OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Columbiformes

Els columbiformes (Columbiformes) són un ordre d'ocells que agrupa els coloms, com ara la tórtora, el colom roquer, el tudó o la xixella, entre d'altres.

## Morfologia

Tenen el cap petit i cos compacte i rabassut, les ales de longitud mitjana, les potes i coll curts, el plomatge dens, el bec amb l'àpex corni, gruixut i una mica encorbat, i la base amb una pell que cobreix els narius. Tenen un pap ben desenvolupat. Mascle i femella tenen colors semblants.

## Ecologia

Mengen insectes o matèria vegetal. Són bons voladors i gairebé cosmopolites (en són excepció les regions circumpolars). També són monògams.
Gràcies a la seua domesticitat, envaeixen les ciutats i sobrevolen molts pobles, i també s'empren com a missatgers. Per altra banda, algunes espècies són molt apreciades com a peça de caça. Els nius són bastant senzills, construïts als arbres. Els dos membres de la parella alimenten els seus fills, els quals neixen nus. Les niades solen ésser de 2 ous, amb l'anomenada llet de colom (substància molt nutritiva que, en la seua presència, aquells regurgiten).

## Classificació

L'ordre dels columbiformes inclou 2 famílies, 5 subfamílies, 52 gèneres i més de 300 espècies:
* Família Columbidae
** Subfamília Columbinae
*** Aplopelia
*** Arenicolumba †
*** Caloenas
*** Chalcophaps
*** Claravis
*** Columba
*** Columbina
*** Ectopistes †
*** Gallicolumba
*** Geopelia
*** Geophaps
*** Geotrygon
*** Henicophaps
*** Leptotila
*** Leptotrygon
*** Leucosarcia
*** Macropygia
*** Metriopelia
*** Microgoura †
*** Nesoenas
*** Ocyphaps
*** Oena
*** Patagioenas
*** Petrophassa
*** Phaps
*** Reinwardtoena
*** Spilopelia
*** Starnoenas
*** Streptopelia
*** Trugon
*** Turacoena
*** Turtur
*** Uropelia
*** Zenaida
*** Zentrygon
** Subfamília Didunculinae
*** Didunculus
** Subfamília Gourinae
*** Goura
*** Natunaornis †
** Subfamília Otidiphabinae
*** Otidiphaps
** Subfamília Treroninae
*** Alectroenas
*** Cryptophaps
*** Drepanoptila
*** Ducula
*** Gymnophaps
*** Hemiphaga
*** Lopholaimus
*** Phapitreron
*** Ptilinopus
*** Rupephaps †
*** Treron
* Família Raphidae †
** Pezophaps †
** Raphus †

## Referències

* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya, planes 61-62. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* «Columbiformes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Taxonomia dels columbiformes (anglès)
# Columbiana (Ohio)

Columbiana és una població dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 5.635 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Columbiana tenia 5.635 habitants, 2.534 habitatges, i 1.576 famílies. La densitat de població era de 359 habitants/km².
Dels 2.534 habitatges en un 22,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 34,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,15 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 25,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.560 $ i la renda mediana per família de 42.363 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.693 $ mentre que les dones 21.648 $. La renda per capita de la població era de 19.727 $. Aproximadament el 4,9% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Columbiana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Columbiana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Columbiana

«Columbiana» té aquests significats:
* Columbiana (Alabama), localitat estatunidenca d'Alabama
* Columbiana (Ohio), localitat estatunidenca d'Ohio
* Comtat de Columbiana, comtat estatunidenc de l'estat d'Ohio
# Columbiana (Alabama)

Columbiana és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 3.316 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Columbiana tenia 3.316 habitants, 1.260 habitatges, i 868 famílies. La densitat de població era de 84,3 habitants/km².
Dels 1.260 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,8% hi vivien parelles casades, en un 13,4% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 8,3% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 100,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.034 $ i la renda mediana per família de 44.798 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.350 $ mentre que les dones 21.193 $. La renda per capita de la població era de 18.086 $. Aproximadament el 8,2% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Pleurosicya boldinghi

Pleurosicya boldinghi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Sud-àfrica fins a Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Weber M. 1913. Die Fische der Siboga-Expedition. E. J. Brill, Leiden. Fische Siboga Exped. . i-xii + 1-710.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, [Austràlia]. 623 - 893.
* ↑ Kailola, P.J. 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Heemstra, P.C. 1995. Additions and corrections for the 1995 impression. p. v - xv. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Revised Edition of Smiths' Sea Fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plaça del Mercat (Olot)

La plaça del Mercat és una gran estructura rectangular que ocupa l'illa que fan els carrers Mulleres, doctor Fàbrega, Anton Llopis i carrer del Mercat a la ciutat d'Olot. Abans de la Guerra Civil, l'ajuntament d'Olot va creure necessària l'edificació d'un mercat cobert. El projecte va ser rebutjat després de la guerra únicament pel seu caràcter i significació progressiva. Poc després s'aixecaria un mercat en el mateix lloc on avui hi ha l'actual, de planta baixa i amb àmplies obertures a l'exterior. A principis dels anys 70 s'encarregà a l'arquitecte olotí Tresserras el nou projecte, que una vegada fet va tenir molts comentaris negatius pel caràcter modern al mig d'un carrer del segle xix. Realitzat l'any 1978.
Disposa de soterranis, destinats a magatzems i cambres frigorífiques; la primera planta és destinada al mercat, amb tres escales d'accés situades en diferents façanes. El pis superior és destinat a garatge pels cotxes. Cal destacar la manca total d'obertures en l'edifici, fent excepció als locals destinats al centre d'iniciatives turístiques i al bar. Edifici totalment racionalista.
Aquestes ceràmiques murals van ser dissenyades per Marià Oliveres i fetes per Danés Jordi. Estan situades a cada costat de la porta que dona al carrer Mulleres. Representen:
* Escena de camp, recollint les garbes, en ple segle XX amb els pagesos vestit amb granota de mecànic i l'anagrama OSSA a l'esquena. És típicament olotí, amb un paisatge fàcil de reconèixer per a tothom, la muntanya de Montolivet i el Puigsacalm i Santa Magdalena. Cromàticament predominen els verds, blaus i taronges.
* Parada de mercat amb l'escena centrada per una parella, l'home amb la pell fosca ui la dona amb la pell blanca i a cada costat diferents venedors.

## Notes

* 1 2 3 Text importat de: «Plaça del Mercat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural. Llicència CC-0 [Importat: 23 setembre 2016] (Vegeu l'avís legal per a reutilitzacions).
# Ciutat Nacional de la Història de la Immigració

La Ciutat Nacional de la Història de la Immigració és un museu de París sobre la immigració.

## Història

Crear un museu dedicat a la immigració a França era una idea que feia anys que es volia dur a terme, però no va ser fins a l'any 2007 que es va fer realitat. La Ciutat Nacional de la Història de la Immigració ocupà l'edifici del Palais de la Porte Dorée, on antigament hi havia hagut el Museu Nacional d'Art d'Àfrica i Oceania. La Ciutat Nacional de la Història de la Immigració disposa de 1.100 m2 i la seva exposició permanent explica al visitant la història i cultura de la immigració a França des del segle xix fins a l'actualitat, amb la qual cosa aquest lloc es converteix en un espai de memòria de les vides dels milers d'immigrants que han arribat a França durant aquests dos segles.

## Context

Al segle xix les revolucions polítiques i socials van fer que França rebés immigrants de tot Europa que hi anaven a treballar a la indústria del país gal. Al segle xx, amb les dues guerres mundials, molts dels ciutadans de les colònies franceses van desplaçar-se a la metròpoli per lluitar amb l'exèrcit francès. Un cop acabada la Segona Guerra Mundial, França va necessitar mà d'obra per reconstruir i tirar endavant el país, de manera que nombrosos obrers de la resta d'Europa, sobretot dels països del sud, van arribar al país. També va ser a meitats del segle passat quan arribaren a França molts habitants de les excolònies: Algèria, Senegal.... Al llarg del segle XX França ha estat país d'asil de moltes persones que fugien dels totalitarismes polítics i dels conflictes bèl·lics. Totes aquestes onades migratòries han creat la França intercultural de l'actualitat.

## Referències

* 1 2 «Ciutat Nacional de la Història de la Immigració». Memorial Democràtic. Gencat. Arxivat de l'original el 19 de setembre 2016. [Consulta: 7 gener 2017].
# Ciutat Jardí (Alacant)

Ciutat Jardí és un barri de la ciutat d'Alacant. El seu nom complet és Ciutat Jardí del General Marvà i limita al nord amb el terme municipal de Sant Vicent del Raspeig

## Història

Va ser projectat en 1925 sota el paraigües de la legislació de cases barates a l'est de l'eix Alacant-Sant Vicent del Raspeig.

## Referències

* ↑ «ALICANTE EN EL RECUERDO: LOS BARRIOS Y PEDANÍAS (I)». [Consulta: 23 abril 2023].
Vegeu: Llista de barris d'Alacant
# Plota (Prókhorovka)

* Per a altres significats, vegeu «Plota».
Plota - Плота (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 438 habitants. Pertany al districte (raion) de Prókhorovka.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП).
* ↑ «Avdeyevka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-02-04. [Consulta: 4 febrer 2022].
* ↑ Бобов А. Начало заселения района / А. Бобов //Истоки. – 2001. – 10 янв.
* ↑ Koriakov, I. B. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 4 febrer 2022].
# Polixo (dona de Tlepòlem)

Polixo (en grec antic Πολυξώ), va ser, segons la mitologia grega, l'esposa de Tlepòlem, rei de Rodes i fill d'Hèracles, mort davant de Troia.
Va organitzar uns Jocs Fúnebres en honor del seu marit, on hi van prendre part nens i on el premi era una corona d'àlber. Va pensar en una manera de venjar el seu marit i castigar Helena, a qui considerava la culpable de la guerra de Troia. La forma de la venjança de Polixo sobre Helena s'explica de diverses maneres. Una versió diu que quan Menelau tornava d'Egipte amb Helena, va passar per davant de Rodes amb la intenció d'atracar-hi. Però al saber-ho Polixo va reunir a la costa tots els rodis amb torxes i pedres, per no deixar-lo desembarcar. Menelau volia passar de llarg, però el vent els va empènyer cap a la costa. Menelau va amagar Helena i va vestir l'esclava més bella que tenia amb les robes de la seva dona. Al desembarcar, va deixar que els rodis matessin l'esclava. Satisfeta la venjança, Polixo va deixar que Menelau partís en pau.
Una altra versió, potser més coneguda, diu que una vegada mort Menelau, i quan Orestes encara vagava pel món perseguit per les Erínies, els dos fillastres d'Helena, Nicòstrat i Megapentes, la van expulsar d'Esparta. Helena es va refugiar a Rodes, a casa la seva compatriota Polixo, a qui considerava amiga seva. Polixo, quan va arribar Helena, li va fer un bon paper, però un dia, quan Helena era al bany, va disfressar d'Erínies les seves serventes, que perseguiren Helena. Espantada i embogida, Helena es va penjar.

## Referències

* ↑ «Megapenthes | Facts, Information, and Mythology». [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 453. ISBN 9788496061972.
# Polizel d'Atenes

Polizel d'Atenes (en llatí Polyzelus, en grec antic Πολύζηλος) fou un poeta còmic atenenc de la darrera part de la vella comèdia. Va viure al final del segle v aC.
Molts dels títols de les seves comèdies es refereixen als naixements dels déus, tema habitual de la comèdia mitjana. Una obra seva, coneguda per un fragment, és Δημοτυνδάρεως ("Demontidareos") que té una temàtica política, segons Foci i Suides. Altres títols coneguts són Νίπτρα ("Niptra"), Διονύσου γοναί ("Dionysiou gonai" El naixement de Dionís), Μουσω̂ν γοναί ("Mouson gonai" El naixement de les Muses) ̓Αφροδίτης γοναί ("Afrodites gonai" El naixement d'Afrodita), i ̓́Αρεως γοναί ("Areos gonai").

## Referències

* ↑ 3.Polyzelus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 472

## Bibliografia

* Luigi Enrico Rossi, Roberto Nicolai Corso integrato di letteratura greca. L'età classica, 2006 Le Monnier ISBN 978-88-00-20328-9
# Pit de lluna del Chaco

El pit de lluna del Chaco ( Melanopareia maximiliani ) és una espècie d'ocell de la família dels melanopareids (Melanopareiidae) que habita sabanes i zones arbustives del centre i sud-est de Bolívia, oest del Paraguai i nord-oest de l'Argentina.
# Consell departamental dels Alts Pirineus

El Consell departamental dels Alts Pirineus és l'assemblea deliberant executiva del departament francès dels Alts Pirineus, a la regió d'Occitània. Fins a la reforma administrativa de 2015 el consell departamental es deia «Consell General».
La seu es troba a Tarba. El març de 2008 l'aleshores «Consell General» dels Alts Pirineus era constituït per 34 elegits, un per a cadascú dels cantons dels Alts Pirineus. Des del 2011 Michel Pélieu n'és el president.

## Antics presidents

* Paul Baratgin (1945-1966)
* Hubert Peyou (1967-1992)
* François Fortassin (1992-2008)
* Josette Durrieu (2008-2011)

## Referències

* ↑ «Les élus» (en francès). Département des Hautes-Pyrénées. [Consulta: 22 setembre 2019].
# Consell escolar

«Consell escolar» té aquests significats:
* Consell escolar de centre
* Consell Escolar de Catalunya
Viccionari
# Clitarc d'Erètria

Clitarc (grec antic: Κλείταρχος, Kleitarkhos, llatí: Cleitarchus) fou un tirà d'Erètria, a l'illa d'Eubea, el segle iv aC.
El tirà Plutarc d'Erètria va ser foragitat per Foció l'any 350 aC i en un principi es va establir un govern democràtic. Llavors aparegueren fortes lluites entre els dos partits que es van formar, un de favorable a Atenes i l'altre a Macedònia, i els seguidors del partit macedoni s'acabaren per imposar als del partit atenès. Filip II de Macedònia va enviar Hipònic, un dels seus generals, a destruir les muralles de Portmos, que era el port d'Erètria, i va establir una tirania amb tres caps: Clitarc, Hiparc i Automedont, quan ja s'havia signat la pau entre Macedònia i Atenes el 346 aC, segons Plutarc i Demòstenes. Els tirans van trobar una forta oposició, i Filip II va haver d'enviar forces de suport dues vegades: la primera sota Euríloc i la segona sota Parmenió.
Clitarc va romandre tot sol al capdavant del govern en circumstàncies desconegudes, però no sembla que manifestés hostilitat amb els atenesos, perquè se sap que Atenes va enviar diverses ambaixades i va transferir els tributs d'Òreos i Erètria a favor de Calcis, quan mirava d'establir un govern federal a l'illa d'Eubea, i fins i tot van celebrar una assemblea a Calcis. Èsquines d'Atenes diu que Clitarc va pagar un talent a Demòstenes com a suborn perquè s'aprovés el decret d'unió. El projecte va fracassar i Demòstenes va signar un altre decret el 341 aC per enviar una expedició a Eubea amb la finalitat d'eliminar la influència macedònia. Clitarc i el tirà d'Òreos, Flilístides, van enviar ambaixadors a Atenes per evitar, si era possible, l'amenaça d'invasió. Es van allotjar a la casa d'Èsquines, que sembla que estava a favor de la seva causa i els va defensar davant de l'ecclesia (l'assemblea del poble). Però el decret es va portar a terme i els atenencs van donar el comandament al general Foció que va expulsar a Clitarc i Filístides tant d'Erètria com d'Òreos. La seva sort final no es coneix, però probablement va morir a Macedònia.

## Referències

* ↑ Cleitarchus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 784
# Premi Especial de la Unión de Actores y Actrices

El Premi Especial de la Unión de Actores es lliura des de 1991 a la persona o entitat que hagi destacat en la seva relació amb la professió de la interpretació..

## Guardonats

| Any | Guanyador |
| 2019 | |
| 2018 | Sub Comisión Estatuto del Artista |
| 2017 | Esperanza Roy |
| 2016 | Festival Internacional 16 Kilómetros |
| 2015 | Festival Una Mirada Diferente del CDN |
| 2014 | Matadero Madrid |
| 2013 | ConArte |
| 2012 | Antonio Malonda (Escuela Bululú) |
| 2011 | Asociación para la Recuperación de la Memoria Histórica Federación Estatal de Foros por la Memoria |
| 2010 | Teatro Circo Price |
| 2009 | Institut Cervantes |
| 2008 | Programa Versión española |
| 2007 | Centro de Documentación Teatral |
| 2006 | Librería "Ocho y Medio" |
| 2005 | Círculo de Bellas Artes |
| 2004 | Fundación AISGE |
| 2003 | Revista Primer Acto Revista de la ADE |
| 2002 | Real Escuela Superior de Arte Dramático |
| 2001 | Museo de Teatro de Almagro |
| 2000 | Teatro Albéniz de la CAM |
| 1999 | Caiga Quien Caiga La 2 Noticias |
| 1998 | La Barraca |
| 1997 | Fundación Argentaria |
| 1996 | Fundación Casa del Actor |
| 1995 | Antoñita Vda. de Ruiz |
| 1994 | Arnold Taraborelli |
| 1993 | Salas Alternativas |
| 1992 | La Avispa |
| 1991 | Josefina García Aráez |

## Referències

* ↑ Todos los Premios Unión de Actores recaen en mujeres, El País, 1 de febrero de 1996
* ↑ La Unión de Actores premia a Maruchi Fresno y Marí Carmen Prendes, El País, 3 de març de 1994
* ↑ El actor Manuel Aleixandre y las salas alternativas de teatro reinan en la noche de los cómicos, El País, 8 de febrero de 1994
* ↑ Premios Unión de Actores 1992 a la web de la Unión de Actores
* ↑ Premios Unión de Actores 1991 en la web de la Unión de Actores

## Enllaços externs

* Notícies sobre els Premis de la Unión de Actores y Actrices a El País
# Confederació Intersindical Gallega

La Confederació Intersindical Gallega (CIG) (en gallec: Confederación Intersindical Galega, CIG) és un sindicat de classe de Galícia (Espanya), d'orientació nacionalista gallega,2019 fundat el 19 de març de 1994 mitjançant la fusió de la Confederación Xeral de Traballadores Galegos (CXTG) i Intersindical Nacional dos Traballadores Galegos (INTG), si bé aquestes organitzacions es presentaven a les eleccions sindicals en coalició ja des de 1990, amb el nom de Converxencia Intersindical Galega.

## Història

El 10 de març de 1994 va celebrar el seu congrés fundacional, unificant la Intersindical Nacional de Treballadores Galegos i la Confederació Xeral de Traballadores Galegos. És l'hereva de la llarga trajectòria del sindicalisme gallec.

## Estructura

CIG està integrada per 8 agrupacions comarcals (La Corunya, Pontevedra, Santiago de Compostel·la, Ourense, Lugo, A Mariña, Ferrol i Vigo) i 11 federacions sectorials o d'indústria (Administració Pública; Alimentació i Tèxtil; Banca, Estalvi i Segurs; Construcció i Fusta; Ensenyament; Mar; Metall; Químiques i Energia; Sanitat; Serveis; i Transport i Comunicacions). Així mateix, la central sindical compta amb departaments i secretàries específiques per a temes com dona, pensionistes, joventut, salut laboral, immigrants i cooperació. El seu Consell Federal (Consello Federal) és el màxim organisme entre congressos i consta de 100 membres.

## Implantació

Aquest sindicat va obtenir en les eleccions sindicals de 2008 a Galícia el 28,6% dels delegats sindicals (més de 4.500), segona força sindical a Galiza, pel que es considera a efectes jurídics "sindicat més representatiu" a tot Espanya juntament amb CCOO, UGT, LAB i ELA-STV.

## Referències

* 1 2 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 667. ISBN 84-930048-0-4.

## Enllaços externs

* Confederació Intersindical Gallega - Lloc web oficial
# Conchylodes

Conchylodes és un gènere d'arnes de la família Crambidae.

## Taxonomia

* Conchylodes aquaticalis (Guenée, 1854)
* Conchylodes arcifera Hampson, 1912
* Conchylodes bryophilalis Hampson, 1899
* Conchylodes concinnalis
* Conchylodes diphteralis (Geyer in Hübner, 1832
* Conchylodes erinalis (Walker, 1859)
* Conchylodes gammaphora Hampson, 1912
* Conchylodes hebraealis
* Conchylodes hedonialis (Walker, 1859)
* Conchylodes intricata Hampson, 1912
* Conchylodes nissenalis
* Conchylodes nolckenialis Snellen, 1875
* Conchylodes ovulalis (Guenée, 1854)
* Conchylodes platinalis (Guenée, 1854)
* Conchylodes salamisalis Druce, 1895
* Conchylodes stictiperalis Hampson, 1912
* Conchylodes terminipuncta Hampson, 1912
* Conchylodes vincentalis Schaus, 1924
* Conchylodes zebra (Sepp, 1850)

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 19 febrer 2011].