OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Biblioteca Cochrane

La Cochrane Library (i la versió en castellà, Biblioteca Cochrane Plus) és una sèrie de bases de dades electròniques de ciències de la salut que es poden consultar des d'un cercador. En en seu nucli hi ha la col·lecció de Cochrane Reviews (Revisions Cochrane), una base de dades de revisions sistemàtiques i metanàlisis que resumeixen i analitzen els resultats de la investigació mèdica. La Cochrane Library té com a objectiu fer disponibles fàcilment els resultats dels assajos ben controlats duts a terme i és un recurs clau en la medicina basada en l'evidència.
Les revisions Cochrane es publiquen originalment en anglès a la Cochrane Database of Systematic Reviews, principal base de dades de la revista electrònica The Cochrane Library, des de la qual es tradueixen i editen els textos per produir La Biblioteca Cochrane Plus, que es publica en castellà.
Des de l'any 2003, i gràcies a una subscripció realitzada pel Ministeri de Sanitat, Serveis Socials i Igualtat d'Espanya, el Centre Cochrane Iberoamericà tradueix i edita La Biblioteca Cochrane Plus que permet consultar de manera gratuïta les revisions sistemàtiques Cochrane en espanyol. La producció és responsabilitat de Update Software i de Infoglobal Suport.

## Referències

* ↑ «Cochrane Library: guia ràpida. Setembre 2010». CRAI Universitat de Barcelona, 2010. [Consulta: 23 febrer 2017].

## Enllaços externs

* «Cochrane Library: Home». [Consulta: 20 desembre 2016].
* «La Biblioteca Cochrane Plus». [Consulta: 20 desembre 2016].
# Prouvy

Prouvy és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 2.363 habitants. Limita al nord amb Hérin, al nord-est amb La Sentinelle, a l'est amb Trith-Saint-Léger, al sud-est amb Maing, al sud amb Thiant, al sud-oest amb Haulchin i a l'oest amb Rouvignies.

## Demografia

Evolució de la població Cassini i INSEE :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 |
| - | 551 | 466 | 616 | 689 | 677 | 662 | 682 | 760 |
| 1856 | 1861 | 1866 | 1872 | 1876 | 1881 | 1886 | 1891 | 1896 |
| 805 | 801 | 815 | 729 | 771 | 901 | 839 | 903 | 1 105 |
| 1901 | 1906 | 1911 | 1921 | 1926 | 1931 | 1936 | 1946 | 1954 |
| 1 167 | 1 177 | 1 237 | 1 119 | 1 262 | 1 350 | 1 466 | 1 303 | 1 817 |
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2011 | 2016 |
| 1 976 | 2 235 | 2 168 | 2 133 | 2 474 | 2 375 | - | - | - |
| 2019 | - | - | - | - | - | - | - | - |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1983-1995 | Maurice Vandeville | PCF |
| 1995-2008 | Jean Claude Kikos | UMP |
| 2008- | Isabelle Ledrôle | PCF |
# Pratt & Whitney

Pratt & Whitney (P&W) és una companyia estatunidenca fabricant de motors per avions, l'empresa és propietat de United Technologies.
Els seus productes són emprats tant en aeronaus civils com en militars. És una de les tres companyies fabricants de motors per avions més gran. En els darrers anys destaquen el seu nou motor PW1100G per a avions de passatgers (com l'Airbus A320 Neo) i el motor de reacció F135 que és la planta motriu del nou caça furtiu Lockheed Martin F-35 Lightning II.
A més a més de motors d'aviació, Pratt & Whitney fabrica turbines per la indústria, la generació elèctrica, turbines marines, motors per trens i motors per ser utilitzats en coets espacials (a través de Pratt & Whitney Rocketdyne).

## Productes
### Motors d'aviació

* Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp (1937)
* Pratt & Whitney JT3C (1950)
* Pratt & Whitney JT4A (1955)
* Pratt & Whitney JT3D (1958)
* Pratt & Whitney JT8D (1960)
* Pratt & Whitney JT9D (1966)
* Pratt & Whitney PW4000 (1984)
* Pratt & Whitney PW1000G (2008)

## Gran Premi d'Indianapolis 500

L'any 1967, l'automòbil STP-Paxton Turbocar (amb motor de turbina Pratt & Whitney) dominava la cursa fins que, a 4 voltes del final, va haver d'abandonar per culpa d0un coixinet de transmissió.
L'any 1968 dos automòbils STP-Lotus 56, també de turbina, es qualificaren primer i segon en la graella de sortida. En la cursa s'hagueren de retirar.

## A la F1

A la temporada 1971, al GP dels Països Baixos va debutar a la cursa amb el pilot australià Dave Walker un monoplaça equipat amb motors de turbina Pratt & Whitney, no podent finalitzar la cursa.
Amb el pilot suec Reine Wisell van disputar el GP de Gran Bretanya de la mateixa temporada, finalitzant la prova en un tretzè lloc però no podent finalitzar la cursa.
Amb el pilot brasiler Emerson Fittipaldi van disputar el GP d'Itàlia de la mateixa temporada, finalitzant la prova en un vuitè lloc que va estar la millor classificació en una cursa dels motors Pratt & Whitney.

### Resum

| Curses: | Victòries: | Pòdiums: | Poles: | Voltes ràpides: | Punts: |
| 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

## Enllaços externs

* Web de Pratt & Whitney (anglès)
* Web de Pratt & Whitney Measurement Systems (anglès)
* Pratt & Whitney al Canadà (anglès)

## Referències

* ↑ PW Fast Facts page Arxivat 22-7-2007 a Wayback Machine.
* ↑ Tully, Shawn «How United Technologies Became a Top Gun». 02/05/2014 [Consulta: 29 abril 2017].
* ↑ Thompson, Loren «Gamechanger: How Pratt & Whitney Transformed Itself To Lead A Revolution In Jet Propulsion». 21/01/2016 [Consulta: 29 abril 2017].

## Vegeu també

* Automòbil de turbina
# Michele Bachmann

Michele Bachmann (Waterloo, Iowa 6 d'abril 1956) és una política nord-americana aspirant a candidata presidencial de 2012 pel Partit Republicà. Des de 2007 és representant del sisè districte electoral de l'estat de Minnesota en la Cambra de Representants dels Estats Units.
Va ser la primera dona del Partit Republicà a representar a Minnesota al congrés. Abans que ella va haver-hi dues dones, però ambdues del Partit Demòcrata. Pertany al sector més religiós del moviment dretà Tea Party, opositors a l'excessiva despesa governamental i deute públic.

## Declaracions polèmiques

L'agost de 2011, Bachmann va ser severament criticada per gran part de l'opinió pública nord-americana després d'afirmar que l'huracà Irene va ser la manera en què Déu va triar cridar-los l'atenció als polítics.
A l'octubre de 2011, Bachmann va ser novament criticada en els mitjans nord-americans després de declarar que Líbia no és part d'Àfrica durant un discurs televisat.

## Referències

* ↑ La congresista Bachmann se une a la carrera por la candidatura republicana
* ↑ Kevin Diaz (17-NOV-2006).
* ↑ 'Unusual' Bachmann Rebuttal Could Scramble GOP Message on Obama Address - FoxNews.com
* ↑ "Una precandidata de EE.
* ↑ "La candidata a presidir EEUU que no sabe que Libia está en África" Diario Publico, 19/10/2011
# Pont de Gualta

El Pont de Gualta és una obra de Gualta (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici civil, un pont de cinc arcs desiguals de pedra molt ben conservats sobre el riu Daró. Pont sobre el riu Daró, al camí d'accés al poble de Gualta pel costat nord. Pont de cinc ulls; arcades de forma rebaixada, construït amb pedres grans, desbastades i morter. Els ulls són de diferent llum, o amplada.

## Història

Per arribar al poble de Gualta pel costat de tramuntana cal passar el vell pont sobre el Daró. Aquest pont conserva en perfecte estat les seves cinc arcades de forma rebaixada (segles XVI-XVII) L'any 1809, al Pont de Gualta, hi hagué un combat contra les forces napoleòniques. Un monòlit, al cap de pont occidental, el commemora.

## Referències

* 1 2 3 4 «Pont de Gualta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ (L'ARQUITECTURA MEDIEVAL Pag.217)
# Shelocta

Shelocta és una població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 127 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Shelocta tenia 127 habitants, 53 habitatges, i 35 famílies. La densitat de població era de 490,3 habitants/km².
Dels 53 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.167$ i la renda mediana per família de 45.833$. Els homes tenien una renda mediana de 25.000$ mentre que les dones 17.292$. La renda per capita de la població era de 16.763$. Cap de les famílies i l'1,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Shelocta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Shelocta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Far de la Banya (Tarragona)

El Far de la Banya és una obra de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

A l'extrem del dic de Llevant es conserva el Far primitiu del port de la ciutat que estava en funcionament fins al 1984. Fou substituït pel nou far de formigó construït el 1975. La ubicació actual i la seva conservació es degué a l'acció de la Comissió Estatal de Fars que el considerà al 1990 símbol identificatiu del Port de Tarragona. En l'actualitat la seva funció és exclusivament cultural. L'emplaçament d'un petit restaurant a l'habitatge primitiu no fou viable des del punt de vista econòmic.
Està format per una torre de ferro que descansa una base de set estaques. Destaca la seva disposició cònica i la cúpula de coure a la part superior. La llum és de color groguenca. Les dimensions de les estaques són de 4'50 m, la torre de 12'20 m, i el llanternó de 3'50 m.
La part més interessant és la zona destinada a la casa del farer. La forma hexagonal generà una distribució en planta de tres triangles. A diferència del llanternó, a la part de la casa existia una llum blanca fixa.
Al catàleg dels fars del litoral mediterrani de la província de Tarragona destaca junt amb el de l'illa de Buda i el far situat a la platja del Fangar.

## Referències

* 1 2 3 4 «Far de la Banya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 maig 2018].

## Vegeu també

* Far de la Banya
* Rellotge del Moll (Tarragona)
* Far del Moll d'Aragó (Tarragona)
# Jacky Peeters

Jacky Peeters (13 de desembre de 1969) és un exfutbolista belga.

## Selecció de Bèlgica

Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 2002.

## Referències

* ↑ «Jacky Peeters». worldfootball.net. [Consulta: 2 desembre 2012].
* ↑ Jacky Peeters Fitxa a Fussballdaten
* ↑ «"Ik voel van die lekkere kriebels" - Gazet van Antwerpen» (en neerlandès). gva.be, 05-09-1999. Arxivat de l'original el 8 de desembre 2014. [Consulta: 4 desembre 2014].
# Michele Campanella

Michele Campanella (Nàpols, 5 de juny de 1947) és un pianista italià que s'especialitza en la música de Franz Liszt, i també és director d'orquestra.
Campanella va néixer a Nàpols el 1947. Va guanyar el premi Alfredo Casella als 19 anys, després d'estudiar amb Vincenzo Vitale. Això va provocar una carrera de performance internacional, portant-lo a molts països (Regne Unit, Estats Units, Austràlia, Xina, Argentina, Brasil), presentant-se regularment a festivals internacionals de música com Lucerna, Viena, Berlín, Praga, Taormina, Torí i Pesaro, i treballant amb conductors com Claudio Abbado, Gianluigi Gelmetti, Vernon Handley, Eliahu Inbal, Sir Charles Mackerras, Zubin Mehta, Riccardo Muti, Georges Prêtre, Esa-Pekka Salonen, Wolfgang Sawallisch, Thomas Schippers, Hubert Soudant i Christian Thielemann.
També és un interpret de música de cambra habitual, i sovint ha aparegut amb Salvatore Accardo, Rocco Filippini i Claudio Desideri.
Ha dedicat temporades completes a un sol compositor: Franz Liszt, Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms.
Ha enregistrat les obres completes de concerts de piano de Beethoven, els concerts de piano de Mozart, les variacions completes de Brahms, i les rapsòdies completes hongareses i moltes de les transcripcions principals de Liszt. Per als seus enregistraments de Liszt, Campanella va rebre el Gran Premi du Disc de la Societat Franz Liszt de Budapest el 1976, 1977 i 1998, així com el "Premio della crítica discografica italiana" el 1980. També va rebre els premis Fondazione Premio Napoli i Fondazione Guido i Roberto Cortese. Campanella també ha gravat obres de Mily Balakirev, Ferruccio Busoni, Frédéric Chopin, Muzio Clementi, Modest Mussorgsky, Francis Poulenc, Maurice Ravel, Gioachino Rossini, Camille Saint-Saëns, Domenico Scarlatti, Franz Schubert, Pyotr Ilyich Tchaikovsky i Carl Maria von Weber.
Campanella és professora de piano a l'Accademia Musicale Chigiana de Siena. També és membre de l'Accademia Nazionale di Santa Cecilia. Imparteix classes magistrals anuals a la Villa Rufolo de Ravello.
Ha actuat com a director d'orquestra i solista amb diverses orquestres italianes, entre les quals hi ha l'Orquestra dell'Accademia Nazionale di Santa Cecilia, l'ORT-Orchestra della Toscana, l'Orquestra Haydn de Bolzano i Trento, I Filarmonici di Verona i l'Orquestra de la Càmera de Pàdua.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Amalfi Coast Music Festival and Institute". Archived from the original on 29 gener 2013. Consultat 17 març 2009.
* 1 2 3 4 PP Records
* ↑ HB Direct
* 1 2 3 Sydney Symphony
* ↑ National Gallery of Art Archived 6 maig 2009 at the Wayback Machine
# Portada/efemèride setembre 19

Glückel d'Hamelín
« 18 de setembre · 19 de setembre · 20 de setembre »
# Elkader

Elkader és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elkader tenia 1.465 habitants, 645 habitatges, i 403 famílies. La densitat de població era de 404 habitants/km².
Dels 645 habitatges en un 23,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,8% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 35% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 27% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 77,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.857 $ i la renda mediana per família de 41.830 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.235 $ mentre que les dones 19.550 $. La renda per capita de la població era de 16.785 $. Entorn del 2,7% de les famílies i el 5,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elkader». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elkader». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Far de l'Albir

El far de Punta Albir és un far situat en la localitat alacantina de L'Alfàs del Pi. Va ser inaugurat el 30 d'abril de 1863 seguint el projecte de 1855 de l'enginyer Antonio Molina. En els seus voltants es troba les ruïnes restaurades de la torre Bombarda, una torre de vigilància del segle xvii de quatre metres d'altura que servia per avisar dels freqüents atacs dels pirates berberiscos.
L'any 2011 va ser restaurat i ara s'utilitza com un centre d'interpretació que inclou una sala d'exposicions d'art, col·leccions vinculades a la cultura marinera, al medi ambient i a l'entorn del Parc natural de la Serra Gelada. Va estar habitat per dues famílies fins a principis de la dècada de 1960 quan es va mecanitzar el seu funcionament. El seu accés es realitza a través d'una carretera o via de servei de 2,5 quilòmetres, que va ser asfaltada en 1963.

## Referències

* ↑ Gascón, Lucía. «Un Faro con nuevos horizontes - Informacion.es», 02-07-2011. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ López, Raquel. «L´Alfàs inicia el arreglo de la torre Bombarda - Informacion.es», 01-12-2011. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ «La ruta al Faro de l'Albir incrementa un 83% el número de visitas». , 02-05-2017 [Consulta: 19 diciembre 2017].
* ↑ B. García. «Vidas de fareros en los acantilados de Serra Gelada - Informacion.es», 06-08-2011. [Consulta: 19 desembre 2017].
* ↑ «Centro de Interpretación Faro de L'Albir». Arxivat de l'original el 2018-05-23. [Consulta: 19 desembre 2017].
# Thule (mitologia)

Thule fou una illa mítica del nord de l'oceà Atlàntic, descoberta pel navegador grec Píteas, que hi va arribar després d'un viatge de sis dies encetat a les illes Òrcades. El navegant indica que a l'illa era de dia 24 hores durant l'estiu i era de nit 24 hores durant l'hivern; no tenia gaires animals ni fruits, ni produïa cap gra, ni que fos petit. No se sap ben bé a quin lloc correspon; els gots anomenaven Tiel o Tiule les terres llunyanes en general. Ptolemeu pensa que es tracta de les Shetland, particularment de la més gran del grup, avui anomenada Mainland. Autors més moderns consideren que potser fou Islàndia o algun punt de la costa de Noruega (de fet, hi ha un lloc anomenat Thile o Thilemark) o de Dinamarca (a Jutlàndia, hi ha un punt que es diu Thy o Thyland).
Thule és el nom donat a un lloc de Groenlàndia al nord-oest de l'illa, també conegut com a Dundas. Durant la guerra freda, els americans hi van establir una base, que encara conserven, i els habitants èsquims foren traslladats a un llogaret a prop anomenat Qaanaaq. Rasmussen va sortir de Thule en les seves expedicions (1912-1923) per a estudiar la vida i costums dels esquimals.
Un accident similar al de Palomares va ocórrer el 21 de gener de 1968 a la base aèria de Thule. Un accident en pista va provocar l'incendi i la posterior explosió d'un Boeing B-52 Stratofortress que duia 4 bombes B28 com les de Palomares. Aquí sí que es va fer un estudi epidemiològic, i la taxa de càncer entre els treballadors que van participar en la neteja era 50% superior a la de la població general. Va haver-hi també reports d'esterilitat i altres trastorns associats a la radioactivitat.
# Jean Weissenbach

Jean Weissenbach (Estrasburg, França, 1946) és un biòleg francès responsable del Centre Nacional de Recerca Científica de França encarregat del desxiframent del genoma humà.
Nascut el 13 de febrer de 1946 a Estrasburg estudià matemàtiques i farmàcia a la Universitat d'Estrasburg, llicenciant-se l'any 1977. Dirigeix el Genoscope del Centre Nacional de la Recerca Científica a Évry (Essonne) i és membre de l'Acadèmia Francesa de Ciències. Els seus treballs sobre genètica molecular i cartografia cromosòmica, que va servir de base per la clonació posicional de gens humans implicats en nombroses malalties i pel desenvolupament dels treballs de la seqüenciació del genoma humà, li van fer valedor l'any 2001 del Premi Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica, juntament amb Craig Venter, John Sulston, Francis Collins i Hamilton O. Smith.

## Enllaços externs

* (castellà) Fundació Príncep d'Astúries, Príncep d'Astúries d'Investigació Científica i Tècnica 2001 Arxivat 2010-05-05 a Wayback Machine.
* (anglès) Pàgina Oficial de Genoscope
# Jirkovski

Jirkovski (en rus: Жирковский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 308 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Государственный архив Волгоградской области. Справка по истории административно-территориального деления Волгоградской области». Arxivat de l'original el 2017-09-04. [Consulta: 8 agost 2022].
* ↑ «Климат: Ближнеосиновский». Arxivat de l'original el 2017-09-04.
# Francesc de Paula Xercavins i Rius

Francesc de Paula Xercavins i Rius (Sabadell, 18 de març de 1855 - Barcelona, 14 d'abril de 1937) fou un metge psiquiatre i polític català.

## Biografia

Francesc Xercavins va estudiar Medicina a la Universitat de Barcelona i s'especialitzà en psiquiatria i neurologia. Paral·lelament a l'exercici de la medicina, s'endinsà en l'estudi de la neuropatologia, branca de la medicina de la qual arribaria a ser un gran especialista. El 1882 es doctorà a Madrid, amb la tesi Naturaleza y patogenia de los procesos puerperales. Va ser metge intern de l'Hospital de la Santa Creu i de la Casa de Caritat de Barcelona, centres hospitalaris en els quals es va desvetllar el seu interès per la psiquiatria i la neurologia, a què dedicà tota la seva carrera professional. Xercavins va ser director mèdic de l'Hospital Mental de la Santa Creu, de Sant Andreu del Palomar. Va crear l'Institut Medicopedagògic per a alumnes amb trastorns de llenguatge i deficiència sensorial i psíquica, la direcció del qual oferí al seu oncle, el pedagog Agustí Rius i Borrell. Formà part de diverses corporacions com l'Acadèmia de Medicina de Barcelona, la de Mallorca i la de Saragossa. Va ser president de la Societat Barcelonesa d'Amics de la Instrucció, de la Unió Mèdico-Farmacèutica de Catalunya i de la Societat de Psiquiatria i Neurologia. Pertanyia també a l'Associació de Reforma Penitenciària i a l'Acadèmia Medicofilosòfica de Sant Tomàs d'Aquino, de Bolonya, i va ser regidor de l'Ajuntament de Barcelona i tinent d'alcalde de la Comissió de Cultura.
El 1927, encara en vida de l'insigne doctor, l'Ajuntament de Sabadell va acordar de donar el nom de Xercavins al carrer que s'havia iniciat a mitjan segle xix com a carrer de les Rodes –per les rodes dels corders de cànem que s'hi amuntegaven–. Avui, al carrer de Xercavins encara es poden veure els rètols fets amb majòliques originals del ceramista Modest de Casademunt.

## Obres publicades

* Fisiología de les fenómenos psicológicos
* El cerebro y sus funciones
* Localización de las enfermedades en el sistema nervioso, que li valgué el reconeixement de l'eminent neuròleg francès Jean-Martin Charcot
* Psicología, psiquiatría y psicoterapia
* El espiritismo y el magnetismo ante la fisiología
* El nerviosismo en Barcelona
* Nerviosismo social

## Referències

* ↑ «Francesc de Paula Xercavins i Rius». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 5 Nomenclàtor. «Carrer del Doctor Xercavins». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 17 maig 2016].

## Enllaços externs

* El carrer del Doctor Xercavins en el nomenclàtor de Sabadell.
* Francesc de Paula Xercavins i Rius | Galeria de Metges Catalans
# Castell de Montbui

«Castell de Montbui» té aquests significats:
* Castell de Montbui (Santa Margarida de Montbui), castell al municipi de Santa Margarida de Montbui, a la comarca de l'Anoia
* Castell de Montbui (Bigues), castell al poble de Bigues (municipi de Bigues i Riells, Vallès Oriental)
* Castell de Montbui (muntanya), turó del poble de Bigues (municipi de Bigues i Riells, Vallès Oriental)
* El Castell de Montbui (urbanització), urbanització al poble de Bigues (municipi de Bigues i Riells, Vallès Oriental)