OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gikongoro

Gikongoro és una ciutat del districte de Nyamagabe, a la província del Sud, Ruanda, situada entre Butare i Cyangugu.
Anteriorment havia format part de la província de Gikongoro, que ha estat desarticulada. La província de Gikongoro va ser fundada per l'estat ruandès recentment independitzat de Bèlgica el 1962. Va ser dissenyada per minar el control dels tutsi que tenien una fortalesa a la propera Nyanza. Abans del genocidi de 1993, la ciutat de Gikongo tenia una població menor de 10.000 habitants. Human Rights Watch ha descrit la ciutat i la província de Gikongoro en el moment del genocidi com "molt incoherent". El líder polític local Emmanuel Gapyisi va ser assassinat el 1993 i el ministre i el cap del PSD, Frederic Nzamurambaho, va ser assassinat a l'inici del genocidi. Un cop iniciat el genocidi, la població tutsi de Gikongoro va ser eliminada ràpidament en comparació amb altres ciutats.
La ciutat ha anat creixent en els últims anys, amb la construcció d'edificis moderns. La ciutat ara es diu Nyamagabe. És la porta d'entrada al bosc de Nyungwe, una gran zona de boscos muntanyosos, on hi ha moltes espècies de micos i ximpanzés.

## Referències

* ↑ «Leave None to Tell the Story: Genocide in Rwanda – Gikongoro», 1999. [Consulta: 17 octubre 2016].
# La Corchuela

La Corchuela és un parc periurbà creat entorn d'una pineda centenària i que ocupa 85 ha dels municipis de Dos Hermanas i Los Palacios y Villafranca, a la província de Sevilla (Andalusia), condicionat per ICONA per a gaudi de l'àrea metropolitana de Sevilla capital. L'accés al parc es realitza per la carretera de Dos Hermanas a la Isla Menor, en les proximitats del Polígon Industrial Carretera de la Isla i per la Carretera de la Montaña, des de Los Palacios y Villafranca.
A més del bosc de pins que constitueix el nucli del parc, també existeixen zones ocupades per alzines, cantuesos, llentiscle, estepa i diversa muntanya baixa, vegetació característica dels ecosistemes del Bajo Guadalquivir i de l'entorn Mediterrani.

## Història

Els terrenys van pertànyer al Cortijo de la Corchuela, del qual es manté la plaça de temptes.
Després de la Guerra Civil Espanyola, entre 1940 i 1962 va existir a La Corchuela un camp de treballs forçats per a presos polítics republicans (anomenats oficialment Colònies Penitenciàries Militaritzades), que sota el programa denominat Redempció de Penes pel Treball van construir els 158 km del canal de reg del Baix Guadalquivir, popularment conegut, i actualment reconegut oficialment, almenys pels senyals de carretera oficials, com el Canal de los Presos. Els familiars de molts d'aquests presos de tot Espanya van crear els poblats propers de Bellavista i Fuente del Rey, i molts d'ells s'hi van quedar una vegada tancat el camp de La Corchuela.
Altres camps de treball similars van existir en Los Merinales i El Arenoso i els familiars també van crear els poblats de Torreblanca, i Valdezorras a Sevilla; Quintillo a Dos Hermanas; i El Palmar de Troya a Utrera. Sobre aquesta part de la història, amb moltes referències a La Corchuela, tracta la pel·lícula documental Presos del Silencio dels directors Mariano Agudo i Eduardo Montero.
Entre els anys 1969 i 1977, part de la finca La Corchuela va ser utilitzada com a refugi per allotjar a famílies sevillanes desnonades de les seves cases pel seu estat ruïnós. També a principis de la dècada dels 60, després de les greus inundacions que va sofrir Sevilla, es van utilitzar amb la mateixa fi els barracons que havien allotjat als presos en el camp de treball de Los Merinales.

## Enllaços externs

* La Ventana del Visitante de los Espacios Naturales Protegidos de Andalucía - Parc Periurbà La Corchuela (castellà)
# Tanohataïta

La tanohataïta és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de la wol·lastonita. Rep el nom de la mina Tanohata, al Japó, la seva localitat tipus.

## Característiques

La tanohataïta és un inosilicat de fórmula química LiMn₂Si₃O₈(OH). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2007, sent publicada per primera vegada el 2012. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 5 i 5,5. És una espècie isostructural amb la wol·lastonita, i l'anàleg de liti de la serandita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la tanohataïta pertany a «09.DG - Inosilicats amb 3 cadenes senzilles i múltiples periòdiques» juntament amb els següents minerals: bustamita, ferrobustamita, pectolita, serandita, wol·lastonita, wol·lastonita-1A, cascandita, plombierita, clinotobermorita, riversideïta, tobermorita, foshagita, jennita, paraumbita, umbita, sørensenita, xonotlita, hil·lebrandita, zorita, chivruaïta, haineaultita, epididimita, eudidimita, elpidita, fenaksita, litidionita, manaksita, tinaksita, tokkoïta, senkevichita, canasita, fluorcanasita, miserita, frankamenita, charoïta, yuksporita i eveslogita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Tanohata, situada a la localitat de Tanohata, dins el districte de Shimohei (Prefectura d'Iwate, Japó), on es troba en forma d'agregats de cristalls fibrosos, associada a altre minerals com: quars, natronambulita, nambulita, barita i egirina. Aquesta mina japonesa és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Tanohataite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 febrer 2022].
# WrestleMania XXVII

WrestleMania XXVII va ser la vint-i-setena edició de WrestleMania, un esdeveniment anual de pagament de lluita lliure produït per la World Wrestling Entertainment. Va tenir lloc el 3 d'abril de 2011 al Georgia Dome, a la ciutat d'Atlanta (Geòrgia). El tema oficial de l'edició va ser Written in the Stars, interpretada per Tinie Tempah.

## Argument

Des de l'any 1993 el guanyador del Royal Rumble que consisteix a eliminar a 29 lluitadors o 39 en el cas del Royal Rumble (2011) per sobre de la tercera corda aconsegueix una oportunitat titular pel Campionat de la WWE o pel Campionat mundial de pes pesant de la WWE en el event principal de WrestleMania. Alberto Del Río va guanyar el Royal Rumble, escollint el 31 de gener lluitar contra Edge per al Campionat mundial de pes pesant de la WWE.
A Elimination Chamber (2011) John Cena va guanyar la Elimination Chamber Match corresponen a la marca Raw guanyant una oportunitat per lluitar pel Campionat de la WWE a WrestleMania.
L'empresa va estar setmanes fent promocions amb data del dia 21 de febrer de 2011 amb un personatge misteriós que faria el seu retorn en aquella data. El 21 de febrer a Raw es va fer conèixer que The Undertaker era el lluitador dels vídeos. Quan el Deadman arribà al ring un altre lluitador va marcar el seu retorn, es tractava de Triple H, qui va reptar al primer a un combat a WrestleMania.

## Lluites pactades

* Campionat mundial de pes pesant de la WWE: Edge (c) vs. Alberto Del Rio
* Campionat de la WWE: The Miz (c) vs. John Cena
* Triple H vs. The Undertaker
* Randy Orton vs. CM Punk
* Jerry Lawler vs. Michael Cole (amb Jack Swagger)
# Sur la Terre comme au ciel

Sur la terre comme au ciel és una pel·lícula franco-belga dirigida el 1992 per Marion Hänsel i protagonitzada per l'actriu espanyola Carmen Maura.

## Argument

María García és una reportera de televisió embarassada que descobreix que un nombre creixent de nadons a punt de néixer (inclosa el seu propi nadó) està dient a les seves mares que no volen néixer o naixen morts quan són induïts per no perpetuar el llinatge humà, perquè no els agrada com ha esdevingut el món. Ella en pren consciència, i intenta advertir la professió mèdica, i després als mitjans de comunicació.

## Repartiment

* Carmen Maura: Maria Garcia
* Jean-Pierre Cassel: Redactor en cap
* Didier Bezace: Tom
* Samuel Mussen: Jeremy
* André Delvaux: Professor
* Philippe Allard: Jove
* Daniela Bisconti: Laura
* Francine Bustin: Ginecòloga
* André Debaar: Ginecòleg convidat
* Denise de Hagen: Quinesiterapeuta
* Serge Dumoulin: Henri
* Véronique Dumont: Noia
* Pierre Laroche: Ginecòleg
* Hugues Lepaigne: Presentador
* Johan Leysen: Hans

## Crítiques

la pel·lícula no fou ben rebuda pels crítics belgues. Per a Luc Honoré, la veu del bebè és una reminiscència de Toto le héros, de Jaco Van Dormael, que va treballar al guió; però per ell la pel·lícula hauria guanyat si s'hagués reduït a un curtmetratge. Per al New York Times, la pel·lícula és un híbrid de ciència-ficció i informació mèdica.

## Referències

* ↑ Philip Mosley. Split Screen: Belgian Cinema and Cultural Identity. SUNY Press, 2001, p. 196. ISBN 978-0-7914-4748-2.
* ↑ Allo maman, ici Marion Haensel sur Le Soir
* ↑ In Heaven as on Earth sur le New York Times
# Probabilitat composta

Una probabilitat composta és la probabilitat de la interacció de dos successos. Està basada en el teorema de les probabilitats compostes. Per exemple, llançar un dau és un experiment simple, llançar dos daus és un experiment compost.
Quan es produeixen successos estocàstics consecutivament d'un espai mostral, poden donar-se dos tipus genèrics de situacions:
* Els successos són independents entre ells, de manera que no influeixen l'un en l'altre.
* Cada succés està condicionat pel resultat de l'anterior.
Dos successos es diuen independents quan el resultat d'un no afecta la probabilitat de l'altre, en cas contrari es diuen successos dependents. Per exemple són successos independents llançar dos daus. D'una caixa amb una bola negra i dues blanques, extreure'n dues boles són successos dependents, la probabilitat de la segona dependrà del color de la primera bola.
A partir de la definició de probabilitat condicionada s'obté la fórmula de les probabilitats compostes. La probabilitat condicionada és aquella que es calcula quan s'ha incorporat informació addicional a les condicions inicials. La probabilitat d'ocurrència d'un succés B, condicionada per l'ocurrència del succés A, o probabilitat a posteriori, es denota P(B/A).
En general, a un experiment aleatori compost s'associa una probabilitat composta, la qual també s'anomena probabilitat producte i s'expressa com P(AB).

## Referències

* ↑ «Probabilitat composta». [Consulta: 25 gener 2022].
* ↑ Anàlisi de dades i...google books
* ↑ Encina.pntic
* ↑ «What Joint Probability Tells Us» (en anglès). [Consulta: 27 gener 2022].

## Vegeu també

* Teoria de la probabilitat

## Enllaços externs

* Probabilidad compuesta de eventos independientes Probabilidad - Youtube KhanAcademy+Educatina (castellà)
* Probabilitat composta Projectiu
# Pseudoescalar

En física, un pseudoescalar és una quantitat que es comporta com un escalar però que canvia de signe sota una inversió de paritat, com la generada per una rotació impròpia, mentre que un escalar real manté el seu signe.
Qualsevol producte escalar entre vector normal i un pseudovector és un pseudoescalar. L'exemple típic de pseudoescalar és el que resulta del producte triple escalar, és a dir del producte escalar entre un dels vectors del triple producte amb el producte vectorial dels dos altres vectors on l'últim és un pseudovector. Un pseudoescalar multiplicat per un vector normal esdevé un pseudovector (vector axial); una construcció similar crea el pseudotensor.
Matemàticament, un pseudoescalar és un element del poder exterior superior d'un espai vectorial, o el poder superior d'una àlgebra de Clifford. De forma més general, és un element del fibrat canònic d'una varietat diferenciable.

## Exemples

* La càrrega magnètica (tal com és matemàticament definida, al marge de si existeix físicament).
* El flux magnètic és resultat d'un producte escalar entre un vector (normal a la superfície) i un pseudovector (el camp magnètic).
* L'helicitat és la projecció (producte escalar) d'un pseudovector d'espín sobre la direcció del seu moment (un vector pur).
* Partícules pseudoescalars, i.e. partícules amb espín 0 i paritat senar (la funció d'ona de les quals canvia de signe sota inversió de paritat). Exemples són mesons pseudoescalars, i l'axió.
# Giancarlo Ferretti

Giancarlo Ferretti (Lugo, Emília-Romanya, 9 d'agost de 1941) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1963 i 1970. De la seva carrera professional només destaca el 3r lloc aconseguit a la Volta a Catalunya de 1968, rere Eddy Merckx i Felice Gimondi.
Ha dirigit diferents equips ciclistes com el Bianchi-Campagnolo, l'Ariostea, el MG Maglificio i el Fassa Bortolo; i ha tingut sota les seves ordres corredors com Alessandro Petacchi, Ivan Basso, Joan Antoni Flecha, Fabian Cancellara, Michele Bartoli o Dario Frigo.

## Palmarès

* 1962
** Vencedor d'una etapa al Giro del Friül-Venècia Júlia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1963. 20è de la classificació general
* 1964. Abandona
* 1965. 18è de la classificació general
* 1966. 26è de la classificació general
* 1967. 36è de la classificació general
* 1968. 43è de la classificació general
* 1969. 50è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1967. 68è de la classificació general
* 1969. 43è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1968. 30è de la classificació general

## Referències

* ↑ «FERRETTI Giancarlo». [Consulta: 12 desembre 2022].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Giancarlo FERRETTI» (en italià). [Consulta: 12 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# The Bribe

The Bribe és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Robert Z. Leonard, estrenada el 1949.
La pel·lícula, dirigida per Robert Z. Leonard amb un guió de Marguerite Roberts amb tema de Frederick Nebel, va ser produïda per Pandro S. Berman de Metro-Goldwyn-Mayer i rodada als estudis de la Metro-Goldwyn-Mayer a Culver City de Califòrnia de juny a juliol de 1948.
La pel·lícula va ser estrenada als Estats Units el 3 de febrer de 1949 al cinema per la Metro-Goldwyn-Mayer Es va promoure amb el lema «Cinc grans estrelles en un drama atrevit d'amor i aventura».
Segons Morandini la pel·lícula és «sense interès amb una interessant galeria de dolents». (V. Price, J. Hodiak, etc.) Segons Leonard Maltin «Taylor no sembla còmode en el paper de federal».

## Argument

Un agent federal viatja fins a un país de Sud-amèrica per descobrir un perillós grup de contrabandistes dirigits per un acabalat faldiller nord-americà. Una vegada allà se sentirà irremeiablement atret per l'esposa d'un dels caps de l'esmentada organització criminal.

## Repartiment

* Robert Taylor: Rigby
* Ava Gardner: Elizabeth Hilton
* Charles Laughton: J.J. Bealer
* Vincent Price: Carwood
* John Hodiak: Tugwell "Tug" Hilton
* Samuel S. Hinds: Dr. Warren
* John Hoyt: Gibbs
* Tito Renaldo: Emilio Gomez
* Martin Garralaga: Pablo Gomez
* Nacho Galindo: un empleat de l'hotel
* Alberto Morin: José, un criat
* Harry Vejar: el turista indi
* Fernando Alvarado: el que toca la flauta
* Robert Cabal: un grum de l'hotel
* David Cota: un grum de l'hotel

## Remake

The bribe va tenir un remake radiofònic com un episodi de la sèrie antològica The Screen Guild Theater retransmès el 10 novembre de 1949 amb Ava Gardner, qui va assumir el paper.

## Referències

* ↑ «The bribe - IMDb – Repartiment i crèdits complets».
* 1 2 «The brive - IMDb».
* ↑ «The brive - IMDb – Llocs de rodatge».
* ↑ «The brive - IMDb - Box office /».
* ↑ «The brive - IMDb - Lema».
* ↑ «The brive».
* ↑ Maltin, Leonard. Guida ai film 2009 (en italià). Dalai editore, 2008. ISBN 8860181631.
* ↑ «The bribe - Trivia».
# Avex

Avex Inc. (japonès: エイベックス株式会社, romanitzat: Eibekkusu kabushiki gaisha /əˈvɛks/ /ˈeɪvɛks/, comunament conegut com a Avex i estilitzat com avex) és un conglomerat japonès de Max Matsuura fundat a Tòquio. Fundada el 1988, l'empresa gestiona talents de J-pop com Ayumi Hamasaki i la sensació d'Internet PikoTaro. També s'ha traslladat a altres dominis empresarials com l'anime, els videojocs i els esdeveniments de música en directe, s'ha associat amb Ultra Music Festival i acollit l'A-nation anual. L'empresa és membre del keiretsu Mitsubishi UFJ Financial Group (MUFG).
L'1 d'octubre de l'any 2004 l'aliança de la companyia va canviar el seu nom a Avex Group Holdings Inc., i simultàniament també va ser creada la seua pròpia empresa de relacions públiques avex entertainment inc.
L'empresa posseeix nombrosos discogràfiques i segells dins d'ella mateixa, i també allotja a nombrosos artistes, diversos d'ells convertint-se en grans èxits dins del Japó. La cantant del segell Ayumi Hamasaki ha guanyat el premi de millor artista de l'any en els Japan Record Awards des del 2001 al 2003 de forma consecutiva, i el 2005 ho va guanyar la cantant Kumi Kōda.

## Discogràfiques

* avex-CLASSICS
* avex trax
* avex tune
* avex globe
* avex io
* cutting edge
** motorod
** avex ideak
** JUNK MUSEUM
** nakedrecords
* rhythm zone
* rhythm republic
* SONIC GROOVE
* avex mode
* binyl records
* LOVE LIFE RECORDS
* えんか!!えいべっくす - 東京プリン専用
* RytheMedia Tribe
* Vellfare Records
* HI-BPM STUDIO
* MODE99
* D-FORCE

## Referències

* ↑ «エイベックス株式会社». www.avex.co.jp.
* ↑ «Ayumi Hamasaki Announces 20th Anniversary Tour: See the Dates». PopCrush.
* ↑ «'PPAP' goes the world: How Pikotaro became a viral smash - The Japan Times», November 4, 2016.
* ↑ «Avex Live Creative Confirms Dates for Ultra Japan 2015», December 17, 2014.
* ↑ «Who was music being made for in 2014? - The Japan Times», December 23, 2014.
* ↑ «Avex Group - History». Avex Group, March 31, 2012. [Consulta: December 31, 2012].
# Joan Puigdollers i Fargas

Joan Puigdollers i Fargas (Barcelona, 28 de gener de 1954) és un polític català, fundador de la Joventut Nacionalista de Catalunya (JNC) i militant de CDC des de l'any 1977.
Llicenciat en Ciències, biologia, Botànica i Ecologia per la Universitat Autònoma de Barcelona i diplomat en Sanitat i en Enginyeria del Medi Ambient. Ha gestionat diferents organismes de l'Administració pública, ha estat regidor de l'Ajuntament de Barcelona i president del Consell Municipal de l'Ajuntament de Barcelona, entre altres càrrecs.
Puigdollers es va incorporar al Departament de Salut l'any 1983 com a responsable de la Unitat de Sanejament Ambiental de la Direcció General de Salut Pública, més endavant va passar a ser director general de Promoció i Educació Ambiental del Departament de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya, fins que al 1987 va continuar la seva carrera política a l'Ajuntament de Barcelona. A partir de juliol de 2011, l'alcalde Xavier Trias va cedir a Puigdollers la presidència dels plens municipals.
L'octubre de 2015, després de 28 anys al consistori barceloní com a regidor de CiU, agafa les regnes de l'Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT).

## Referències

* ↑ Fitxa de Puigdollers a la Diputació de Barcelona
* ↑ «Joan Puigdollers és nomenat nou secretari de Salut Pública del Departament de Salut». Web de la Generalitat, 20-10-2015. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2016. [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ Baquero, Camilo S. «Xavier Trias cede a Joan Puigdollers la presidencia del pleno» (en castellà). El País, 14-07-2011. [Consulta: 11 desembre 2016].
* ↑ «L'exregidor de CiU a Barcelona, Joan Puigdollers, nomenat nou secretari de Salut Pública». Diari Ara, 20-10-2015. [Consulta: 11 desembre 2016].
# Josep Torras

Josep Torras és el nom dels següents personatges:
* Josep Torras i Bages (Les Cabanyes, Alt Penedès, 12 de setembre de 1846 - Vic, Osona, 7 de febrer de 1916), eclesiàstic i bisbe català
* José Torras Trías, alcalde de Badalona del 1961 al 1964
# Tribunal Suprem d'Irlanda

El Tribunal Suprem d'Irlanda (en gaèlic irlandès: Cúirt Uachtarach na hÉireann) és la màxima autoritat judicial d'Irlanda. És un tribunal d'última instància i exerceix, juntament amb el Tribunal d'Apel·lació i el Tribunal Superior, la revisió judicial de les lleis del Oireachtas (Parlament irlandès). L'Alt Tribunal també té jurisdicció d'apel·lació per a garantir el compliment de la Constitució d'Irlanda per part dels òrgans governamentals i els ciutadans particulars. Es reuneix en els Four Courts de Dublín.

## Referències

* Kelly, John M. The Irish Constitution. 4th edn, 2002. ISBN 1-85475-895-0.
* «Constitution of Ireland», 01-10-2015. [Consulta: 11 juliol 2016].
# Antoni Diògenes

Antoni Diògenes (en grec antic: Ἀντώνιος Διογένης, en llatí: Antonius Diogenes) fou un escriptor de l'antiga Grècia conegut com a autor d'una novel·la.
No se sap a quina època pertany: segons uns, va viure just després d'Alexandre el Gran, i segons altres, al segle ii o iii. Foci, que va fer un resum de la seva novel·la, desconeixia l'època en què va viure. L'obra, un romanç en 24 llibres en forma de diàleg entre viatgers, es titulava Τὰ ὑπὲρ Θoύλην ἄπιστα ('Viatge més enllà de Tule'), que Foci lloa per la claredat de les seves descripcions.

## Referències

* ↑ 1.Diogenes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1020.
# The Brian May Band

The Brian May Band va ser una banda de rock anglesa i americana formada per Brian May el guitarrista de Queen. La banda va ser originalment formada per May l'octubre de 1991 per l'actuació del festival de guitarra Guitar Legend a Sevilla. Van anar de gira amb Brian May per promoure alguns dels seus àlbums d'estudi i el seu únic àlbum és el directe Live at The Brixton Academy del 1993. La banda va anar de gira pels EUA, Europa i Japó. La gira va acabar al desembre del 1993, quan May va tornar a l'estudi amb els companys de Queen Roger Taylor i John Deacon per gravar el darrer àlbum d'estudi de Queen: Made In Heaven.

## Discografia

* Live at the Brixton Academy (1993)

## Referències

* ↑ http://www.ultimatequeen.co.uk/brian-may/brian-may-band-biography.htm
# Janelle Monáe

Janelle Monáe Robinson, coneguda com a Janelle Monáe (Kansas City, 1 de desembre de 1985), és una persona no-binària, cantant, productora i actriu estatunidenca.

## Biografia

Des de petita l'atreia la música. Va estudiar i se'n va anar de la seva ciutat cap a Nova York, ja que volia esdevenir artista de musicals a Broadway. Monáe va decantar més la seva vida cap a la música pop, ja que era el que més li agradava. Es va mudar a Atlanta on va fundar la Wondaland Arts Society. Va tenir dues amigues que li van donar suport durant la carrera. Després, va conèixer Big Boi, membre d'Outkast, qui fer va descobrir l'artista a Sean Combs, raper que va descobrir la discografia de Bad Boy Records. Monáe va començar el seu primer treball oficial a 2006 amb Sean Combs. Va començar a treballar a Metropolis. La seva primera producció, Metropolis: Suite I (The Chase) (2007), va ser publicada només a internet però, gràcies al gran èxit en aquell remix, el van interpretar en públic. Després d'aquella cançó va començar a tenir èxit. La van convidar a participar en festivals com SXSW, on va actuar com a telonera de No Doubt i va ser nominada als Premis Grammy.

## El seu primer disc

El 18 de maig novembre de 2010, Monáe va publicar el seu nou disc, el títol del qual és The ArchAndroid. Per cada cançó de l'àlbum va fer un videoclip per fer una pel·lícula basada en l'àlbum.

## Discografia

* 2007: Metropolis: Suite I (The Chase) (EP)
* 2010: The ArchAndroid (Suites II and III)
* 2013: The Electric Lady
* 2018: Dirty Computer
* 2023: The Age of Pleasure

## Filmografia

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2014 | Rio 2 | Dr. Monae | Veu, banda sonora |
| 2016 | Moonlight | Teresa | |
| 2016 | Hidden Figures | Mary Jackson | |

## Premis i nominacions

| Any | Premi | Categoria | Resultat |
| 2009 | Premis Grammy | Millor interpretació Alternatiu (Many Moons) | Nominada |
| 2010 | Premis ASCAP | Premi de vanguardia | Guanyadora |
| 2010 | MTV Video Music Brazil | Aposta Internacional (International Bet) | Nominada |
| 2010 | Soul Train Awards | Premi Centric | Guanyadora |

## Enllaços externs

* Janelle Monáe - Lloc web oficial

## Referències

* 1 2 «Janelle Monáe» (en anglès). All Music.
* ↑ Antoni Guerrero, Joan «Les celebritats obren camí al gènere no-binari». UOC News, 14-09-2021.
* ↑ Colter Walls, Seth. «Music Review: Janelle Monáe» (en anglès). Newsweek, 29-05-2010.