OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vienna (Illinois)

Vienna és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.234 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Vienna tenia 1.234 habitants, 560 habitatges, i 309 famílies. La densitat de població era de 212,7 habitants/km².
Dels 560 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,5% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 44,8% no eren unitats familiars. En el 41,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 26,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 70,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.702 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.583 $ mentre que les dones 17.614 $. La renda per capita de la població era de 13.662 $. Aproximadament el 17,7% de les famílies i el 20% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Vienna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Vienna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gai Pedó Albinovà

Gai Pedó Albinovà (en llatí Caius Pedo Albinovanus) va ser un escriptor, amic i contemporani d'Ovidi, a qui aquest dirigeix una de les seves Epistulae ex Ponto. Quintilià el classifica entre els poetes èpics.
Ovidi diu que va escriure un poema sobre Teseu, i l'anomena "sidereus Pedo" (brillant, resplendent), a causa del seu estil sublim. Suposadament va escriure un poema èpic sobre l'exploració que va dur a terme Germànic, el fill de Drus, quan era a Germània, del qual se'n conserven 23 línies a l'obra Suasoriarum Liber de Marc Anneu Sèneca. Aquest fragment s'acostuma a anomenar "De Navigatione Germanici per Oceanum Septentrionalem" i descriu el viatge de Germànic a través del riu Amisia (avui Ems) fins a la mar del nord.
Segons Marcial, Albinovà també va escriure epigrames. Luci Anneu Sèneca el va conèixer, i l'anomena fabulator elegantissimus. Tres elegies llatines li són atribuïdes: Ad Liviam Aug. de Morte Drusi, In Obitum Maecenatis i De Verbis Maecenatis moribundi.

## Referències

* ↑ Ovidi. Epistulae ex Ponto. IV,16.6
* ↑ Quintilià. Institució Oratòria. 10,1
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 90.
# Bell-lloc

«Bell-lloc» té aquests significats:
* Municipis:
** Benlloc, Benlloch o Bell-lloc del Pla, municipi de la Plana Alta
** Bell-lloc d'Urgell, municipi del Pla d'Urgell
* Entitats de població:
** Bell-lloc (Santa Cristina d'Aro), veïnat del municipi de Santa Cristina d'Aro, al Baix Empordà
** Bell-lloc (la Seu d'Urgell), enclavament del municipi de la Seu d'Urgell, a l'Alt Urgell
** Bell-lloc (Vilafranca de Conflent), despoblat del municipi de Vilafranca de Conflent
* Altres:
** Castell de Bell-lloc, situat al municipi de la Roca del Vallès, al Vallès Oriental
** Castell de Bell-lloc (Sant Pere de Ribes), edifici documentat des del segle X a Sant Pere de Ribes Garraf
** Club Patí Bell-lloc, club d'hoquei sobre patins de la ciutat de Bell-lloc d'Urgell, Pla d'Urgell
** Mare de Déu de Bell-lloc de Dorres, capella a l'Alta Cerdanya
** Bell-lloc del Pla (escola), escola gironina
** Torre de Bell-lloc, torre senyorial del segle xi en territori proper al nucli de la ciutat de Barcelona
# Gallinero de Cameros

Gallinero de Cameros és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana, dins la subcomarca de Camero Nuevo.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].
# Oisterwijk

Oisterwijk és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 25.722 habitants repartits sobre una superfície de 65,11 km² (dels quals 1,21 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Haaren, a l'oest amb Tilburg, a l'est amb Boxtel i al sud amb Hilvarenbeek i Oirschot.
Oisterwijk va rebre drets de ciutat el 1230. Part del municipi d'Oisterwijk inclou l'«Oisterwijkse Bos en vennen» (boscos i petits llacs d'Oisterwijk) i el 'Kampina'. Tots dos són reserves de gran bellesa natural. Les reserves són propietat i mantingudes per l'associació Vereniging Natuurmonumenten.

## Centres de població

* Oisterwijk: 19.524 h
* Moergestel: 5.959 h
* Heukelom: 264 h

## Política

Eleccions municipals :
| Partit | 1998 | 2002 | 2006 |
| PrO¹ | (4) | (4) | 7 |
| *GroenLinks | 1 | 2 | - |
| *Partit del Treball (Països Baixos) | 2 | 1 | - |
| *D66 | 1 | 1 | - |
| CDA | 4 | 4 | 4 |
| Algemeen Belang | 5 | 6 | 4 |
| Gemeente Belangen | 4 | 4 | 3 |
| VVD | 4 | 3 | 3 |
| Total | 21 | 21 | 21 |
Resultats a les eleccions legislatives :
| Partit | 1998 | 2002 | 2006 |
| PrO | (20,1) | (23,2) | 30,0 |
| *GroenLinks | 7,7 | 11,3 | - |
| *PvdA | 8,1 | 7,8 | - |
| *D66 | 4,3 | 4,1 | - |
| CDA | 17,0 | 16,2 | 19,1 |
| Algemeen Belang | 24,3 | 25,9 | 18,6 |
| Gemeente Belangen | 18,7 | 19,4 | 17,0 |
| VVD | 19,9 | 15,3 | 15,3 |
| Participació | 60,3 | 63,1 | 59,0 |

## Enllaços externs

* www.oisterwijk.nl
# Razia Barakzai

Razia Barakzai (Afganistan, 1995) és una antiga treballadora del palau presidencial de l'Afganistan que amb el retorn dels talibans al poder el 2021 es va quedar sense feina i va participar en diverses manifestacions per lluitar els drets de les dones afganeses. És llicenciada en Dret i Ciències Polítiques i màster en Administració d'Empreses. La BBC la va incloure a la llista de les 100 dones més inspiradores del 2021.

## Referències

* ↑ «Afghanistan: Mullah Baradar promises ‘inclusive’ government» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2022].
* 1 2 «Quiénes son las 100 Mujeres elegidas por la BBC para 2021» (en castellà). BBC News Mundo.
* ↑ Primerisima, Radio La. «Talibanes reprimen marcha de mujeres» (en castellà), 04-09-2021. Arxivat de l'original el 2022-02-25. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Several Afghan women included in BBC’s 100 women list for 2021» (en anglès americà), 08-12-2021. [Consulta: 25 febrer 2022].
# Viengsay Valdés

Viengsay Valdés (l'Havana, 1977) és una ballarina i actriu cubana, primera ballarina i directora artística del Ballet Nacional de Cuba.
Amb tres mesos la seva família es va mudar a Vientiane, Laos, on el seu pare Roberto Valdés Muñoz havia estat designat ambaixador, el seu nom viengsay significa "victòria" en laosià. Als tres anys es van mudar a Seychelles i als sis anys va tornar a Cuba, i va començar els seus estudis de dansa als nou anys. El 1993 va guanyar la Medalla d'Or al Festival de Dansa Vignale i el 1994 es va graduar en la ENA amb "Diploma d'Or" en Dansa i Coreografia. Als 17 anys, va entrar al Ballet Nacional de Cuba dirigit per Alicia Alonso. on fou promoguda a ballarina principal, representant rols femenins dels ballets El llac dels cignes, El Quixot, Giselle o El Trencanous. El 2001, fou promoguda a prima ballerina. i el gener de 2019 fou nomenada sotsdirectora artística.

## Referències

* 1 2 «Nombran a la sucesora de Alicia Alonso en el Ballet Nacional de Cuba» (en castellà). El Nuevo Dia, 23-01-2019. [Consulta: 25 gener 2019].
* ↑ Ekaizer, Ernesto. «“Les joves generacions han d'aprendre a sentir la dansa”». Ara, 05-07-2019. [Consulta: 18 octubre 2019].
* ↑ Ravsberg, Fernando. «Viengsay Valdés, la "victoria" del Ballet Nacional de Cuba» (en castellà). BBC Mundo, 31-10-2010. [Consulta: 8 novembre 2018].
* 1 2 «Viengsay Valdés, Ballet Nacional de Cuba». The Ballerina Gallery, 08-01-2007. Arxivat de l'original el 2007-01-08. [Consulta: 18 octubre 2019].
# Atenió (pintor)

Atenió (en llatí Athenion, en grec antic Ἀθηνίων) fou un pintor grec nascut a Maronea a Tràcia, que va viure entre els segles IV i III aC.
Va ser deixeble de Glaució de Corint i contemporani probablement del pintor Nícies. Els dos pintors tenien un estil semblant, més excel·lent el d'Atenió, encara que més dur. Va prometre que seria el millor en el seu art, però va morir jove, segons explica Plini el Vell a la Naturalis Historia.

## Referències

* ↑ 1.Athenion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 403
# Gai Papiri Turde

Gai Papiri Turde (en llatí Caius Papirius Turdus) va ser un magistrat romà del segle ii aC.
Era tribú de la plebs l'any 178 aC segons diu Titus Livi. i és l'única persona coneguda de la gens Papíria que porta el cognomen Turdus.
Ciceró parla dels Turdii com d'una branca plebea de la gens Papíria.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XLI, 16
* ↑ Ciceró. Epistulae ad familiares IX,21,3
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1191.
# Galliners

Galliners és un poble del municipi de Vilademuls (Pla de l'Estany), al nord-oest del cap del municipi. La seva església parroquial, dedicada a Sant Julià i Santa Basilissa, data del segle xiv.

## Vegeu també

* La Llentriscla

## Referències

* ↑ «Galliners». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Collet de la Cirera (Pinós)

El Collet de la Cirera, o de Cirera, és una collada de 595 metres d'altitud del terme municipal de Pinós, al Solsonès. Està situat a prop i al nord-est de Vallmanya, al nord de la masia de la Cirera. És a ponent de la masia de la Molgosa.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Atenió (poeta)

Atenió (en llatí Athenion, en grec antic Ἀθηνίων) fou un poeta còmic grec que va viure entre els segles iii aC i II aC.
Només el menciona Ateneu de Naucratis, que ha conservat un llarg extracte d'una de les seves obres de teatre titulada Σαμόθρακες (Els samotracis).

## Referències

* ↑ 2.Athenion a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 403
# Gai Peteli Libó

Gai Peteli Libó és el nom dels següents personatges:
* Gai Peteli Libó Visol I, cònsol el 360 aC
* Gai Peteli Libó Visol II, cònsol el 356 aC i 326 aC i potser el 333 aC, dicatdor el 313 aC
# Nhulunbuy

Nhulunbuy és el nom d'una població de la península de Gove, al Territori del Nord d'Austràlia. Es va formar a la dècada dels anys seixanta, quan s'hi va obrir una mina de bauxita i s'hi va construir un port d'aigües profundes. Segons el cens del 2006, tenia 4.112 habitants.
És al nord-est de la Terra d'Arnhem, on viuen els aborígens Yolngu

## Clima

Té clima tropical. El mes més càlid és el gener, amb una temperatura mitjana de 29 °C, i el més fred, el juliol, amb 17,5 °C. La pluviometria anual és de 1.305 litres, amb una estació seca que va del juny al novembre, tots dos inclosos.

## Referències

* ↑ BoM Aust stats site_ref =cw_014512 |site_name = Nhulunbuy DTW |accessdate= 26 novembre 2011

## Enllaços externs

* Mina d'Alcan Gove Arxivat 2009-10-30 a Wayback Machine..
* Gove Online Arxivat 2018-08-05 a Wayback Machine..
# Csesznek

Csesznek (alemany: Zeßnegg, croat: Česneg i eslovac: Česnek) és un llogarret al Comtat de Veszprém, a Hongria. És famós pel seu castell medieval.
El castell medieval de Csesznek va ser construït prop de 1263 pel baró Jakab Cseszneky que era el portaespases del rei Béla IV d'Hongria. Ell i els seus descendents han donat nom al castell: Cseszneky.
Entre 1326 i 1392 era un castell reial quan el rei Segimon el va oferir per a la família de Garai a canvi del Banato de Macsó. El 1482 la línia masculina dels Garai va a extingir i el rei Maties Corví va donar el castell a la família Szapolyai. El 1527 el baró Bálint Török el va ocupar. Durant el segle xvi les famílies Csábi, Szelestey i Wathay estaven en la possessió de Csesznek. El 1561, Lőrinc Wathay va repel·lir amb èxit el setge dels turcs. Tanmateix, el 1594 el castell va ser ocupat per les tropes turques, però ja el 1598 els hongaresos el van recobrar. En 1635 Dániel Esterházy va comprar el castell i el llogarret i a partir d'aquell moment, Csesznek fou propietat de la família Esterházy fins a 1945.

## Enllaços externs

* Csesznek - Lloc web oficial
# Troodòntids

Els troodòntids (Troodontidae) constitueixen una família de dinosaures teròpodes similars als ocells, com els oviraptòrids i els ornitomímids. Eren relativament petits, amb potes llargues i una urpa corbada en el segon dit, com alguns dromeosaures. Durant la major part del segle xx, els fòssils de troodòntids eren pocs i incomplets i han estat aliats, nombroses vegades, amb molts llinatges de dinosaures. Troballes fòssils més recents d'espècimens complets i articulats (incloent espècimens que preserven plomes, ous i embrions, i joves complets), han ajudat a incrementar el coneixement d'aquest grup. Estudis anatòmics, particularment estudis dels troodòntids més primitius, com Sinovenator, demostren semblances anatòmiques sorprenents amb l'arqueòpterix i amb els dromeosàurids primitius, i demostren que són parents comprenent un clade anomenat Paraves.

## Anatomia

Els troodòntids eren relativament petits, presentaven potes llargues i exhibien, igual que els dromeosàurids, una urpa corbada en la segona falange de les extremitats posteriors.

## Sistemàtica

Els troodòntids es defineixen com el clade més inclusiu que conté al Troodon formosus (Leidy, 1856) però no al Dromaeosaurus albertensis (Matthew & Brown, 1922), a l'Ornithomimus edmontonicus (Parks, 1933) i al Passer domesticus (Linneo, 1758).

### Taxonomia

* Família Troodontidae
** Anchiornis
** ?Archaeornithoides
** Borogovia
** Byronosaurus
** Geminiraptor
** Jinfengopteryx
** ?Koparion
** Mei
** Saurornithoides
** Sinornithoides
** Sinusonasus
** Sinovenator
** Tochisaurus
** Urbacodon
** Xixiasaurus
** Zanabazar
** ?Subfamília Elopteryginae
*** ?Elopteryx
** Subfamília Troodontinae
*** Troodon
* Espècimens sense descriure/sense nom
** SPS 100/44 = EK troodòntid
** WDC DML 001 ("Lori")

### Filogènia

El cladograma presentat segueix l'anàlisi de Turner i col·legues publicat l'any 2007.
| Troodontidae | unnamed Mei Sinovenator unnamed Jinfengopteryx SPS 100/44 unnamed Sinornithoides unnamed Byronosaurus unnamed Troodon Saurornithoides |

## Referències

* ↑ Hu, D., Hou, L., Zhang, L. and Xu, X. (2009) "A pre-Archaeopteryx troodontid theropod from China with long feathers on the metatarsus." Nature, 461, 1 October 2009: 640-643. doi:10.1038/nature08322.
* ↑ Turner, Alan H.; Pol, Diego; Clarke, Julia A.; Erickson, Gregory M.; and Norell, Mark «A basal dromaeosaurid and size evolution preceding avian flight» (pdf). Science, 317, 2007, pàg. 1378–1381. DOI: 10.1126/science.1144066. PMID: 17823350.
# Osumi to haha

Osumi to haha (en japonés: Osumi i sa mare) és una pel·lícula perduda japonesa del 1924, inspirada en la novel·la de Blasco Ibáñez La vieja del cinema.
La pel·lícula fon dirigida per Murata Minoru, sense autorització del novel·lista, i des de la Segona Guerra Mundial és una pel·lícula desapareguda.

## Referències

* 1 2 Jr, David R. George «'La vieja del cinema' japonés. La transformación de una novela de Blasco Ibáñez en Japón». Archivos de la filmoteca: revista de estudios históricos sobre la imagen, 74 (Abril 2018), 2018, pàg. 69–82. ISSN: 0214-6606.
* ↑ «Un seminario desvelará la huella de Blasco Ibáñez en el cine japonés con material "inédito" en España». La Vanguardia, 17-06-2013. [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Nowell-Smith, Geoffrey. The Oxford History of World Cinema. Oxford University Press, 1996, p. 414. ISBN 978-0-19-874242-5.
# Juan Carlos Tedesco

Juan Carlos Tedesco (Buenos Aires, 5 de febrer de 1944 - Buenos Aires, 8 de maig de 2017) fou un acadèmic argentí i expert en polítiques educatives que va ser ministre d'Educació de l'Argentina del desembre de 2007 al juliol de 2009.

## Biografia

Tedesco va néixer a Buenos Aires el 1944. Matriculat a la Universitat de Buenos Aires, es va graduar amb un grau de Filosofia i Lletres el 1968. Va ser professor de la història de l'educació a les Universitats de La Plata, El Comahue i La Pampa i va publicar el llibre Educació i Societat a l'Argentina, 1800-1945, el 1972.
Tedesco va ser fixat com un especialista de política de l'educació el 1976 pel projecte relacionat amb l'educació i el desenvolupament llatinoamericà de la UNESCO. Va esdevenir director del Centre Regional per a l'Alta Educació Llatinoamericana de la UNESCO a Caracas entre el 1982 i 1986 i del seu Centre d'Educació Regional a Santiago entre el 1986 i el 1992. La repressió patida per estudiants i educadors argentins durant la dictadura va portar a Tedesco a participar en l'edució d'un llibre crític, L'Ordre del dia Educatiu Autoritari, amb Cecilia Braslavsky, el 1983.
L'experiència el va portar a ser Director de l'IBE a Ginebra, una posició que va aguantar fins al 1997, i mentrestant fou cap de l'agència de la UNESCO a Buenos Aires, fins al 2004. Tedesco va retornar a l'acadàmia, dividint el seu temps entre la privada Universidad de San Andrés i la Universitat Nacional pública de Tres de Febrero. Després va ser fitxat per la Comissió de Formació de Mestre Federal pel Ministre d'Educació Daniel Filmus, que va reemplaçar al sots-ministre Alberto Sileoni per Tedesco a l'abril del 2006.
L'octubre de 2007 l'elecció de Filmus com a Senador per la ciutat de Buenos Aires i de la senadora Cristina Kirchner com a presidenta de l'Argentina el va portar a esdevenir ministre d'Educació el 10 de desembre de 2007. Després de la derrota del 28 de juny de 2009 fou reemplaçat en 20 de juliol per Sileoni. Tedesco va esdevenir Director Executiu de la Unitat d'Avaluació i Planificació Estratègica del Sistema Educatiu argentí, una agència dins de l'Oficina del President.
El 2014 fou nomenat Doctor Honoris Causa per la Universitat de Girona.

## Referències

* 1 2 3 La Capital (Spanish)
* ↑ «Clarín (7/20/2009) (Spanish)». Arxivat de l'original el 2009-07-24. [Consulta: 13 juny 2016].
* ↑ «Juan Carlos Tedesco i David Jou, nomenats honoris causa de la UdG». Ara Girona, 06-03-2014. Arxivat de l'original el 2016-08-12 [Consulta: 13 juny 2016].
# We're Not Married!

We're Not Married! és una pel·lícula de comèdia romàntica d'antologia nord-americana de 1952 dirigida per Edmund Goulding. Va ser llançada per 20th Century Fox.
El guió va ser escrit per Nunnally Johnson, mentre que la història va ser adaptada per Dwight Taylor de l'obra inèdita de Gina Kaus i Jay Dratler If I Could Remarry (si em poguès recasar).
La pel·lícula és protagonitzada per Ginger Rogers, Fred Allen, Victor Moore, Marilyn Monroe, David Wayne, Eve Arden, Paul Douglas, Eddie Bracken i Mitzi Gaynor. Els coprotagonistes inclouen Louis Calhern, Zsa Zsa Gabor, James Gleason, Paul Stewart i Jane Darwell.

## Argument

Quan l'ancià Sr. Bush és nomenat jutge de pau, comença a casar parelles des de la vigília de Nadal, sense fixar-se que el seu nomenament entra en vigor el primer de gener. Més tard, aquest tema es coneix quan una de les sis parelles amb qui es va casar sol·licita el divorci. Per evitar un escàndol més gran, les cinc parelles restants són informades que no estan realment casades. Aleshores, la pel·lícula mostra com reaccionen les altres parelles davant la notícia.

## Repartiment

* Victor Moore com a Melvin Bush, jutge de pau
* Ginger Rogers com a Ramona Gladwyn
* Fred Allen com a Steve Gladwyn
* Marilyn Monroe com a Annabel Jones Norris
* David Wayne com a Jeff Norris
* Eve Arden com a Katie Woodruff
* Paul Douglas com a Hector Woodruff
* Eddie Bracken com a Willie Fisher
* Helene Stanley com a Mary
* Mitzi Gaynor com a Patricia 'Patsy' Reynolds Fisher
* Louis Calhern com a Freddie Melrose
* Zsa Zsa Gabor com a Eve Melrose
* James Gleason com a Duffy
* Paul Stewart com a adbocat Stone
* Jane Darwell com a Mrs. Bush
* Lee Marvin com a Pinky
* Gloria Talbott com a noia en seqüència de somnis
* Richard Buckley com el productor de ràdio Sr. H.D. Graves

## Recepció

Bosley Crowther de The New York Times va escriure: "cal dir que el Sr. Johnson i el Sr. Goulding van tallar bé els seus girs i van sortir amb un entreteniment a mida que és un dels més àgils de l'any". El segment favorit de Crowther "sobretot a causa de la divertida demostració de confusió i triomf radiant que fa Louis Calhern; és el petit drama en què un milionari de Texas confon una esposa intrigant i el seu advocat que estan intentant esquilar-lo amb el vell joc de l'exèrcit. En aquest, el Sr. Calhern és deliciós mentre parpelleja i es retorça impotent a través de les evidents vergonyes d'un enquadrament i els posteriors cops de la matança. I després és molt àgil mentre troba la seva carta d'as i es gira sobre els seus implacables assetjadors..."
La taquilla va ser de 2 milions de dòlars.

## Referències

* 1 2 «We're Not Married (1952) - Edmund Goulding | Cast and Crew» (en anglès). AllMovie. [Consulta: 5 abril 2024].
* ↑ Crowther, Bosley «Review 1 -- No Title; ' We're Not Married,' Fox Farce by Nunnally Johnson, New Feature at Roxy Theatre» (en anglès). The New York Times, 12-07-1952. ISSN: 0362-4331 [Consulta: 5 abril 2024].
* ↑ "Top Box-Office Hits of 1952", Variety, 7 gener 1953
# Transpeptidasa

Una transpeptidasa (EC 3.4.16.4) és un enzim bacterià la funció del qual és realitzar enllaços creuats en la formació de les cadenes que constitueixen el peptidoglicà a la paret cel·lular de molts bacteris. Aquest enzim és també conegut com una carboxipeptidasa D-Alanina-D-Alanina tipus serina per tenir dos residus d'alanina en el carboni terminal.

## Bioquímica

L'enzim transpeptidasa és una carboxipeptidasa de 406 aminoàcids fixada sobre la membrana plasmàtica i és necessària per a la formació de la paret cel·lular bacteriana. És el blanc de la inhibició per l'acció de les penicil·lines, per això, es considera una proteïna ligadora de la penicil·lina. La unió penicil·lina: transpeptidasa és de naturalesa irreversible, produeix un grup acil sobre la transpeptidasa i forma com a resultat un altament estable intermediari penicil·loil, el qual no té funció sobre la síntesi del peptidoglicà.

## Referències

* ↑ «E.C.3.4.16.4 Serine-type D-Ala-D-Ala carboxypeptidase». Enzyme Structures Database. Arxivat de l'original el 2006-05-17. [Consulta: 26 febrer].
# Neoperla aeripennis

Neoperla aeripennis és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Les ales dels mascles adults fan entre 13,5 i 15 mm de llargària i les de les femelles 14,5-23.
* Els ocels són de petits a molt petits.
* La part inferior del cap, el tòrax i les bases dels segments dels fèmurs són grocs.
* Penis tubular.
* L'ou és gairebé esfèric i fa al voltant de 0,38 mm de llargària.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malèsia: l'illa de Java.

## Referències

* ↑ Needham, 1905. Proc.Biol.Soc.Wash. 18:108.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Enderlein, 1909. Stett.Entomol.Z. 70:325.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Zwick, P., 1983. Spixiana 6(2):172. «PDF».
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:267, 268.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)