OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Passeig de Sant Gervasi

El passeig de Sant Gervasi és un carrer situat als barris de Sant Gervasi - la Bonanova i el Putxet i Farró de Barcelona. Uneix les places de la Bonanova amb la d'Alfonso Comín, passant per la de John F. Kennedy.
El nom del carrer prové de Sant Gervasi,màrtir venerat com a sant per a diferents confessions cristianes, que va morir assassinat al segle iv a la ciutat de Milà, després de rebre múltiples cops. Tanmateix, és ineludible assenyalar la relació amb el topònim que donava nom a l'antic municipi de Sant Gervasi de Cassoles.
La denominació actual del vial fou fixada el 14 de juny de 1927, però ha tingut fins a un total de quatre noms al llarg de la història: Víctor Hugo, Ctra. de Cornellá a Fogás de Tordera, Sant Gervasi (abans de 1895) i Huarte.

## Vegeu també

* La Rotonda
* Jardins de la Tamarita
* Carrer de Craywinckel

## Referències

* ↑ «Codis postals de Passeig de Sant Gervasi a Barcelona». Codigo-postal.info. [Consulta: 12 gener 2016].
* 1 2 Portavella, 2002, p. 227-228.
* ↑ Portavella, 2002, p. 263.
* ↑ «Sant Gervasi, passeig». Nomenclàtor dels carrers. Ajuntament de Barcelona.

## Bibliografia

* Portavella, Jesús. Els carrers de Barcelona: Sant Gervasi. Ajuntament de Barcelona. Arxiu Municipal de Sarrià - Sant Gervasi, 2002. ISBN 84-7609-800-6.
# Pic dels Gorgs (Queralbs)

El Pic dels Gorgs és una muntanya de 2.843,3 metres d'altitud que es troba entre el municipi de Queralbs, a la comarca del Ripollès i la Vall de Carançà, del terme comunal de Fontpedrosa, a la del Conflent. És a prop de l'extrem sud-oriental del terme de Fontpedrosa i al nord-oriental del de Queralbs, al nord-est dels Pics de la Vaca i a ponent del Pic de Freser. És el límit sud-est del circ on s'origina el Torrent de Carançà, anomenat la Fossa del Gegant. És, de fet, un contrafort del veí Pic de l'Infern, situat al seu nord-est, del tot dins del terme de Fontpedrosa. És habitual que es confonguin aquests dos cims.

## Bibliografia

* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Fontpedrosa». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ El Pic dels Gorgs en els ortofotomapes de l'IGN
# Vltava

El Vltava [bəl'taβa] o Moldava (txec: Vltava; alemany: Moldau; polonès: Wełtawa) és el riu més llarg de la República Txeca. El seu curs transcorre cap al sud-est per la Selva de Bohèmia i després gira al nord i passa per Český Krumlov, České Budějovice i Praga, per ajuntar-se finalment a l'Elba a Mělník. Té una conca de 28.090 quilòmetres quadrats i a la confluència porta més aigua que l'Elba.
Es considera origen del riu la confluència del Teplá Vltava (Vltava calent), que és més llarg, amb el Studená Vltava (Vltava fred), que neix a Baviera (Alemanya) amb el nom de Kalte Moldau (Moldava fred) . Des d'aquell punt la longtud del Vltava és de 377km, però si es mesura des de les fonts del Tepla Vltava la longitud arriba a 430km. Des d'allà fins a l'Elba el riu baixa 1016m.
L'agost de 2002 una crescuda del Vltava s'emportà la vida de diverses persones i va causar nombrosos danys en tot el seu curs i va deixar molt malnès el Pont de Carles a Praga.
El compositor Txec Bedřich Smetana li dedicà un dels seus sis poemes simfònics, dins l'obra La meva pàtria (en txec: Má vlast). El poema Vltava va seguint musicalment el curs del riu.

## Referències

* ↑ «Vltava». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ «Vltava». És a dir. [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ «Moldava». [Consulta: 9 març 2024].
* ↑ Ordóñez, David Llibre d'estil de la revisió de la toponímia estrangera. Document de treball. Enciclopèdia Catalana, 2010, pàg. 23 i 36.
# Agent triple

Agent triple (títol original en francès: Triple Agent) és una pel·lícula francesa d'Éric Rohmer, en coproducció amb Itàlia, Espanya, Grècia i Rússia, estrenada l'any 2004. Ha estat subtitulada al català.

## Argument

L'any 1936, el jove general rus Fiodor vivia a l'exili a París. Treballa amb una associació tsarista de militars russos blancs, però simpatitza amb els seus veïns comunistes. La seva esposa grega Arsinoé pinta i viu separada de la política. Però Fiodor no sabria alegrar-se d'aquesta existència plàcida: juga a l'espia. A força de negociar aliances amb els uns i els altres, encara no sap si serveix els interessos dels Blancs, de Stalin o d'Hitler? Fins i tot Arsinoé, que l'estima tendrament, comença a tenir dubtes. I quan el superior de Fiodor és segrestat per desconeguts, ja és massa tard...
L'home que somiava poder frustrar tots els paranys acabarà víctima de la seva il·lusió de domini. Pel que fa a la dona que pensava poder quedar fora de la història, ella quedarà atrapada de la manera més terrorífica.

## Repartiment

* Katerina Didaskalou: Arsinoe
* Serge Renko: Fiodor Voronin
* Cyrielle Clair: Maguy
* Grigori Manukov: Boris
* Dimitri Rafalsky: General Dobrinsky

## Banda sonora

* Dmitri Xostakóvitx
** Cançó dels joves treballadors, lletra francesa de Jeanne Perret, interpretada per la Coral Popular de París
** Quartet n° 8, interpretat pel Rubio String Quartet
** La Trobada, lletra russa de Boris Kornilov (llegendes — Vladimir Korninov)

## Premis i nominacions

* Selecció oficial al Festival de Berlín de 2004

## Producció

Segons el dossier de premsa, el film ha inspirat de l'afer Miller-Skobline: el rapte a París el 22 de setembre de 1937 del general Evgueni Miller, president de la Unió dels ancians combatents russos a l'estranger, organitzat potser pel general Nikolaï Skobline (rus exiliat), del qual la culpabilitat no ha mai estat totalment provada. La dona de Skobline, la cèlebre cantant russa Nadejda Vinikova (dita « la Plevitskaia »), va ser condemnada a 20 anys de treballs forçats, i va morir a la presó l'any 1940 El rodatge va tenir lloc sobretot als estudis SETS de Stains

## Referències

* 1 2 «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Agent triple». ésAdir. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ «A World of Movies and Special Tributes at the Film Festival» (en anglès). The New York Times.
* ↑ «Entrevista d'Éric Rohmer».
* ↑ Baecque, Antoine de; Herpe, Noël. Biographie d'Éric Rohmer (en francès). Stock, 2014-01-03. ISBN 9782234075900.
* ↑ Levasseur, Fabrice. «L2TC.com - Stains, Seine-Saint-Denis (93), Ile-de-France, France - Shot locations». [Consulta: 1r novembre 2018].
# Jonathan Pereira Rodríguez

Jonathan Pereira Rodríguez de vegades conegut simplement com a Jonathan (Vigo, 12 de maig de 1987) és un exfutbolista professional gallec que jugava principalment de davanter. La seva millor qualitat era la seva gran velocitat.

## Referències

* ↑ L'electricitat de Pereira, un recurs per a un Betis apagat; El Desmarque, 31 març 2012 (en castellà)
* ↑ Jonathan Pereira es el elegido (Jonathan Pereira is the chosen one); Marca, 27 desembre 2014 (en castellà)

## Enllaços externs

* Estadístiques a Soccerway (castellà)
* Jonathan Pereira a BDFutbol
# Passeig de Sunyer

El Passeig de Sunyer és un carrer de la ciutat de Reus a la comarca catalana del Baix Camp.
El nom el porta com a homenatge a Narcís Sunyer i Veciana (Reus 1768 - Barcelona 1847), protector de diverses institucions benèfiques reusenques i un dels promotors i administrador del Canal de Reus a Salou. El passeig transcorre des del Passeig de Mata, al lloc on hi ha la Font del Triptòlem, fins al carrer del camí de Riudoms. Durant el seu curs troba la Plaça de les Oques, d'urbanització posterior, on hi fan cap el Carrer de sant Joan i l'Avinguda del Doctor Vilaseca, començament de l'antiga carretera d'Alcolea o de Falset. Des del camí de Riudoms en avall el continua el Passeig de Prim. La inauguració es va fer el 1833, quan es va obrir un petit tram des del Passeig del Seminari o Passeig de Mata, però no va arribar la urbanització de la zona que toca al camí de Riudoms fins al 1890. Era vorejat de cases amb jardí. A la seva banda oest hi ha un barri de cases inicialment unifamiliars, que se n'havia dit del «Reus Deportiu Vell», ja que aquesta entitat hi va tenir a la rodalia el velòdrom i el camp de futbol. Aquest grup de cases és conegut també com a "barri dels Poetes", perquè tots els seus carrers porten noms de poetes catalans o castellans. Les cases actuals de les vores del Passeig de Sunyer són en la seva majoria blocs de molts pisos.
Un plànol de la ciutat de l'any 1905 mostra el passeig completament dibuixat i arbrat, i hi consten alguns dels equipaments de la ciutat, com ara l'Estació Enològica, les Escoles Prat de la Riba i l'Escorxador. El passeig no es va consolidar fins a l'any 1915, quan es va obrir el passeig de Prim, i va quedar definitivament enllestit amb la construcció de la plaça de les Oques el 1942.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 573 i 490. ISBN 8486387655.
* ↑ Sardà Ferran, Jordi (et al.) (eds.). Fets urbans: guia d'arquitectura de Reus 08: camí de l'Aleixar. Reus: Ajuntament de Reus; COAC, 2024, p. 26. ISBN 9788409559374.
# Abordatge

Abordatge, en el seu sentit més simple, és l'acció d'abordar una nau a una altra. No obstant, en un sentit més ample abordar és també arribar a una altra nau, impactar o tocar amb ell, encara que no sigui en un sentit bèl·lic. Quan és classificat com un atac, en la major part dels contexts, es refereix a la presa de la nau per persones que no formen part de la tripulació.
L'abordatge pot dur-se a terme en temps de guerra per la infanteria de marina en un intent de capturar i possiblement destruir la nau, o pot succeir en temps de pau per part de pirates i altres criminals, o com un mitjà d'inspecció per part de la guardia (o la marina) costera d'una país per tal de prevenir la pirateria i el contraban.

## Tipus d'abordatge

Una embarcació pot abordar-ne un altre de diverses maneres:
* A la llarga. Abordar costat per costat.
* A l'àncora. Posar-se al paire derribant sobre l'enemic i presentant-li sempre el costat de manera que sense guanyar ni perdre terreny pugui caure sobre ell, motiu pel qual es llença l'àncora al mateix temps que s'hi arrambla.
* En bones. Envestir el costat de la nau enemiga o passar-li per l'ull.
* Per avant. Abordar per proa o popa.
* Per sotavent. Guanyar terreny pel llarg a la nau enemiga fins que es pugui posar el botaló entre el seu pal major i deixar-lo caure sobre el vent de sobte, abordant així l'embarcació.
* Roa a roa. Abordar de proa a la proa d'una altra nau. Abordar de manera que les quilles de les dues naus estiguin en una mateixa recta o quasi.

## Referències

* ↑ Definició IEC
* ↑ Diccionario enciclopédico popular ilustrado Salvat (1906-1914)
# Miss Pimmentón

Miss Pimmentón: dispuesta a no casarse con nadie va ser una revista satírica reusenca de curta vida que va sortir el 1898.

## Història

Escrita en castellà, va sortir per criticar als membres de la Colla de ca l'Aladern o Grup modernista de Reus i també als periodistes locals. A la seva presentació diu que atacaran a "tanto bohemio aburrido y gloria Jané; y a cortar muchas pelucas de jóvenes modernistas, que dándoselas de "artistas" [...] no fan re". Encara que no era de tendència estrictament republicana, publicà un escrit esperançat en la mort d'una monarquia submergida en una profunda crisi: "Leemos: Ha revestido desusada solemnidad el acto de confirmación de S.M. el rey D. Alfonso XIII. Con eso i con que mañana se "confirme" la pérdida de las Filipinas, nuestro gobierno habrá cumplido con dos importantes sacramentos, el de la confirmación y el de la penitencia. Ahora parece que prepara el de la extremaunción, y ¡A morir!".
Dirigida per Antoni Porta i Pallissé, professor de l'Institut de segon ensenyament, que després serà redactor de Batxiller, Diario de Reus, Lo Somatent, i director de Reus l'escrivia quasi en solitari. Va ser, segons l'historiador de la premsa satírica reusenca, Marc Ferran, "un periòdic efímer, amb un humor aigualit i poc mordaç".

## Aspectes tècnics

De format foli, a quatre pàgines, s'imprimia a la Impremta de Celestí Ferrando. Només en sortí un número, el 28 de juny de 1898

## Localització

* Només es coneix l'exemplar de la Biblioteca Central Xavier Amorós

## Referències

* ↑ «A la inglesa». Miss Pimentón, 1, 28-VI-1898, pàg. 1.
* ↑ «Lo que pasa». Mis Pimmentón, 21-VI-1898, pàg. 2.
* ↑ Ferran, Marc. Humor i sàtira a Reus: la premsa satírica 1868-1936. Reus: Centre de Lectura, 1992, p. 53-54. ISBN 8487873049.
* ↑ «Miss Pimmentón». [Consulta: 26-III-2014].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Petraki

Petraki (en rus: Петраки) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 46 habitants. Pertany al districte municipal d'Ozinki.

## Referències

* ↑ «История административно- территориального деления Саратовской губернии 1917 - 1928 годы. Справочник. Дергачевский, Новоузенский и Покровский уезды.». Arxivat de l'original el 2017-12-21.
# Palència (desambiguació)

«Palència o Palencia» té aquests significats:
* Palència, ciutat de Castella i Lleó, Espanya, capital provincial
* Palencia de Negrilla, municipi de la província de Salamanca, Castella i Lleó
* Bisbat de Palència
* Club de Fútbol Palencia, club de futbol de la ciutat de Palència
* Província de Palència, província de Castella i Lleó, al nord-oest de la península Ibèrica
* Palència (Guatemala), municipi del Departament de Guatemala
# Caterina Cavalieri

Katharina Magdalena Josepha Cavalier coneguda com Caterina Cavalieri fou una cantant (soprano) austríaca nascuda a Lichtenthal, el 18 de març de 1755 i morta a Viena el 30 de juny de 1801.

## Biografia

Després d'estudiar cant amb Antonio Salieri, va ser contractada a l'Òpera Italiana de Viena on va debutar a l'òpera La finta gardiniera de Pasquale Anfossi el 1775 abans d'incorporar-se a la companyia de la nova Òpera Nacional alemanya desitjada per Josep II el 1778. Salieri va compondre Der Rauchfangkehrer el 1781, i li va donar el paper de Nannette amb la intenció de destacar el seu virtuosisme i el seu ampli ventall vocal.
Mozart, al seu torn, va escriure per a ella els papers de Constanze a Die Entführung aus dem Serail (en català, El rapte en el serrall (1782), i de Madame Silberklang a Der Schauspieldirektor (1786), així com l'ària "In quali ecessi... Mi tradì quell'alma ingrata" KV 540c, per a la repetició de Don Giovanni a Viena l'any 1788. Sensible als seus encants, va afirmar que era una cantant de la qual Alemanya podia estar orgullosa.
Cavalieri era una soprano amb una veu potent i molt estesa, fins a Fa greu. La seva aparença, en canvi, era molt poc atractiva: era estúpida i maldestra a l'escenari.
Es va retirar dels escenaris l'any 1793 i va morir l'any 1801, als 46 anys, sense haver cantat mai enlloc més que a Viena, cosa força excepcional per a l'època.

## Referències

* ↑ Ou Catarina.
* ↑ Avui districte de Vienne. Altres fonts citen erròniament Währing.
* 1 2 Piotr_Kami%C5%84ski/Mille et un opéras, Fayard, coll. « Les indispensables de la musique », 2003, 1819 p. (ISBN 978-2-213-60017-8), p. 1032 & 1036
* ↑ Dictionnaire de la musique : sous la direction de Marc Vignal, Paris, Larousse, 2011, 1516 p. (ISBN 978-2-03-586059-0), p. 230
* ↑ Roland de Candé et Roger Blanchard, Dieux et déesses de l'opéra, Plon, p. 334

## Bibliografia

* Harold Rosenthal i John Warrack, Dictionnaire de l'opéra, Fayard, 1974, Paris

## Enllaços externs

* https://www.deutsche-biographie.de/135719429.html/(alemany)
# Lightscribe

Lightscribe és una tecnologia desenvolupada per HP i LiteOn que permet etiquetar un CD-ROM o DVD mitjançant la gravadora de DVD.
La informació es grava en el CD/DVD a la cara corresponent. Un cop gravat, es gira el CD/DVD per etiquetar-lo. De moment, només es pot etiquetar en un color (el que tingui el CD/DVD), però està previst que el CD/DVD pugui ser etiquetat en més colors.
Per poder realitzar aquest etiquetatge, es necessita tant una gravadora com un CD/DVD especials. La part etiquetable del CD/DVD té una superfície especial que canvia de color amb la calor del làser.

## Enllaços externs

* Descàrrega de drivers i software per a sistemes Windows, Mac i Linux Arxivat 2007-08-23 a Wayback Machine.
# Špania Dolina

Špania Dolina és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Banská Bystrica.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1254.
# Pelteobagrus fui

Pelteobagrus fui és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1864. Rhinobagrus et Pelteobagrus deux genres nouveaux de Siluroïdes de Chine. Neder. Tijdschr. Dierk. v. 2. 7-10.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Aborcyjny Dream Team

Aborcyjny Dream Team (ADT) és una organització proelecció polonesa amb seu a Varsòvia que es va fundar el 2016. El voluntariat del grup dona suport a les dones que volen avortar i realitza tallers sobre com administrar la mifepristona i el misoprostol, una combinació de fàrmacs utilitzats en l'avortament amb medicaments.

## Història

L'ADT forma part d'una xarxa a favor de l'avortament clandestí que existeix des de 1993, quan el Parlament de Polònia va aprovar a petició de l'Església catòlica una llei que restringia el dret a l'avortament. El col·lectiu pren el nom de l'equip olímpic de bàsquet masculí dels Estats Units d'Amèrica (EUA) de 1992, sobrenomenat «el Dream Team», perquè els fundadors de l'ADT es consideraven a si mateixos com les persones amb més coneixement en l'àmbit dels drets reproductius.
La cofundadora de l'ADT, Justyna Wydrzyńska, va ser acusada d'un delicte el 2022 per haver enviat píndoles avortadores a una dona embarassada d'una relació abusiva. Wydrzyńska s'enfronta a una possible condemna de tres anys de presó per ajudar una dona a interrompre l'embaràs i és la primera activista acusada per aquest motiu.
L'organització estatunidenca Shout Your Abortion considera l'ADT una organització germana. Després de filtrar-se un esborrany que anul·lava la decisió judicial Roe contra Wade, Kinga Jelinska de l'ADT va observar que l'estatus legal de l'avortament als EUA s'assemblava al de Polònia.

## Referències

* 1 2 Sussman, Anna Louie «How to Make Abortion Great Again». Harper's Bazaar, November 4, 2019.
* ↑ Lott-Lavigna, Ruby. «She Sent a Woman Abortion Pills. Now She Faces 3 Years in Prison.». Vice, June 16, 2022.
* ↑ Parera, Gemma. «Resistència pel dret a l'avortament a la Polònia ultraconservadora». Directa, 02-11-2022. [Consulta: 9 novembre 2022].
* ↑ Bonow, Amelia. Shout Your Abortion. PM Press, November 2018. ISBN 9781629635903. OCLC 1052766395.
* ↑ Sander, Gordon F. «Lessons from Poland, the other developed country curtailing abortion rights». , June 12, 2022.
# Molí de l'Amat

El molí de l'Amat era un molí fariner i draper situat a l'esquerra del riu Ripoll, entre la masia de Can Puiggener i la Torre del Canonge de Sabadell.
De l'antic molí, avui no en queden restes visibles, ja que fou arrasat en construir part de les naus de la fàbrica tèxtil del Vapor Cusidó (i més antigament la fábrica Ribera i Cusidó). Formava part del mateix sistema hidràulic del molí d'en Font: ambdós rebien l'aigua de la séquia que començava a la resclosa que hi havia al Ripoll més avall de la desembocadura del torrent de Colobrers. A la sortida del molí de l'Amat, l'aigua es tornava a abocar al riu. L'eliminació del meandre de Jonqueres després del 1962 va modificar tot aquest sistema.

## Història

L'any 1390 es documenta per primer cop un molí fariner en aquest indret, però la seva existència podria ser anterior. Era el molí vinculat al mas Carbó i, com el molí d'Hortals (d'en Font), formava part del domini del monestir de Sant Llorenç del Munt. A partir del 1500 fou transformat per batanar draps de llana. Això implicà, com a intervenció principal, introduir una roda vertical i un arbre de lleves per moure les masses del batà. Segurament el molí fariner continuà en ús. Des d'aquella data els moliners establerts en aquest molí foren membres de la família Sampsó, provinent de Sant Esteve de Ripollet, que es traspassaren l'ofici i el molí de pares a fills, sempre pagant censos als possessors del mas Carbó i, indirectament, al monestir de Sant Llorenç del Munt. A mitjan segle xvii, una filla Sampsó es casà amb Joan Amat, moliner, el qual inicià la nissaga de moliners que donà al molí el nom amb què es designa avui. Des de 1820, al salt de dalt del molí s'hi instal·là maquinària tèxtil, mentre que al salt de baix es mantenien dos batans. A partir d'aquell moment, els contractes d'arrendament i sotsarrendament dels diferents salts d'aigua es multiplicaren. Els Amat n'eren els propietaris i consten com a hisendats i també com a fabricants de draps.

## Referències

* 1 2 3 4 Amics del Ripoll, Lluís Fernàndez i Cesc Prat (coord.). Quatre itineraris pel Ripoll a Sabadell. Guia del patrimoni fluvial, 2004, p. 56.
* ↑ Nomenclàtor. «Camí del Molí de l'Amat». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 19 març 2014].
* ↑ Agustí Masvidal i Salavert; Joan Alsina i Giralt. Els molins del riu Ripoll. Sabadell: Amics de les Arts i de les Lletres de Sabadell, 1988, p. 40-41. ISBN 84-404-1116-2.
# Petra regalada

Petra Regalada és una obra de teatre escrita per Antonio Gala i estrenada al Teatre Príncipe de Madrid el 15 de febrer de 1980.

## Argumento

Obra al·legòrica, en la qual, en un petit poble de l'Espanya rural, la prostituta Petra, que exerceix la seva activitat sota els auspicis de Camila, es rebel·la contra la seva situació, al costat del liberal Mario, enfrontant-se a les forces vives del lloc. No obstant això, Mario acaba sent assassinat pel discapacitat mental Tadeo.

## Estrena

* Direcció: Manuel Collado. Intèrprets: Julia Gutiérrez Caba (Petra), Ismael Merlo, Aurora Redondo (Camila), Javier Loyola, Carles Canut, Juan Diego.

## Reconeixements

Julia Gutiérrez Caba va rebre el Fotogramas de Plata al millor intèrpret de teatre el 1980.

## Referències

* ↑ Barroquismo y equívoco, El País, 17 de febrer de 1980
* ↑ Crítca del estreno en el Diario ABC, de 19 de febrero de 1980
* ↑ Petra regalada a teatro.es
* ↑ Entrega de los premios Fotogramas a El País, 11 de febrer de 1981
# Partit Camperol

«Partit Camperol» té aquests significats:
* Partit Camperol (Polònia)
* Partit Camperol Croat

## Vegeu també

* Partit Agrari, diversos partits polítics amb aquest nom
# Lightstreet

Lightstreet és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 881 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lightstreet tenia 881 habitants, 405 habitatges, i 255 famílies. La densitat de població era de 425,2 habitants/km².
Dels 405 habitatges en un 22,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,3% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 33,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 21% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 22% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 25,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.375 $ i la renda mediana per família de 50.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.417 $ mentre que les dones 25.313 $. La renda per capita de la població era de 19.071 $. Cap de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lightstreet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lightstreet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.