista uruguaià que juga de migcampista
* Miguel G. Tejera, diplomàtic veneçolà
* Nivaria Tejera (Cienfuegos, Cuba, 1929-París, 2016), poetessa i novel·lista cubana
* Santiago Tejera y Ossavarry
* Sergio Tejera Rodríguez, futbolista
# Monument Nacional (Països Baixos)

* Per a altres significats, vegeu «Monument Nacional (Amsterdam)».
Els Monuments Nacionals dels Països Baixos (Rijksmonumenten) són llocs catalogats com a patrimoni nacional als Països Baixos. La llista la crea i manté l'Administració Nacional del Patrimoni Cultural (RCE) en representació del Ministeri d'Educació, Cultura i Ciència dels Països Baixos.

## Història i criteris

Per ser designat com a Monument Nacional, el lloc ha de tenir més de 50 anys i complir amb certs criteris addicionals. Hi ha al voltant de 51.000 Monuments Nacionals designats als Països Baixos. El programa es va iniciar el 1954 a La Haia durant una convenció per establir les regles de protecció d'edificis en cas de conflicte armat. La legislació vigent en matèria de monuments és la Monumentenwet van 1988 (llei de monuments del 1988).
L'organització responsable de la cura dels monuments, que abans es deia Monumentenzorg, va ser reanomenada en Rijksdienst voor het Cultureel Erfgoed (Servei nacional del patrimoni cultural). Al juny del 2009, el Tribunal de l'Haia va decidir que els compradors individuals d'edificis catalogats com a Monument Nacional estarien exempts del pagament d'impostos de transferència, a partir de l'1 de maig del 2009. Anteriorment, aquesta exempció només s'aplicava a les persones jurídiques.

## Altres típus de monuments catalogats als Països Baixos

Existeixen diversos tipus de protecció a part dels Monuments Nacionals:
* Monument provincial (provinciaal monument) és un monument llista per una província. Als Països Baixos hi ha només dues províncies que assignen monuments, Holanda Septentrional i Drenthe. Les províncies poden protegir monuments i atorgar subvencions per a la restauració dels monuments.
* Monument municipal (gemeentelijk monument) és un monument llista per un municipi. Correspon mutatis mutandis a un bé cultural d'interès local.
* Espai arqueològic, equivalent de l'Espai de protecció arqueològica a Catalunya.
* Panorama urbà o paisatge protegit.

## Referències

* ↑ «Wat is een rijksmonument?» (en neerlandès). Arxivat de l'original el 2012-02-26. [Consulta: 8 agost 2009].
* ↑ «Monumentenwet 1988» (en neerlandès). Steunpunt Archeologie & Monumentenzorg Limburg. Arxivat de l'original el 24 de juliol 2011. [Consulta: 21 agost 2009].
* ↑ «Monumentenwet (1988)» (en neerlandès). Cultureel Erfgoed. [Consulta: 21 agost 2009].
* ↑ «Historical buildings now exempt from tax for individuals». Expatica. Arxivat de l'original el 2009-09-02. [Consulta: 21 agost 2009].

## Enllaços externs

* «monumenten.nl» (en neerlandès). Rijksdienst voor het Cultureel Erfgoed.
* «Monumentenregister» (en neerlandès). Base de dades oficial de monuments