OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Media Legua

Media Legua és un barri del districte de Moratalaz, a Madrid. Limita al nord amb el barri de Ventas (Ciudad Lineal), al sud amb Fontarrón, a l'est amb Marroquina i Vinateros i a l'oest amb Estrella (districte de Retiro). Està delimitat a l'oest per l'Avinguda de la Paz, al nord pel carrer O'Donnell, a l'est per l'Arroyo de la Media Legua, l'Avenida Doctor García Tapia, Arroyo Belincoso i Arroyo de las Pitillas, i al sud per l'Avinguda de Moratalaz. Dins el seu territori hi ha el Poliesportiu de La Elipa.

## Enllaços externs

* Ortofoto del districte amb els límits de cada barri
* Districtes de Madrid
* Barrio de Media Legua Arxivat 2012-10-12 a Wayback Machine. a Madripedia, amb llicència GNU.
# Colibrí de gorja morada

El colibrí de gorja morada (Lampornis hemileucus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida i clars de les terres altes de Costa Rica i oest de Panamà.
# Trauma

«Trauma» té aquests significats:
* Trauma físic o traumatisme físic, lesió física causada per una causa externa.
* Trauma psíquic o trauma psicològic, dany a la psique com a resultat d'un esdeveniment afligidor.
* Trauma, pel·lícula dirigida per Dario Argento, estrenada l'any 1993
* Trauma, pel·lícula dirigida per Marc Evans, estrenada l'any 2004
# Barbus melanotaenia

Barbus melanotaenia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Les femelles poden assolir els 3,89 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Libèria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Stiassny, M.L.J., 1991. Report on a small collection of fishes from the Wologizi Mountains of Liberia, West Africa, with a description of two new species of Barbus (Ostariophysi: Cyprinidae). Am. Mus. Novit. 3015:1-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Felip d'Orleans (pretendent orleanista)

Felip d'Orleans (Stowe House, Anglaterra, 24 d'agost de 1869 - Palerm, 28 de març de 1926) fou un noble francès que prengué el títol de duc d'Orleans, Príncep de sang de França i cap de la Casa d'Orleans des de l'any 1894 i fins a l'any 1926. Conegut com a Felip VIII de França, nom que emprà com a pretendent al tron de França.
Era fill del príncep Lluís Felip d'Orleans i de la infanta Maria Isabel d'Orleans. El príncep era net del príncep Ferran Felip d'Orleans i de la princesa Helena de Mecklenburg-Schwerin per part de pare mentre que per part de mare ho era de la infanta Lluïsa Ferranda d'Espanya i del príncep Antoni d'Orleans.
L'any 1894 heretà les pretensions del seu pare sobre el tron de França i esdevingué cap de la casa dels Orleans. L'any 1896 es casà amb l'arxiduquessa Maria Dorotea d'Àustria filla del príncep palatí Josep Carles d'Àustria i de la princesa Clotilde de Saxònia-Coburg Gotha. La parella no tingué fills.

## Vegeu també

* Llista de pretendents al tron de França
# Mas Tupiner

El Mas Tupiner és un mas al municipi de Borrassà, a la comarca catalana de l'Alt Empordà, entre dos torrents, afluents de la riera d'Àlguema a Les Serres. El teulat està coronat d'un penell de ferro de l'artesà J. Pey. Al marc del programa de mesures ambientals per a compensar la fragmentació de l'hàbitat pel gasoducte Martorell-Figueres es va proposar expropiar el mas i concedir-lo al Departament de Medi Ambient i Habitatge i reforestar les seves terres per tal de crear un passadís biològic nou. Es tracta d'una zona d'interès estratègic per la connectivitat de masses arbrades a banda i banda de tres infraestructures (Tren d'alta velocitat, AP-7 i Autovia del Nord-est) molt pròximes entre elles.

## Referències

* ↑ «Mas Tupiner». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Carlos Barriocanal & Josep Vila, Informe de mesures ambientals compenstòries del projecte de gasoducte Martorell-Figueres; tram Sant Feliu de Buixalleu-Avinyonet de Puigventós Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine., Girona, Universitat de Girona - Diputació de Girona, 2009, pàgines 13 i 46
# Awasa

Awasa (amhàric: አዋሳ, Äwasa) (també escrit Awassa) és una ciutat d'Etiòpia, situada a la vora del llac Awasa, a la Gran Vall del Rift. Situada a la zona de Sidama, a partir de l'any 2006 Awasa és la capital del sud de la Regió dels Pobles del Sud. La ciutat està situada a la carretera que uneix a Addis Abeba amb Nairobi. Awasa té una altitud de 1.708 msnm i una població de 125.315 habitants.

## Referències

* ↑ Awasa. Encyclopedia Aethiopica.
* ↑ «NEWS: SNNPRS Council approves legal framework which makes Hawassa city accountable to future Sidama Regional State», 18-10-2019.
* ↑ «Population and Housing Census 2007 – SNNPR Statistical». Ethiopian Statistical Agency, 2007. [Consulta: 31 maig 2022].

## Enllaços externs

* Hawassa/Awassa City Administration Official Website Arxivat 2009-06-09 a Wayback Machine.
# McLemoresville

McLemoresville és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2010 tenia 352 habitants.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Geographic Identifiers: 2010 Census Summary File 1 (G001): McLemoresville town, Tennessee». U.S. Census Bureau, American Factfinder. Arxivat de l'original el 13 de febrer 2020. [Consulta: 2 juliol 2015].
# Gai Norbà Flac (cònsol any 15)

Gai Norbà Flac (Roma, segle I aC - valor desconegut) (en llatí Caius Norbanus Flaccus) va ser un magistrat romà. El seu pare era segurament Gai Norbà Flac, cònsol l'any 24 aC, i era net del també anomenat Gai Norbà Flac, cònsol l'any 38 aC.
La seva família era molt lleial a l'emperador August i a la seva obra política. Va ser pretor urbà l'any 11, i elegit cònsol l'any 15, juntament amb Drus el Jove, quan August ja havia mort. També va ser un dels decemvirs.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 156.
# Barbus mohasicus

Barbus mohasicus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Kivu (Àfrica).

## Referències

* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jerry Orbach

Jerry Orbach (Nova York, 20 d'octubre de 1935 - Nova York, 28 de desembre de 2004) va ser un actor i cantant nord-americà, descrit en el moment de la seva mort com «un dels darrers homes de bona fe del musical de Broadway i celebritats mundials a la televisió». i un «actor versàtil d'escena i cinema».
Va començar la carrera professional a l'escenari de Nova York, tant dins com fora de Broadway. Hi va crear papers com El Gallo a la sèrie original de The Fantasticks (1960) i es va ser el primer intèrpret a cantar l'estàndard «Try to Remember», Billy Flynn a l'original Chicago (1975-1977), i Julian Marsh al 42nd Street (1980-1985). Nominat a diversos premis Tony, Orbach en va guanyar un per la seva interpretació com a Chuck Baxter a Promises, promises (1968–1972).
Més tard en la seva carrera, va interpretar papers secundaris en films com Prince of the City (1981), Dirty Dancing (1987), Delictes i faltes (1989) i a La bella i la bèstia (1991) dels estudis Disney. A la televisió, incloent-hi un paper recurrent a la sèrie «S'ha escrit un crim» en el paper del detectiu privat Harry McGraw, entre el 1985 i el 1991. Va ser la veu de Zachary Foxx a Els Guardians de la Galàxia el 1986. Tot i això, va guanyar fama mundial pel seu paper protagonista de detectiu Lennie Briscoe de la policia de Nova York (NCPD) a la sèrie original Law & Order del 1992 al 2004.

## Referències

* ↑ Brantley, Ben; Severo, Richard «Jerry Orbach, Star of 'Law & Order,' Dies at 69 (Published 2004)» (en anglès). The New York Times, 29-12-2004. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «- The Washington Post» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2021].
* ↑ Gilvey, John Anthony.. Jerry Orbach, prince of the city : his way from "The fantasticks" to "Law & order". Montclair, NJ: Applause Theatre & Cinema Books, 2011. ISBN 978-1-4234-8845-3.
* ↑ «‘Law & Order’ star Jerry Orbach dies» (en anglès). [Consulta: 9 gener 2021].

## Enllaços externs

* Jerry Orbach a YouTube - Jerry Orbach canta "Be our guest" a la cerimònia dels Òscars
# Federico Caldura

Federico Caldura (Venècia, 10 de setembre de 1923) és un director de cinema italià.

## Biografia

Caldura es dedicava principalment al teatre i la televisió. Pel cinema va dirigir una historieta de titelles el 1961 amb un personatge creat per la seva esposa Maria Perego, Le avventure di Topo Gigio. Amb aquesta pel·lícula va participar fora de concurs al Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1963. Sis anys després, va escriure el guió per a la seqüela produïda al Japó: Toppo Jijo no botan senso.

## Filmografia

* 1961: Le avventure di Topo Gigio (director i guionista)
* 1967: Toppo Jijo no botan senso (guionista)

## Referències

* ↑ Muere Maria Perego, la creadora del ratoncito Topo Gigio, a los 95 años
* ↑ Pel·lícules a la selecció de 1963 al web del Festival
* ↑ Roberto Poppi: Dizionario del cinema italiano, I Registi, Gremese 2002, S. 82
# Conspiració

* Aquest article tracta sobre la pel·lícula de 1997 dirigida per Richard Donner. Vegeu-ne altres significats a «Conspiració (pel·lícula)».
Una conspiració és una entesa secreta entre diverses persones, amb l'objectiu d'enderrocar el poder establert, i / o amb vista a atemptar contra la vida d'una o diverses personalitats (autoritats), per així trastocar el funcionament d'una estructura legal.
El terme «conspiració» i els seus gairebé sinònims, «complot» i «conjuració», han estat objecte de diferenciacions semàntiques, per part de diversos especialistes del llenguatge.
Els objectius d'una conspiració són variats, així com els seus mitjans. El fals testimoniatge i el rumor, el segrest, l'atemptat, l'assassinat, i el cop d'Estat es troben entre els mètodes més visibles i més utilitzats de les conspiracions comuns. Si bé un cop d'Estat necessita generalment el secret dels colpistes, tots els assassinats i tots els atemptats no s'inscriuen en el marc d'una unió secreta d'aquesta mena, i alguns poden ser fins i tot individuals.

## Referències

* ↑ «conspiració». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «complot». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «conjuració». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Complot papista
* ↑ Sorpresa de Meaux
* ↑ Operació Charlotte Corday
* ↑ David Rizzio
* ↑ Conjuració de Catilina
# Club Atlético Osasuna B

El Club Atlético Osasuna B, també conegut com a Club Atlético Osasuna Promesas (nom oficial fins a l'any 1991), és l'equip filial del Club Atlético Osasuna. Fundat l'any 1964, en la temporada 2018-2019 juga al grup XV de la Tercera divisió després que en la temporada 2017-2018 perdés la categoria a Segona divisió B.

## Uniforme

* Primera equipació: Samarreta vermella, pantaló i mitges blau marí.
* Segona equipació: Samarreta blau cel, pantaló i mitges blancs

## Estadi

L'Osasuna B juga els seus partits com a local a les Instal·lacions de Tajonar, ciutat esportiva del CA Osasuna, situades al municipi d'Aranguren, al sud de Pamplona. El camp principal, de gespa natural, té una capacitat aproximada per a 4.500 espectadors. Ocasionalment, l'equip pot disputar alguns partits puntuals al Reyno de Navarra.

## Dades del club

* Temporades a Primera Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió A: 0
* Temporades a Segona Divisió B: 30
* Temporades a Tercera Divisió: 9
* Millor posició a la lliga: 2n (Segona Divisió B, temporades 1989-90 i 1995-96)
* Pitjor posició en categoria nacional: 20è (Tercera Divisió, temporada 1973-74)

## Palmarès

* 2 Campionats de Tercera Divisió (Temporades 1985-86 i 1986-87)

## Referències

* ↑ Fernández, Menchu «Cerceda y Osasuna B también certifican su descenso a Tercera». As, 16-04-2018 [Consulta: 24 febrer 2019].

## Vegeu també

* Club Atlético Osasuna

## Enllaços externs

* Pàgina oficial CA Osasuna
# Barbus motebensis

Barbus motebensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Transvaal (Sud-àfrica).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H., 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gai Octavi

Gai Octavi és el nom dels següents personatges:
* Gai Octavi, cavaller roma, rebesavi de l'emperador August.
* Gai Octavi, tribu militar a la segona guerra púnica, besavi d'August
* Gai Octavi, avi d'August
* Gai Octavi, pare d'August, pretor el 61 aC
* Gai Octavi (nom de naixement) o Gai Juli Cèsar Octavià (nom d'adopció) de l'emperador August
# Maxis (grup humà)

Els maxis són els membres d'un grup ètnic que tenen el seu territori a Benín i Togo i que parlen la llengua maxi. En aquests dos països hi ha entre 91.300 i 207.000 maxis. Els maxis són un poble que formen part de les ètnies guineanes, el seu codi ètnic és NAB59e i el seu ID és 13217.

## Situació geogràfica i pobles veïns
### Els Maxis a Benín

A Benín el 1993 hi havia 66.000 maxis i segons el joshuaproject n'hi ha 163.000. El seu territori està als municipis de Dassa-Zoume, Savalou, Bantè i Glazoué Ouèssèi, al departament de Collines i al municipi de Bassila, al departament de Donga.
Segons el mapa lingüístic de l'ethnologue hi ha dues zones maxis a Benín que estan situades al centre-nord del sud de Benín i la més septentrional la comparteixen amb els bialis. Al nord-oest limiten amb el bosc del mont Kouffé, amb els tchumbulis, els ede cabes i amb els idaques a l'est; amb els fon, al sud; i amb els ifès i els ica, a l'oest.

### Els maxis a Togo

El 1991 hi havia 25.300 maxis a Togo i segons el joshuaproject n'hi ha 44.000. El territori maxi de Togo està situat al nord i sud de la ciutat d'Atakpamé, a la regió dels Altiplans i en aldees aïllades al sud d'aquesta zona.
Segons el mapa lingüístic de Togo de l'ethnologue, hi ha dos petits territoris maxis al centre de la meitat meridional del país, més aviat cap a l'est del país. El territori més petit està situat més a l'oest del gran, que està a prop de la frontera amb Benín. Els maxis que viuen en el territori més petit limiten amb els kabiyès i els ifès a l'est i al sud; i amb els kabiyès, els nawdms, els lames i amb els tems al nord i a l'oest. El segon territori, una mica més extens, limita amb el territori dels kabiyès i dels ifès al nord, sud i oest i amb el territori dels aja, a l'est.

## Llengua

Els maxis parlen la llengua gbe maxi.

## Religió
### Maxis de Benín

La majoria dels maxis de Benín creuen en religions africanes tradicionals (66%) i el 34% restant són cristians. D'aquests, el 60% són catòlics, el 20% són protestants i el 19% pertanyen a esglésies independents. Segons el joshuaproject, el 4% dels maxis beninesos són seguidors del moviment evangèlic.

### Maxis de Togo

El 66% dels maxis togolesos creuen en religions tradicionals africanes i el 34% són cristians. D'aquests, el 35% són protestants, el 10% són catòlics i el 55% pertanyen a esglésies cristianes independents. El 4% dels maxis togolesos són evangelistes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Maxi, a language of Benin». ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* 1 2 3 4 5 «Language: Gbe, Maxi». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Etnicity. Gbe, Maxi». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Benín, el maxi és el número 27». ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Togo. El maxi és el número 32». ethnologue. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Religion. Maxi, Gbe in Benin». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
* ↑ «Religion. Gbe, Maxi in Togo». joshuaproject. [Consulta: 9 març 2015].
# Jiří Kout

Jiří Kout (Praga, 29 de desembre de 1937) és un director d'orquestra txec que actualment és el director en cap de l'Orquestra Simfònica de Sant Gallen i director del Teatre de Sant Gallen.
Procedent de l'est de Praga, Kout va experimentar la influència soviètica des del principi quan va treballar com a director a Plzeň al Divadlo Josefa Kajetána Tyla, on se li va prohibir actuar durant quatre anys. El 1977, va aprofitar un viatge de negocis a Occident per abandonar definitivament la República Txeca.
La carrera de Kout va començar el 1976 amb un càrrec a la Deutsche Oper am Rhein (a Düsseldorf i Duisburg). Després d'això va esdevenir director general de música a l'Òpera de Saarbrücken, on va dirigir el cicle de l'Anell de Wagner (1996-1990). A la Deutsche Oper Berlin i a l'⁣Òpera de Leipzig va substituir espontàniament els col·legues malalts i així va obtenir més compromisos. Es va fer famós amb les seves interpretacions de les obres de Leoš Janáček (com el seu assaig de Jenůfa).
Quan Kout va poder tornar a Praga després de la caiguda del teló d'acer, també va tornar al podi de la Filharmònica Txeca.
Del 2006 al 2013, Kout va dirigir l'⁣orquestra Symfonický hlavního města Prahy FOK.

## Referències

* ↑ «Jiri Kout». Musical World. Arxivat de l'original el 29 octubre 2013. [Consulta: 4 febrer 2019].
* ↑ Short biography on National Theatre
* ↑ Jiří Kout on St. Gallische Kulturstiftung
* ↑ Přes překážky ke hvězdám. Dirigent Jiří Kout slaví osmdesátiny
* ↑ Jiří Kout on Munzinger.de
* ↑ Jiří Kout on Czech Opera
# Comtat d'Escuens

Escuens fou un pagus de Borgonya que va constituir un comtat al segle ix. La capital era Château-Chalon. El nom deriva de pagus Scotingorum o Scodingum, en francès Escuens que rebia el nom dels scotingis, un poble burgundi.
A la meitat del segle X el comte Letald II de Mâcon va prendre el poder als quatre comtats al nord-est del seu: el Varais, el Portois, el Amous i Escuens, que van quedar units a les seves mans per formar el comtat de Borgonya després conegut com a Franc Comtat.

## Referències

* ↑ J. Chrestin / impr. d'Outhenin-Chalandre. Histoire de Dix ans de la Franche Comté de Bourgogne, 1651.
* ↑ Anne Radeff:Comtat de Borgonya (Franc Comtat) en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Pont-de-Buis-lès-Quimerch

Pont-de-Buis-lès-Quimerch (en bretó Pont-ar-Veuzenn-Kimerc'h) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 3.665 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 3.060 | 3.999 | 3.916 | 3.710 | 3.373 | 3.385 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Roger Mellouët | |

## Personatges il·lustres

* Paol Keineg, escriptor i nacionalista bretó.
# Cos Lliure de Dinamarca

El Cos Lliure de Dinamarca (en danès: Frikorps Danmark) va ser una unitat de les Waffen-SS durant la Segona Guerra Mundial formada per voluntaris col·laboracionistes danesos. Fou establerta arran d'una iniciativa del Partit Nacional Socialista dels Treballadors de Dinamarca (DNSAP) immediatament després de la invasió alemanya de la Unió Soviètica el juny de 1941 i posteriorment avalat pel govern de Dinamarca que va autoritzar els oficials de l'Exèrcit Reial Danès a allistar-se a aquesta unitat. Va participar en combats al front oriental i va ser dissolta el 1943. Durant el transcurs de la guerra, aproximadament 6.000 danesos es van allistar al cos, inclosos 77 oficials de l'Exèrcit Reial Danès.

## Comandants

La llista de comandants:
* SS-Obersturmbannführer Christian Peter Kryssing. 19 juliol 1941 – 23 febrer 1942
* SS-Obersturmbannführer Knud Børge Martinsen. 23 febrer 1942 - 27 febrer 1942
* SS-Obersturmbannführer Christian Frederik von Schalburg. 1 març 1942 – 2 juny 1942†
* SS-Obersturmbannführer Knud Børge Martinsen. 2 juny 1942 - 9 juny 1942
* SS-Obersturmbannführer Hans von Lettow-Vorbeck. 9 juny 1942 – 11 juny 1942
* SS-Obersturmbannführer Knud Børge Martinsen. 11 juny 1942 – 21 març 1943
* SS-Sturmbannführer Poul Neergaard-Jacobsen. 21 març 1943 – 20 maig 1943

## Bibliografia

* Christensen, Claus Bundgård; Poulsen, Niels Bo; Smith, Peter Scharff. Under Hagekors og Dannebrog - Danskere i Waffen SS 1940-45, Aschehoug, 2005. ISBN 9788711118436
* Gutmann, Martin. Building a Nazi Europe: The SS's Germanic Volunteers. Cambridge University Press. 2017. ISBN 978-1107155435.
* Lidegaard, Bo. Dansk udenrigspolitiks historie. Overleveren - 1914-1945. Danmarks Nationalleksikon. 2003. ISBN 9788777890932
* Poulsen, Niels Bo; Scharff Smith, Peter. The Danish Volunteers in the Waffen SS and their Contribution to the Holocaust and the Nazi War of Extermination. A Jensen, Mette Bastholm; Jensen, Steven L. B. (eds.). Denmark and the Holocaust (PDF). Institute for International Studies: København. pp. 62–101. ISBN 87-989305-1-6.
* Littlejohn, David. The Patriotic Traitors: A History of Collaboration in German-Occupied Europe, 1940-45. Heinemann. 1972. ISBN 9780434427253
* Stein, George H. The Waffen SS: Hitler's Elite Guard at War, 1939-1945. Cornell University Press. 1984. ISBN 978-0801492754

## Referències

* ↑ Stein, 1984, p. 136, 137.
* 1 2 Folsom, Russ. «The Freikorps Danmark» (en anglès). 1997. Dansk Militærhistorie. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ «Claus Bundgård Christensen» (en anglès). Roskilde University. [Consulta: 18 febrer 2023].
* ↑ «Peter Scharff Smith» (en anglès). University of Oxford. Faculty of Law. [Consulta: 18 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Frikorps Danmark I-III