OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# A punt (manifestació)

* Aquest article tracta sobre unes manifestacions. Vegeu-ne altres significats a «À Punt (desambiguació)».
A punt, A punt 2016 o Endavant República, és una concentració duta a terme als municipis de Barcelona, Berga, Lleida, Salt i Tarragona per l'Onze de setembre de 2016 amb l'objectiu de reivindicar la independència de Catalunya. Organitzada per l'Assemblea Nacional Catalana i Òmnium Cultural.
La concentració també va servir per a reivindicar els eixos bàsics d'una futura República Catalana, emfasitzant-los en les diferents localitats: la solidaritat i la diversitat a Salt; la cultura a Berga; el progrés a Tarragona; l'equilibri territorial a Lleida; les llibertats a Barcelona.

## Història
### Anys anteriors

Històricament, la Diada nacional de Catalunya ha servit al col·lectiu independentista per a reclamar la llibertat del territori català. El 2012, amb la Manifestació «Catalunya, nou estat d'Europa», es va massificar l'acte per primera vegada, amb una participació entre 600.000 i 1.500.000 persones reclamant la independència. L'any següent es va organitzar la Via Catalana, que emulava la Via Bàltica realitzada el 1989 per a demanar la independència dels Països Bàltics. El 2014, es va organitzar una gran manifestació a Barcelona, coneguda amb el nom de Via Catalana 2014, on més d'un milió i mig de persones es van congregar a l'avinguda de la Diagonal i a la Gran Via de les Corts Catalanes formant una V per demanar la independència de Catalunya. Un any després es va realitzar una gran concentració a Barcelona, coneguda amb el nom de Via Lliure.
* Manifestació «Catalunya, nou estat d'Europa» (2012)
* Via Catalana (2013)
* Via Catalana 2014
* Via Lliure (2015)

## Participació

Segons dades recollides de Nació Digital:
| Població | Organització | Policia |
| Barcelona | ? | 540.000 |
| Berga | 60.000 | 60.000 |
| Lleida | 117.000 | 30.000 |
| Salt | 200.000 | 135.000 |
| Tarragona | 110.000 | ? |

## Referències

* ↑ «Guia informativa de la mobilització de l'Onze de Setembre del 2016: ‘A punt’». VilaWeb, 11-09-2016 [Consulta: 11 setembre 2016].
* ↑ «Guia de la Diada 2016 de l'ANC: trams, inscripcions i samarreta». elPeriodico, 06-09-2016 [Consulta: 11 setembre 2016].
* ↑ Unas 600.000 personas en la manifestación independentista, article del diari La Vanguardia
* ↑ 1,5 milions de persones demanen la independència de Catalunya en una manifestació rècord, Televisió de Catalunya.
* ↑ Un milió i mig de manifestants per la independència de Catalunya, Ara.
* ↑ NacióDigital. «La Diada 2016, en xifres | NacióDigital». Arxivat de l'original el 2019-05-03. [Consulta: 25 novembre 2019].

## Vegeu també

* Via Catalana
* Via Catalana 2014
* Via Lliure

## Enllaços externs

* A punt Arxivat 2016-11-04 a Wayback Machine.
# Torre del Vent

La Torre del Vent és un antic molí del municipi de Palau-saverdera (Alt Empordà) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Situat al puig homònim dins la zona del Parc Natural dels Aiguamolls de l'Empordà, en un trencant que s'agafa des de la carretera GIV-612 abans d'arribar al veïnat de les Torroelles.
Construcció de planta circular i estructura troncocilíndrica, bastida amb pedra sense treballar i maons, que originàriament constava de planta baixa i pis. La planta baixa està coberta amb una volta d'arc rebaixat bastida amb pedra, amb una obertura que la comunica amb el pis superior. A les parets hi ha dues fornícules d'arc rebaixat també bastides amb pedra. La torre, que es va concebre com a molí per moldre gra i també com habitatge, ha perdut tot el seu coronament. Hi ha una porta d'accés d'arc rebaixat de maons que dona pas al seu interior i, a la primera planta, les restes d'una finestra d'obertura rectangular.

## Història

Molí suposadament bastit entre els segles xvii i xviii. La primera font escrita que en fa referència és de l'any 1771 «[…]con la sierra de la Torre del Viento […]».
Posteriorment cap a l'any 1818 el propietari fou Abdó Oriol, al qual pertanyia també el molí del Mas Oriol. Almenys un d'aquest (encara que segurament tots dos) era moliner Josep Llibori, tal como ho constata un protocol de 1827 «[…] moliner habitant en lo lloch de Palauçavardera i natural de Cabanas».
Segons el Llibre d'Apeo, durant aquesta època el conreu de cereals era el majoritari, doblant el d'olivar i sent també una tercera part del conjunt de la vinya, fins que a mitjans de segle la vinya es va imposar en detriment del blat i l'ordi cosa que suposar que el molí caigués en desús tal com ho registra el cens de 1873 on figura com un «molí enrunat».

## Referències

* ↑ Puigjaner, Josep-Maria. «Palau-saverdera». A: Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Barcelona: Generalitat de Catalunya, Dept. de la Presidència, 2003, p. 68-69. ISBN 84-393-6189-0.
* 1 2 3 4 5 «Torre del Vent». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
* ↑ Badia i Homs, Joan. L'arquitectura medieval de l'Empordà: Alt Empordà (pt. 1). volum2, part 1. Girona: Diputació Provincial, 1977, p. 303 (L'arquitectura medieval de l'Empordà).
# Frank Lisle

Frank Lisle (1916-1986) fou un pintor britànic professor d'art, mestre, entre d'altres, de David Hockney quan era responsable d'art a la Universitat d'Art de Bradford. També és conegut per haver pintat un retrat d'un altre dels seus alumnes, Donald Rooum. Es conserva obra seva al departament de Col·leccions de The Hepworth Wakefield, a l'Ajuntament de Leeds.

## Referències

* ↑ «The Royal Hall Harrogate 1 — Series 38». . Antiques Roadshow (BBC), episodi:1, 27-03-2016. « »
* ↑ Robinson, Stuart. «Art detective solves portrait riddle». Yorkshire Evening Post, 03-03-2008. [Consulta: 27 març 2016].
* ↑ «Frank Lisle (1916-1986)». Art UK. [Consulta: 27 març 2016].

## Enllaços externs

* Pintures de Franc Lisle a Art UK Arxivat 2016-04-03 at Archive.is
# Frontera entre els Estats Units i el Japó

La frontera entre els Estats Units i el Japó es completament marítima i es troba a l'oceà Pacífic. La línia de delimitació entre la zona econòmica exclusiva i la plataforma continental de les Illes Mariannes del Nord i del Japó es basa en l'equidistància d'acord amb el dret internacional, però no ha estat objecte d'un acord bilateral.
Farallon de Pajaros, l'illa més septentrional de les Illes Mariannes, està separada de l'illla Minami Iwo Jima a l'arxipèlag Ogasawara per una distància de 323 milles nàutiques. El límit teòric passa per una mitjana de 200 milles d'aquests dos punts.

## Referències

* ↑ John Robert, Victor Prescott, Grant Boyes Japan-Northern Marianas a Undelimited Maritime Boundaries in the Pacific Ocean Excluding the Asian Rim, p. 35-36

## Enllaços externs

* George H. Blakeslee Japan's New Island Possessions in the Pacific: History and Present Status A: The Journal of International Relations Vol. 12, No. 2 (Oct., 1921), pp. 173-191]
# Tony Scarlett

Tony Scarlett (Sheffield, 11 de febrer de 1967) és un ex-pilot de trial anglès. A mitjan dècada de 1980 va ser un dels competidors destacats del Campionat del Món de trial, aconseguint-hi bons resultats, com ara el sisè lloc a l'edició de 1985. Entre altres èxits destacats, va guanyar l'edició de 1983 dels Dos Dies de Trial de Man, la de 1984 de l'Allan Jefferies Trial i la de 1986 del Scott Trial.

## Palmarès

| Any | Motocicleta | Campionat del Món | Campionat britànic | Altres |
| 1983 | Yamaha | - | 13è | 1r als 2 Dies de Man |
| 1984 | Yamaha | 11è | ? | |
| 1985 | Yamaha | 6è | ? | |
| 1986 | Yamaha | 11è | ? | 1r al Scott Trial |
| 1987 | JCM | 11è | 2n | |
| 1988 | JCM | 20è | ? | |
| 1989 | ? | - | ? | |
| 1990 | Gas Gas | - | 3r | |
| 1991 | Aprilia | - | 7è | |

## Referències

* ↑ «The rider... Scarlett Tony» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 1r maig 2011].
* ↑ «World. Scarlett Tony» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 1r maig 2011].
* ↑ «Great Britain» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 12 gener 2023].

## Enllaços externs

* Tema sobre Scarlett en un fòrum britànic (anglès)
# 1580
## Esdeveniments
### Resta del món

* Publicació dels Essais de Montaigne, el naixement de l'assaig com a tal.
* Espanya s'annexiona Portugal.

## Naixements
### Resta del món

* 14 de setembre: Madrid, Regne de Castella: Francisco de Quevedo, poeta i prosista del barroc espanyol.
* 13 de juny: Leiden, Països Baixos: Willebrord Snel van Royen, astrònom i matemàtic neerlandès.

## Necrològiques
### Resta del món

* 10 de juny: Lisboa (Portugal): Luís de Camões, poeta portuguès (n. 1524).

## Referències

* ↑ «Luís Vaz de Camões | enciclopèdia.cat». [Consulta: 12 juny 2020].
# Fàbrica de la Llum

La Fàbrica de la Llum és una obra de Berga protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici de clares línies fabrils. Antigament, però, la façana de migdia semblava més aviat la d'una antiga casa pairal. Actualment, dos transformadors l'han desfigurat considerablement. La resta de la nau acull una turbina i altres aparells necessaris per la producció d'energia elèctrica. Els finestrals que es disposen al voltant de la nau són típics de les construccions industrials. L'edifici és situat al costat del canal industrial de Berga i n'aprofita l'aigua gràcies a una petita desviació que dona lloc a un salt d'aigua d'uns 13 metres d'alçada. Un dels elements més emblemàtics de la construcció és una vella xemeneia de vapor de més d'una vintena de metres d'alçada.

## Història

Es posa en funcionament el 1901. El projecte fou finançat per la companyia Bergadana de Electricidad i l'Ajuntament de Berga. Inicialment donava subministrament elèctric a Berga i posteriorment a altres llocs.

## Referències

* 1 2 «Fàbrica de la Llum». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 12 febrer 2019].
# Fun House

Fun House és una obra realitzada per Richard Hamilton, John McHale i John Voelcker l’any 1956. Els materials utilitzats per a la creació d’aquesta obra són fusta, metalls i altres materials, i les dimensions són de 415 x 600 x 300 cm.
L’obra forma part de l'exposició col·lectiva This is Tomorrow, on van participar once grups compostos per arquitectes, artistes i crítics, els quals mostraven una nova estètica controlada per les noves tecnologies i els mitjans de comunicació i integrada en la vida contemporània, allunyant-se de la visió acadèmica i elitista.
Aquesta obra va ser reconstruïda l’any 1987 per Richard Hamilton i la va donar a l'IVAM l’any 1995. És una obra clau en l'evolució de l'Art Pop, incorporant imatges com, per exemple, de Marilyn Monroe però, sobretot, pel cartell que van escollir: Just what is it does makes todays homes son different, so appealing?, del mateix Richard Hammilton.
Fun House és una peça que conté referències de la cultura de consum característica de la postguerra i que influeix en el desenvolupament de l'Art Pop sent calificada com “una exaltada obra de carnaval” i que vol criticar l'excés d’imatges i el nombre creixent de l’oferta d’oci i les mercaderies derivades de la cultura de consum.

## Referències

* ↑ Institut Valencià dÁrt Modern. 50 obras maesstras de la Colección del IVAM : 1900-1950. València: Institut Valencià dÁrt Modern, 2019. ISBN 978-84-482-6416-1.
* ↑ InfoENPUNTO. «La instalación ‘Fun House’ de Richard Hamilton en el hall del IVAM» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-11-17. [Consulta: 17 novembre 2021].
* ↑ «El IVAM exhibe la Fun House de Richard Hamilton» (en espanyol europeu). [Consulta: 17 novembre 2021].
# Freeport (Ohio)

Freeport és una vila dels Estats Units a l'estat d'Ohio. Segons el cens del 2000 tenia 398 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Freeport tenia 398 habitants, 170 habitatges, i 99 famílies. La densitat de població era de 256,1 habitants/km².
Dels 170 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,1% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 41,2% no eren unitats familiars. En el 35,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,6% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 27,9% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.558 $ i la renda mediana per família de 35.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.667 $ mentre que les dones 14.000 $. La renda per capita de la població era de 15.877 $. Aproximadament l'11,5% de les famílies i el 19,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Freeport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Freeport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# APC

APC té els següents significats:
* APC (gen), gen humà classificat com a gen supressor de tumors.
* APC (proteïna), proteïna humana crítica pel càncer.
* APC (en anglès, Antigen Presenting Cell): Cèl·lula presentadora d'antigen.
* APC (en anglès, Armoured Personnel Carrier): Transport blindat de personal, tipus de transport militar.
* Alternativa Popular Canària, partit nacionalista canari d'esquerres format el 2002 i integrant del MLNC
* Alternativa Progressista de Cullera, partit polític local del municipi de Cullera (Ribera Baixa), integrat en la Coalició Compromís.
* APC (en anglès, Article processing charge): cost de publicació d'article
# Top-posting

El top-posting és el costum de respondre els correus electrònics i altres missatges escrivint en línies per sobre del missatge original.
És considerat indesitjable en moltes definicions de la netiqueta, ja que contradiu l'ordre convencional d'escriptura que va de la part superior de la pantalla cap a la inferior. A continuació es mostra un exemple del resultat d'aquesta pràctica:
L'ordre correcte d'aquesta discussió seria:
Molts usuaris, principalment en el correu privat i empresarial, fan top-posting a causa de la configuració predeterminada dels correus dels seus clients, com pel fet que la nova informació és visible sense necessitat de visualitzar el missatge complet.
Aquesta pràctica és vàlida si la conversa és entre dues persones i el que hi ha referenciat ha estat escrit pel receptor, en aquest cas és només una referència (que es pot ometre) a alguna cosa que el receptor va escriure en el seu moment.
D'altra banda, a les llistes de correus s'ha d'evitar aquest costum. És preferible intentar respondre entre línies una a una les preguntes o comentaris, o bé, sota el text referenciat, tal com es fa a l'exemple de més amunt. A més a més, és convenient eliminar les línies que ja no són útils, i deixar únicament el text que ajudi a reprendre el tema del fil.
# Abila

«Abila» té aquests significats:
* Raphana, antiga ciutat localitzada en el que avui dia és Jordània
* Abila, ciutat de la Mauretània, identificada amb Ceuta; la muntanya més tard anomenada Musa, a l'oest de la ciutat, era considerada una de les columnes d'Hèrcules.
Viccionari
# Abilene (Kansas)

Abilene és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 6.543 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Abilene tenia 6.543 habitants, 2.836 habitatges, i 1.772 famílies. La densitat de població era de 611,7 habitants per km².
Dels 2.836 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,5% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 34,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.778 $ i la renda mediana per família de 46.052 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.971 $ mentre que les dones 17.361 $. La renda per capita de la població era de 17.356 $. Entorn del 4,8% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Abilene». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Abilene». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Vícar

Vícar és una localitat de la província d'Almeria. L'any 2006 tenia 20.220 habitants. La seva extensió superficial és de 64 km² i té una densitat de 313,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 36° 60′ N, 1° 2′ O. Està situada a una altitud de 287 metres i a 20 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.
# Dret de presentació

El Dret de presentació era una prerrogativa reial concedida pel Papa a certes monarquies europees de l'Antic Règim; sent el més destacat el cas dels Reis Catòlics i els seus hereus en la Monarquia Hispànica.
Per aquest dret, encara que nominalment segueixi sent la Santa Seu la que nomena als bisbes, són els reis els que controlen la seva designació, doncs els donava el dret a presentar una terna amb els candidats "idonis" segons el parer de la Corona perquè el Papa seleccionés d'entre ells a qui havia d'ocupar la seu vacant.
De forma molt més intensa, el patronat reial indià atorgava a la Corona Espanyola el poder de controlar els nomenaments, no només dels bisbes, sinó de tots els càrrecs o dignidats eclesiàstiques (rectors, canonges, etc.) Es presentaven ternes elaborades pel Reial i Suprem Consell d'Índies quan quedava vacant un càrrec en el Nou Món, en el cas dels bisbes; o bé els representants del rei a Amèrica (habitualment els virreis) presentaven els candidats al bisbe perquè aquest procedeixi al nomenament, en el cas dels rectors o dels membres del cabildo catedralici de cada diòcesi. De manera tal, que la carrera de tots els eclesiàstics indians va quedar, en gran manera, en mans de la Corona.
Al començament del segle xix, la independència hispanoamericana va conduir a cadascuna de les noves nacions a reclamar per a si les prerrogatives del Concordat, i amb el temps, a diferents fórmules de relació Església-Estat.
El patronat va continuar vigent a Espanya malgrat la Revolució Liberal, i es va garantir pel Concordat de 1851. El papat, davant la política anticlerical de la Segona República, el va donar per derogat; però després de la Guerra Civil va tornar a reconèixer el dret de presentació de bisbes al seu vencedor Francisco Franco, malgrat no ser rei sinó Cap de l'Estat. El seu règim va ser, en els primers decennis (el denominat nacionalcatolicisme), fortament recolzat per l'Església Catòlica, que ho considerava un salvador providencial de la persecució religiosa durant la Guerra Civil Espanyola, i a aquesta, una nova Croada. A partir del Concili Vaticà II es va produir un evident distanciament entre l'Església i el règim de Franco, que va arribar a amenaçar amb l'expulsió a un bisbe (Antonio Añoveros Ataún).
Des de 1975, el titular del dret va passar a ser, ja com a rei, Joan Carles I; però no va arribar a utilitzar-ho. La Constitució Espanyola de 1978 considera a l'estat com aconfessional i el nou Concordat, o acords de 1979, ja no recull aquesta prerrogativa.

## Vegeu també

* Regalisme

## Bibliografia

* Bravo Lira, Bernardino (1993) Historia de las instituciones políticas en Chile e Hispanoamérica. Segunda Edición; Editorial Andrés Bello, Santiago de Chile ISBN 956-13-1086-4
# Canal de Montech

El canal de Montech (o canal de l'embranchement de Montauban del canal lateral de la Garona) és un canal francès que uneix el riu Tarn al Canal lateral de la Garona.

## Geografia

Situat al departament del Tarn-et-Garonne a la regió de Migdia-Pirineus. Té un recorregut d'11 quilòmetres i uneix Montech i Montauban.
Llista de les 10 rescloses :
| Km acumulats | Número de la resclosa | Nom de la resclosa | Caiguda | Tipus | Distància amb la resclosa següent |
| 0 | 1 bis. | Noalhac | 2,61 m | Simple | 4477 m |
| 4,477 | 2 bis. | Lamothe | 2,71 m | Simple | 223 m |
| 4,700 | 3 bis. | Fisset | 2,55 m | Simple | 300 m |
| 5,000 | 4 bis. | Brétoille | 2,58 m | Simple | 1000 m |
| 6,000 | 5 bis. | Mortarieu | 2,61 m | Simple | 350 m |
| 6,350 | 6 bis. | La Terrasse | 2,57 m | Simple | 350 m |
| 6,700 | 7 bis. | Rabastens | 2,80 m | Simple | 200 m |
| 6,900 | 8 bis. | Verlhaguet | 3,07 m | Simple | 2000 m |
| 8,900 | 9 bis. | Bordebasse | 1,65 m | Simple | 1,300 m |
| 10,200 | 10-11 bis. | Montauban | Segons el nivell del riu Tarn | Doble | 300 m |

## Història

Es va construir al mateix temps que el Canal lateral de la Garona, del qual és una branca per arribar fins a Montauban i el riu Tarn, que a l'època era navegable, d'aquí al segon nom, el canal de l'embranchement de Montauban
Va ser tancat el 1990 a la navegació per tal de renovar-lo completament, totes les rescloses van ser automatitzades. Es va reobrir el 2003 i va permetre de nou unir el Tarn i Montauban amb el Canal de la Garona.

## Port Canal : a Montauban

* El bloqueig a la Tarn.
* Capitania
* 'Port Canal' a Montauban

## Referències

* ↑ «Revue Fluvial voies navigables sud Canal de Montech». [Consulta: 30 desembre 2017].

## Enllaços externs

* ANPEI Arxivat 2009-07-26 a Wayback Machine. Associació Nacional de Vacances en Aigües Interiors.