OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bocamoll

Bocamoll fou un concurs de televisió de TV3 l'objectiu del qual era la divulgació de la llengua i cultura catalanes d'una forma amena i entretinguda. El concurs va néixer el 10 de desembre de 2007, inspirat en el programa d'ETB Mihiluze, i va acabar al final de la temporada 2010/11. Va ser presentat per Espartac Peran i, llavors, per Roger de Gràcia.
Tres parelles de concursants participaven cada dia en el concurs, quedant-ne eliminada una i incorporant-se'n una altra. El concurs constava de cinc fases. La primera era una sèrie de preguntes ràpides. En la segona els sis concursants feien torns per intentar esbrinar el significat de set paraules d'un plafó. Les semblants que porta acumulada una menor puntuació en aquest moment assignava les proves de la tercera fase, podent elegir entre proves de jeroglífics, mímica, dibuixar i endevinar una cançó. Els concursants que havien acumulat menys punts fins al moment eren eliminats. Llavors, les dues parelles finalistes havien d'endevinar un concepte disposant de quatre SMS apostant una quantitat de punts. Passava a la final l'equip que tenia més punts i s'acomiadaven fins al següent programa qui en té menys. L'equip que aconseguia arribar a la final havia d'encaixar set conceptes en tres categories. Si encertaven totes les respostes, s'emportaven el pot del programa afegit a la quantitat de punts acumulada transformada en euros.

## Referències

* ↑ «"Bocamoll", el nou concurs de TV3 per demostrar agilitat de paraula». 324.cat, 06-12-2007.
* 1 2 3 «TV3 estrena este lunes 'Bocamoll', la versión catalana del concurso 'Mihiluze'» (en castellà). FórmulaTV, 08-12-2007.
* ↑ ««Bocamoll» celebra 300 edicions amb les parelles més destacades». El Punt Avui, 28-04-2009.
* ↑ Garcia Morera, Auri «TV3 eliminarà 'Els matins d'estiu', 'El bocamoll' i 'TVist'». Ara, 29-03-2011.
* ↑ «´Bocamoll´ torna a TV3 aquesta tardor amb Roger de Gràcia i moltes novetats». Diari de Girona, 19-08-2010.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
* El joc del Bocamoll Arxivat 2009-03-12 a Wayback Machine.
Viccionari
# Callionymus erythraeus

Callionymus erythraeus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Mar Roig, Golf Pèrsic i sud de l'Índia.

## Referències

* ↑ ITIS
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cultura visual

Cultura visual com un tema acadèmic és un camp d'estudi que generalment inclou una combinació dels estudis culturals, la història de l'art, teoria crítica, filosofia i antropologia, centrant-se en els aspectes de la cultura que es basen en imatges visuals. La cultura visual revisa des de múltiples òptiques el paper primordial que la imatge ha adquirit en les societats contemporànies. El terme "cultura visual" sembla haver estat utilitzat per primera vegada per Michael Baxandall, i després per Svetlana Alpers, per a referir-se a l'espectre d'imatges característic d'una cultura particular en un moment particular, (en el sentit "d'ull del període" encunyat pel mateix Baxandall), que ella mateixa ha tingut ocasió de comentar en el «qüestionari sobre cultura visual», publicat al num.77 revista October, l'any 1996. Entre les aportacions més importants es poden destacar els treballs de W. J. T. Mitchell, Picture Theory, publicat en castellà com a Teoría de la Imagen, on desenvolupa el concepte de gir pictorial que permetrà entendre la prominencia de la imatge en les nostres societats. Una altra obra fonamental és Visual Culture Reader, editat per Mirzoeff l'any 1998. En 1999, el mateix Nicholas Mirzoeff publica An Introduction to Visual Culture, on desenvolupa àmpliament la noció de cultura visual.

## Referències

* ↑ Mitchell, W.J.T. (ed.) El giro pictorial, a Teoría de la imagen: Ensayos sobre representación verbal y visual. (2009) Ediciones Akal: Madrid. (Traducció de l'original, Picture Theory: Essays on verbal and visual representation. University of Chicago Press: Chicago, IL, de 1994.)
* ↑ Mirzoeff, Nicholas An Introduction to Visual Culture. (1999). London: Routledge. ISBN 0-415-15876-1

## Enllaços externs

* Fletcher, James; W., Elizabeth. «Our Visual culture -A blog dedicated to the discussion of art-related topics and the analysis of items of visual culture from around the world.» (en anglès). [Consulta: 11 gener 2015].
* http://www.visualsociology.org
# Streptolophus

Streptolophus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* Sreptolophus sagittifolius
# Hendecàedre

Un hendecàedre o hendecaedre és un políedre que té onze cares. Hi ha moltes formes topològicament diferents d'hendecaedres com, per exemple, la piràmide decagonal o el prisma enneagonal.
Tres formes són sòlids de Johnson: el prisma hexagonal augmentat, el prisma triangular biaugmentat i la piràmide pentagonal elongada.

## Referències

* Inchbald, Guy «Five space-filling polyhedra». The Mathematical Gazette, vol. 80, 1996, pàg. 466–475. DOI: 10.2307/3618509. ISSN: 0025-5572.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Undecahedron» a MathWorld (en anglès).
# Barranc de Campells II

Barranc de Campells II és un abric que conté pintures rupestres d'estil llevantí. Està situat en el terme municipal de Mequinensa (Aragó). Molt prop de la capçalera d'aquest barranc, en un aflorament rocós de la part alta del vessant dret, s'obre un petit forat amb dos espais oberts al Sud. A dintre apareixen dues figures de tendència circular pintades en vermell viu, representant dos motius en ferradura. En una de les representacions, apareixen dos motius gravats amb traç molt fi, un dels quals se superposa a la figura pintada; els motius gravats representen tectiformes.
L'abric està inclòs dins de la relació de coves i abrics amb manifestacions d'art rupestre considerats Béns d'Interès Cultural en virtut del que es disposa en la disposició addicional segona de la Llei 3/1999, de 10 de març, del Patrimoni Cultural Aragonès. Aquest llistat va ser publicat en el Butlletí Oficial d'Aragó del dia 27 de març de 2002. Forma part del conjunt de l'art rupestre de l'arc mediterrani de la península ibèrica, que va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la Unesco (ref. 874-652). També va ser declarat Bé d'Interès Cultural amb el codi RI-51-0009509.
Una de les hipòtesis que explica el significat d'aquesta pintura rupestre és la possessió d'aquest abric per part d'una persona o un col·lectiu. La pintura va ser estudiada per l'arqueòleg Ignacio Royo i el motiu pictòric és similiar a altres oposats i descrits al nord, ja a la Granja d'Escarp.

## Referències

* ↑ Aragón, Gobierno de. «BOA» (en castellà). www.boa.aragon.es. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ «Arte rupestre del arco mediterráneo de la Península Ibérica» (en anglès). UNESCO World Heritage Centre. [Consulta: 6 gener 2020].

## Bibliografia

* ROYO GUILLÉN, J.I. I GÓMEZ LECUMBERRI, F. Prospeccions arqueològiques en el terme municipal de Mequinenza (Saragossa). Campaña de 1989, Arqueologia aragonesa, 1988-1989. D.G.A, Zaragoza.
* ROYO GUILLÉN, J.I. The set of shelters with rock art of Mequinenza (Saragossa). Bolskan 5, 1988.
# Modest Moreno i Morera

Modest Moreno i Morera (Ripoll) és un organista, compositor i musicòleg català.
És divulgador de la música hispana, des de l'antiga fins a la contemporània, i de l'Escola montserratina. Juntament amb la discogràfica Edicions Albert Moraleda va iniciar la col·lecció Orgues Notables de Catalunya.
És autor del monogràfic Les campanes del Reial Monestir de Santa Maria de Ripoll -una aproximació musical- i del recull d'assaigs Sobre música, ambdós editats per l'Ajuntament de Ripoll i el Patronat del Monestir de Santa Maria de Ripoll. En investigació musicològica, és autor de Notes sobre la Teoria musical de l'edat mitjana al Monestir de Ripoll, un estudi sobre un orgue del centellenc Francesc Galtayres, s. XVIII, de l'església de Sant Pere de Ripoll; la revisió, estudi i transcripció dels Versos de primer to de Lluís Brusi i del Tema amb variacions del monjo montserratí Benet Brell i Clos, publicats pel Centre d'Estudis Comarcals del Ripollès; Obres per a orgue −recull de peces inèdites de l'Escola montserratina i de Josep Elies−, i la Peça d'orgue del P. Anselm Ferrer, editats també per l'Ajuntament de Ripoll. El 2019 va començar una sèrie d'articles de divulgació sobre els monjos músics de Montserrat.

## Referències

* ↑ «L'orgue s'ha de tornar a reivindicar». CCMA, 01-10-2020. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «El tercer volum de la col·lecció "Orgues notables de Catalunya", al Santuari de la Mare de Déu de la Gleva». Nació Digital, 16-07-2020. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Entrevista en relació a la transcripció de la "Peça d'orgue" d'Anselm Ferrer». Televisió del Ripollès, 20-02-2020. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «A l'apartat 'Escola de Montserrat', sèrie d'articles sobre monjos músics de Montserrat». Cor Cantus Firmus. [Consulta: 2 gener 2021].
# Callionymus cooperi

Callionymus cooperi és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a les Maldives.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Idah

Idah és una població de l'estat de Kogi, a Nigèria, a la riba oriental del riu Níger, a la regió central. És capital del regne d'Igala o d'Ipah i residència de l'ata (rei) dels igales. És també centre d'una LGA (Local Government Area) amb una superfície de 36 km² i una població de 79.815 habitants (2006).
# Hub van Doorne

Hubert Jozef (Hub) van Doorne (1 de gener de 1900, America, Països Baixos - Deurne, Països Baixos, 23 de maig de 1979) va ser un empresari i inventor neerlandès. Va ser el fundador de Aanhangwagenfabriek de Van Doorne (fàbrica de semi-tràilers) i de l'Automobielfabriek Van Doorne (fàbrica d'automòbils) coneguda com a DAF, juntament amb el seu germà Willem (Wim) van Doorne

## Biografia

Van Doorne era fill del ferrer de professió Martinus van Doorne (1870-1912) i Petronella Vervoort (1866-1952). El març de 1912, la família es va traslladar a Deurne, on el seu pare va morir pocs mesos després. Després de la Primera Guerra Mundial, Hub va treballar com a conductor i mecànic per a un metge i després a la cerveseria de De Valk.
Amb el suport del director i propietari de la fàbrica de cerveseria i gelats "Coolen", Van Doorne va fundar l'1 d'abril de 1928 la Machinefabriek en Reparatie-inrichting Hub van Doorne, que a partir del 1932 va començar a produir semi-tràilers, amb el nom de Van Doorne's Aanhangwagenfabriek NV (DAF). Fundada inicialment amb el seu germà Wim van Doorne i dos empleats, al cap d'un any van donar feina a més de trenta persones. Més tard, la fàbrica es va desenvolupar com a productor de camions i automòbils. Van Doorne també va crear la transmissió variomatic i va produir el primer automòbil DAF.
Casat des de 1929 amb Rie Reijnders, amb qui va tenir cinc fills. Van Doorne va morir als 79 anys i va ser enterrat al cementiri de Jacobshof a Deurne. El 18 d'agost de 2007, el primer ministre holandès Balkenende va inaugurar a Deurne, una estàtua de Hub i la seva dona Rie.

## Referències

* 1 2 «[http: //es.zettapedia.com/tag/hub-van-doorne.htm#/hub-van-doorne.htm Hub Van Doorne]» (en castellà).
* ↑ / region / helmondregio / article911065.ece Hub en Rie van Doorne a klei, Eindhovens Dagblad, 9 de desembre de 2006 (neerlandès)
# Molí de la Frontera

El Molí de la Frontera és una obra de Calldetenes (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antic molí convertit en masia de dos cossos adossats de planta rectangular coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana. Aquesta presenta un portal rectangular amb llinda de fusta. A l'esquerra de l'edifici hi ha la sortida del carcabà del molí. L'obrador té dues moles de les quals només en queden les pedres i els rodets. La bassa és buida i es pot veure perfectament el pou i els dos canalots per on cau l'aigua damunt el rodet.

## Referències

* ↑ «Molí de la Frontera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 17 agost 2021].
# Brian Shawe Taylor

Brian Shawe Taylor va ser un pilot de curses automobilístiques irlandès que va arribar a disputar curses de Fórmula 1.

## A la F1

Va participar en la primera cursa de la història de la Fórmula 1, el GP de la Gran Bretanya, disputat el 13 de maig del 1950, que formava part del campionat del món de la temporada 1950 de F1, en el qual només va participar en aquesta cursa. La temporada següent va participar en dues curses més puntuables pel campionat de la F1, el GP de França i el GP de la Gran Bretanya. També va disputar nombroses curses no puntuables pel mundial de la F1,

## Resultats a la F1

| Any | Equip | Xassís | Motor | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Posició | Punts |
| 1950 | Maserati | Maserati | Straight-4 | GBR 10* | MON | 500 | SUI | FRA | BEL | ITA | | | 0 |
| 1951 | Ferrari | Ferrari | Ferrari | SUI | 500 | BEL | FRA DNS | | | | | - | 0 |
| | E.R.A. | E.R.A. | Straight-6 | | | | | GBR 8 | ALE | ITA | ESP | - | 0 |
(*) Cotxe compartit.

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
# República Soviètica de Sollana

La República Soviètica de Sollana va ser una breu administració revolucionària que va tindre lloc a la localitat valenciana de Sollana l'any 1932.

## Història

La República Soviètica de Sollana naix en un context d'aixecaments anarquistes per Catalunya i el País Valencià, que van portar a que en diverses localitats s'arribara a proclamar el comunisme llibertari.
Els fets començaren per la vesprada del 25 de gener de 1932, quan un grup anarquista arriba a la vila per tal de repartir propaganda. A les 3:30 de la matinada del dia 26, al poble comencen a sentir-se tirs, que provenen del grup obrerista, que estava armat.
La seua primera intenció va ser la d'enganyar al retor del poble, a qui volien fer eixir de sa casa fent-li creue que un malalt necessitava l'extremaunció. El religiós no va eixir de sa casa, i els revolucionaris van calar foc a la porta de l'església. Aleshores el retor, Pascual Ortiz, va eixir al balcó, i va ser ferit pels trets d'una escopeta. Finalment, la República del Soviet de Sollana seria proclamada quan el grup anarquista prenguera l'ajuntament i reemplaçara la bandera republicana per la bandera roja. A continuació també tragueren al carrer l'arxiu municipal i el cremaren. Durant la jornada, els revolucionaris haurien alçat la via del tren al seu pas per la localitat, haurien tallat les comunicacions per telèfon i telègraf i també per carretera, arribant a detindre un autobús. Per la vesprada, un enfrontament al mercat va ferir a un ciutadà local, Daniel Claver i un dels insurrectes, Alejo Zanón. Finalment, la Guàrdia Civil faria capitular el govern revolucionari en la matinada del 27 de gener.
La República de Sollana és un dels primers exemples d'estats revolucionaris proclamats seguint el model de l'URSS.

## Referències

* ↑ «República Soviètica de Sollana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. «Aixecaments anarquistes i proclamació del comunisme llibertari a l'alt Llobregat, a Terrassa, a la Safor i a la Ribera Baixa (no pas a Sollana, però, on fou proclamada la República Soviètica)».
* ↑ Cuando Sollana se erigió en república soviética reportatge del Levante-EMV del 15 de gener de 2011 (castellà)
* ↑ Cómo se registraron los sucesos de Sollana notícia a ABC del 27 de gener de 1932 (castellà)
* ↑ Sucesos de gravedad en Sollana notícia a ABC del 27 de gener de 1932 (castellà)
* ↑ Soviet Russia and the World's Peace - TWC Curd - 1937 A circumstance not without its significance, for shortly after, at Sollana, in the province of Alicante [sic], a Soviet Republic on the Russian model was proclaimed. (anglès)
# Faedo (Trento)

Faedo és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 586 habitants. Limita amb els municipis de Giovo, Mezzocorona i San Michele all'Adige.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Bruno Faustini | Llista cívica |
# Henry Mason

Henry Mason (Boston, 1831 - Boston, 1890) és un dels cofundadors de la fàbrica de pianos nord-americana Mason & Hamlin.
És fill del compositor Lowell Mason i germà del compositor William Mason.
És sota el seu nom que actualment es fabriquen pianos Mason & Hamlin a la Xina.

## Referències

* ↑ Martha Novak Clinkscale, Makers of the Piano, Volume 2; Volumes 1820-1860 (1999), p. 247; Google Books
* ↑ (anglès-USA) «Henry Mason • Mason & Hamlin Piano Company» per Mason & Hamlin Piano Company, 19 juillet 2019 (consultat el 12-2-2020)
# Hub (desambiguació)

«Hub» té aquests significats:
* Centre de connexions, un aeroport una aerolínia opera tots els seus vols.
* Informàtica: equip de comunicacions que permet connectar entre si diversos equips en disposició o topologia d'estrella, i distribuir els paquets que rep des de qualsevol d'ells a tots els altres. Vegeu concentrador.
* Topònim: ciutat de Balutxistan; vegeu Hub (Balutxistan).
* Acrònim:
** Hospital Universitari de Bellvitge
Viccionari
# Leptictidium nasutum

Leptictidium nasutum és una espècie de mamífer extint del gènere Leptictidium. Visqué a mitjans del període Eocè (estatge Lutecià) en allò que actualment és Alemanya. Se n'han trobat restes al jaciment de Messel, a l'estat de Hessen. Com les altres espècies del seu gènere, era un omnívor que s'alimentava d'insectes, llangardaixos i petits mamífers. És conegut únicament a partir d'uns pocs esquelets bastant ben conservats. Fou la segona espècie del gènere Leptictidium a ser descoberta, quan Adrian Lister i Gerhard Storch la descrigueren l'any 1985.
Era una espècie de mida mitjana que feia 75 cm de longitud. La cua d'aquesta espècie tenia tenia 42-43 vèrtebres, un nombre que entre els mamífers només és superat pel pangolí cuallarg. Les seves dents premolars i molars eren bastant petites en relació al conjunt de la dentadura. El nom de l'espècie fa referència al nas de l'animal.
L'holotip de l'espècie és l'esquelet complet d'un exemplar adult, visible del costat dret. Aquest fòssil té el neurocrani bastant enfonsat i amb els maxil·lars superiors i inferiors en oclusió. Es conserva sota el codi SMF ME 1143 a l'Institut de Recerca Senckenberg de Darmstadt. N'hi ha diversos paratips amb diferents graus de completesa.
Quan Storch i Lister descrigueren L. nasutum, també elevaren Pseudorhyncocyonidae de la categoria de subfamília a la de família. El treball de Storch i Lister feu sorgir nous interrogants sobre les relacions intrafamiliars dins aquesta família, especialment quant a la posició del gènere Pseudorhyncocyon. De fet, l'espècie Pseudorhyncocyon cayluxi fou considerada com a espècie distinta fins que Mathis la redefiní com a sinònim de L. ginsburgi.
Storch i Lister també feren una comparació de les espècies L. auderiense i L. nasutum amb la família Leptictidae, el gènere Pseudorhyncocyon i les espècies Diaphyodectes prolatus, Adunator lehmani i Palaeictops levei.

## Referències

* ↑ Storch i Lister, 1985, p. 1.
* ↑ Morlo et al., 2004, p. 101.
* ↑ Haines, Tim. «New Dawn». A: Walking with Beasts. Londres: BBC Books, 2001 [Consulta: 30 desembre 2007].
* ↑ Storch i Lister, 1985, p. 7.
* ↑ Mathis, 1989, p. 54.

## Bibliografia

* Mathis, C. «Quelques insectivores primitifs nouveaux de l'Eocène supérieur du sud de la France» (en francès). Bulletin du Muséum national d'histoire naturelle de Paris, 11, 1989, pàg. 33–64.
* Morlo, M.; Schaal, S.; Mayr, G.; Seiffert, C. «An annotated taxonomic list of the Middle Eocene (MP 11) Vertebrata of Messel» (en anglès). Courier Forschungsinstitut Senckenberg, 252, 2004, pàg. 95–108.
* Storch, G.; Lister, A. «Leptictidium nasutum n sp., ein Pseudorhyncocyonide aus dem Eozän der "Grube Messel" bei Darmstadt (Mammalia, Proteutheria)» (en alemany). Senckenbergiana lethaea, 66, 1/2, 1985, pàg. 1–37.
# Mont Humphreys

* No s'ha de confondre amb Humphreys Peak.
El mont Humphreys és una muntanya de Sierra Nevada, a l'estat de Califòrnia, Estats Units. Amb 4.265 msnm, és el 13è cim més alt de Califòrnia i el cim més alt de la zona de Bishop. La muntanya va ser batejada pel California Geological Survey el 1873 en record a Andrew A. Humphreys, l'enginyer en cap de l'exèrcit dels Estats Units en aquell moment. La primera ascensió del cim la van fer Edward C. Hutchinson i James S. Hutchinson el 1904.

## Referències

* ↑ «Mount Humphreys - Peakbagger.com». [Consulta: 3 novembre 2022].
* 1 2 «Place Names of the High Sierra (1926), "H," by Francis P. Farquhar». [Consulta: 3 novembre 2022].
* ↑ «Mount Humphreys : Climbing, Hiking & Mountaineering : SummitPost». [Consulta: 3 novembre 2022].
# Josep Miquel Aixalà i Martí

Josep Miquel Aixalà i Martí (Lleida, 5 de novembre de 1955 - 2 de juny de 2018) va ser un realitzador de publicitat i editor de cinema i vídeo català. Ha col·laborat amb creadors prestigiosos i ha aconseguit diversos premis, la majoria en festivals internacionals. També en destaca l'activitat docent. El 2015 li fou concedida la Creu de Sant Jordi "Pel conjunt de la seva activitat al sector de la comunicació audiovisual, on ha excel·lit amb la seva feina a la productora Ovideo o al grup Mediapro, entre altres referents, i la seva intervenció en films, anuncis i programes televisius".

## Referències

* 1 2 3 «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 27 personalitats i 15 entitats». Gencat, 14-04-2015 [Consulta: 15 abril 2015].
* ↑ «L'Acadèmia lamenta profundament la mort del Membre d'Honor Josep Miquel Aixalà». [Consulta: 6 juny 2018].
* ↑ «Muere el realizador de cine y televisión Josep Miquel Aixalà Martí» (en castellà). Diari Público.