OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ariella Azoulay

Ariella Azoulay (Tel-Aviv, 1962) és professora de cultura visual i fotografia a la Universitat de Tel-Aviv d'Israel. Prèviament va treballar al Programa d'Hermenèutica i Estudis Culturals de la Universitat de Bar-Ilan entre 1999 i 2010, abans de ser professora visitant a les universitats de Connecticut, Durham i Brown.
És autora de nombroses publicacions en hebreu i en anglès, com Death's Showcase: The Power of Image in Contemporary Democracy (MIT Press, 2001, guanyador de l'Infitiny Award for Writing de l'International Center for Photography), Once Upon A Time: Photography Following Walter Benjamin (Bar-Ilan University Press, 2006) i The Civil Contract of Photography (MIT Press, 2008), que examina la relació entre fotografia i ciutadania i la responsabilitat civil de l'espectador en contextos de desastres. També ha comissariat exposicions i ha escrit i dirigit obres audiovisuals.

## Publicacions

Títols traduïts a l'anglès:
* Death's Showcase: the power of image in contemporary democracy, 2001
* The Civil Contract of Photography, Zone Books, 2008
* From Palestine to Israel: A Photographic Record of Destruction and State Formation, 1947-1950, Pluto Press, 2011
* Civil Imagination: The Political Ontology of Photography, 2011
* (amb Adi Ophir) This Regime Which Is Not One: Occupation and Democracy between the Sea and The River (1967 -), Stanford University Press, 2011
* (amb Adi Ophir) The One-State Condition: Occupation and Democracy in Israel/Palestine, Stanford University Press.

### Filmografia

* The Food Chain, 2010. Part 1, Part 2
* The Angel of History. (Excerpts here and here)
* Civil Alliance, 2012

## Referències

* ↑ «Ariella Azoulay». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 abril 2016].
* ↑ «Biografia al web del MACBA». Arxivat de l'original el 2013-10-20. [Consulta: 18 novembre 2012].
* ↑ Or Kashti, Bar-Ilan lecturer reportedly denied tenure due to views, Ha'aretz, 24 setembre 2010; Neve Gordan, Untenurable: The Firing of Ariella Azoulay Arxivat 2010-10-22 a Wayback Machine., Palestine Chronicle, 5 octubre 2010; Or Kashti, Top Israeli professors charge Bar-Ilan University with political persecution, Ha'aretz, 3 març 2011

## Enllaços externs

* Conferència, en anglès, titulada 'Saqueig, destrucció, fotografia i museus. Els orígens imperialistes de la democràcia', a càrrec d'Ariella Azoulay | Fundació Antoni Tàpies, Barcelona, 2019
# Aulopareia unicolor

Aulopareia unicolor és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina, Tailàndia i les Illes de la Sonda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith, H. M., 1945. The fresh-water fishes of Siam, or Thailand. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 188: i-xi + 1-622, Pls. 1-9.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12: i-xxiv + 1-507 + 1 p., Pls. 344-368.
* 1 2 3 4 «Aulopareia unicolor» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Koumans, F.P., 1953. Gobioidea. A: M. Weber i L. de Beaufort (eds.) Fishes of the Indo-Australian Archipelago, Vol. 10. E.J. Brill, Leiden. 423 p.
* ↑ Ni, I.-H. i K.-Y. Kwok, 1999 Marine fish fauna in Hong Kong waters. Zool. Stud. 38(2):130-152.
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, 265 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ă

Ă (majúscula) o ă (minúscula), normalment esmentada en anglès com a A- breu, és una lletra que s'utilitza en les ortografies estàndard de romanesa i vietnamita. En romanès, s'utilitza per representar la vocal central no arrodonida, mentre que en vietnamita representa el so curt a. És la segona lletra de l'alfabet romanès, vietnamita i de Malàisia anteriors a 1972, després de l'A.
Ă/ă també s'utilitza en diversos idiomes per a la transliteració de la lletra búlgara Ъ/ъ.

## Romanès

El so representat en romanès per ă és una vocal mig-central /ə/, és a dir, una vocal neutra semblant a la que fem servir en català. A diferència de l'anglès, el català i el francès, però com en indonesi utilitzant la ā en comptes de ă, en búlgar, albanès i afrikàans, la vocal es pot accentuar.
Hi ha paraules en què és l'única vocal, com ara măr /mər/ ("poma") o văd /vəd/ ("veig"). A més, algunes paraules que també contenen altres vocals poden tenir l'accent a ă com cărțile /ˈkərt͡sile/ ("els llibres") i odăi /oˈdəj/ ("habitacions").

## Vietnamita

Ă és la segona lletra de l'alfabet vietnamita i representa /a/ en la fonologia vietnamita. Com que el vietnamita és una llengua tonal, aquesta lletra pot tenir qualsevol dels 5 símbols tonals a sobre o a sota (o fins i tot cap accent, ja que el primer to vietnamita s'identifica per la manca d'accents).
* Ằ ằ
* Ắ ắ
* Ẳ ẳ
* Ẵ ẵ
* Ặ ặ

## Malai

El so representat a l'ortografia malàisia anterior a 1972 per ă és una vocal. Va ocórrer a la síl·laba final de la paraula arrel com ara lamă /lamə/ ("llarg", "vell"), mată /matə/ ("ull") i sană /sanə/ ("allà"). La lletra va ser substituïda l'any 1972 per una a la New Rumi Spelling.

## Khmer

Ă o ă s'utilitzen a la romanització Khmer, per exemple, Preăh Réachéanachak Kămpŭchéa (Regne de Cambodja).

## Respelling de pronunciació per a anglès

En alguns sistemes de pronunciació per a l'anglès, inclosa la notació del diccionari del patrimoni americà, ă representa el so A curt /æ/.

## Vegeu també

* Breu

## Referències

* ↑ Marinella Lörinczi Angioni, "Coscienza nazionale romanza e ortografia: il romeno tra alfabeto cirillico e alfabeto latino ", La Ricerca Folklorica, No. 5, La scrittura: funzioni e ideologie. (Apr., 1982), pp. 75–85.
* ↑ Popescu, Ștefania. Gramatica practică a limbii române, cu o culegere de exerciții. Ed. a 9-a. București: Editura Tedit Fzh, 2001. ISBN 973-8007-00-3.
# Ċensu Tabone

Vincent "Ċensu" Tabone (30 de març de 1913 - 14 de març de 2012) va ser president de Malta entre 1989 i 1994. Va servir com a ministre del treball durant l'administració de Borg Olivier en els anys 1960, i com a ministre de les relacions exteriors el 1987, durant el govern de Edward Fenech Adami. Pare de vuit fills, va morir el 14 de març de 2012 als 98 anys.

## Referències

* 1 2 3 «'Gentleman, statesman' Censu Tabone passes away' - Maltatoday». Arxivat de l'original el 2012-08-15. [Consulta: 14 setembre 2012].
# Antonio Garrido Correas

Antonio Garrido Correas (Peraleda de la Mata, Espanya, 1964), és poeta, traductor i treballa en la creació pictòrica amb elements de la terra (pintura tel·lúrica).
Va fer la traducció del llibre El Petit Príncep d'Antoine de Saint-Exupéry a l'extremeny en 1999, sota el títol El Prencipinu. Va ser coordinador de la traducció i edició de la mateixa obra a la Fala de Xálima: "U/O pequenu príncipi".
Un dels seus poemes, Tengu un osinu de peluchi, figura en Iberia Polyglotta d'Hans-Ingo Radatz e A Torrent-Lenzen, com a mostra textual de l'extremeny. Antonio ha participat a diversos congressos fent les seves ponències sempre en extremeny.

## Referències

* ↑ «El principito - El Prencipinu en dialecto extremeño traducido por Antonio Garrido Correas», 15-05-2016. [Consulta: 28 febrer 2017].
* ↑ «La conciencia lingüística de los hablantes extremeños». Cervantes Virtual.

## Bibliografia

* La. de Saint-Exupéry, Ell Prencipinu, trad. Antonio Garrido Corretges, Mèrida, Carisma Llibres, 1999.
* H. Radatz, La. Torrent-Lenzen, Iberia polyglotta, Lenzen, 2006.
# Hisashi Kato

Hisashi Kato (Rifu, Prefectura de Miyagi, Japó, 24 d'abril de 1956) és un exfutbolista i entrenador japonès.

## Selecció japonesa

Hisashi Kato va disputar 61 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Hisashi Kimura

    En aquest nom japonès, el cognom és Kimura.
Hisashi Kimura (japonès: 木村栄) (Kanazawa, 10 de setembre de 1870 - Setagaya, 26 de setembre de 1943) va ser un astrònom japonès.
Va dedicar la seva carrera a l'estudi i mesurament de la variació en latitud deguda al Moviment de Chandler. Va ser director de l'Observatori Internacional de la Latitud en Mizusawa (Japó).
Va rebre la Medalla d'or de la Reial Societat Astronòmica en 1936 i va ser una de les primeres persones a rebre l'Ordre de la Cultura del Japó, que va començar a atorgar-se en 1937

## Eponimia

* El cràter lunar Kimura i l'asteroide (6233) Kimura reben els seus noms en el seu honor.

## Enllaços externs

* (en anglés) Concessió de la Medalla d'Or de la Reial Societat Astronòmica
* (en anglès) Obituari
* (en anglès) Kimura, Hisashi | Retrats de figures històriques modernes del Japó (Biblioteca Nacional de la Dieta)
# Austrodanthonia

Austrodanthonia és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
De vegades s'inclou al gènere Rytidosperma.

## Taxonomia

* Austrodanthonia acerosa (Vickery) H.P. Linder
* Austrodanthonia alpicola (Vickery) H.P. Linder
* Austrodanthonia auriculata (J.M. Black) H.P. Linder
* Austrodanthonia biannularis (Zotov) H.P. Linder
* Austrodanthonia bipartita (Link) H.P. Linder
* Austrodanthonia bonthainica (Jansen) H.P. Linder
* Austrodanthonia caespitosa (Gaudich.) H.P. Linder
* Austrodanthonia carphoides (F. Muell. ex Benth.) H.P. Linder
* Austrodanthonia clavata (Zotov) H.P. Linder
* Austrodanthonia diemenica (D.I. Morris) H.P. Linder
* Austrodanthonia duttoniana (Cashmore) H.P. Linder
* Austrodanthonia eriantha (Lindl.) H.P. Linder
* Austrodanthonia fulva (Vickery) H.P. Linder
* Austrodanthonia geniculata (J.M. Black) H.P. Linder
* Austrodanthonia induta (Vickery) H.P. Linder
* Austrodanthonia laevis (Vickery) H.P. Linder
* Austrodanthonia mera (Connor i Edgar) H.P. Linder
* Austrodanthonia monticola (Vickery) H.P. Linder
* Austrodanthonia occidentalis (Vickery) H.P. Linder
* Austrodanthonia oreophila (H.P. Linder i N.G. Walsh) H.P. Linder
* Austrodanthonia penicillata (Labill.) H.P. Linder
* Austrodanthonia pilosa(R. Br.) H.P. Linder
* Austrodanthonia popinensis (D.I. Morris) H.P. Linder
* Austrodanthonia procera (Vickery) S.W.L. Jacobs
* Austrodanthonia racemosa (R. Br.) H.P. Linder
** Austrodanthonia racemosa var. obtusata (F. Muell. ex Benth.) H.P. Linder
** Austrodanthonia racemosa var. racemosa
* Austrodanthonia remota (D.I. Morris) H.P. Linder
* Austrodanthonia richardsonii (Cashmore) H.P. Linder
* Austrodanthonia setacea (R. Br.) H.P. Linder
* Austrodanthonia tenuior (Steud.) H.P. Linder

## Referències

* ↑ «Germplasm Resources Information Network, consultada 22.06.08». Arxivat de l'original el 2008-10-11. [Consulta: 22 juny 2008].
# Heinz Mügge

Heinz Mügge (Stade, juny de 1939) és un activista del baix alemany i alcalde honorari de Düünbeudel, a l'economia de la qual ha contribuït honorablement.
Al principi, va treballar un temps com a mànager de màrqueting de l'Estadi Kreissparkasse. A més a més, va ser el cofundador de Vereen el 2002. Actualment, presideix De Plattdüütschen.
Va ser membre del Consell Municipal de Düünbeudel del setembre de 1964 al novembre de 2016. També va participar en la Unió Demòcrata Cristiana d'Alemanya del 1r de juliol de 1972 fins al 31 de desembre de 2013. Més tard, el 28 de setembre de 2014, va rebre la Medalla d'Or de l'Associació de Ciutats i Municipis de la Baixa Saxònia, i el 31 de gener de 2017 la Creu del Mèrit i la Banda de l'Ordre del Mèrit de la República Federal d'Alemanya.
Mügge viu a Düünbeudel amb la seva dona, l'escriptora Magda Mügge, i llurs quatre fills.

## Referències

* ↑ Penz, Thorsten. «Bundesverdienstkreuz für Heinz Mügge aus Düdenbüttel» (en alemany). Kreiszeitung Wochenblatt, 02-02-2017. [Consulta: 21 juliol 2022].
* ↑ «Heinz Mügge und sein Düdenbüttel» (en alemany). Tageblatt, 25-07-2021. [Consulta: 28 juny 2022].
* ↑ «Heinz Mügge erhält Verdienstkreuz in Düdenbüttel» (en alemany). Tageblatt. [Consulta: 28 juny 2022].
# Haucourt (Oise)

Haucourt és un municipi francès, situat al departament de l'Oise i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 141 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Haucourt era de 141 persones. Hi havia 48 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 homes vivint sols), 12 parelles sense fills, 24 parelles amb fills i 8 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 51 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 51 habitatges eren cases. Dels 47 habitatges principals, 45 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 6 en tenien tres, 12 en tenien quatre i 27 en tenien cinc o més. 39 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 11 habitatges hi havia un automòbil i a 34 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Haucourt el 2009. :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 4 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 12 | 50 a 54 | 12 |
| 8 | 45 a 49 | 0 |
| 12 | 40 a 44 | 8 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 4 |
| 8 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 4 |
| 4 | 15 a 19 | 4 |
| 12 | 10 a 14 | 4 |
| 0 | 5 a 9 | 8 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 101 persones, 76 eren actives i 25 eren inactives. De les 76 persones actives 74 estaven ocupades (37 homes i 37 dones) i 2 estaven aturades (1 home i 1 dona). De les 25 persones inactives 10 estaven jubilades, 9 estaven estudiant i 6 estaven classificades com a «altres inactius».

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Haucourt a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Haucourt a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Hemitriakis complicofasciata

L'Hemitriakis complicofasciata és una espècie de elasmobranqui carcarriniforme de la família Triakidae.

## Referències

* ↑ FishBase (en inglés)
* Compagno, Donant, & Fowler, Sharks of the World, Princeton University Press, New Jersey 2005 ISBN 0-691-12072-2
# Hirogen

Els hirògens són una civilització humanoide en l'univers de ficció de Star Trek. Apareixen sovint a la trama de Star Trek: Voyager, ho fan nou vegades des de la temporada 4 a la temporada 7.
Interpretats com una amenaça significativa per a la tripulació de la USS Voyager, els hirògens són una antiga espècie dominant a la regió, recorrent grans distàncies a la recerca d'una presa digna. Si bé es tracta d'una antiga raça, la seva tecnologia no és excessivament superior a la de la Voyager, encara que la seva tecnologia basada en les armes no estan familiaritzada amb la Flota Estel·lar.

## Característiques

Els hirògens són representats com una espècie impulsada per la caça, on els seus premis són els trofeus derivats dels cadàvers de les seves preses. Com a tals, no s'atribueixen un planeta d'origen, i la seva societat és aparentment espacial organitzat al voltant de nòmades grups de caça o tribus. El contacte es manté al llarg de grans distàncies entre les tribus per una antiga xarxa de comunicacions. La cacera ritual es veu reforçada a través de la representació de l'aplicació de pintura a l'armadura abans d'una cacera. Els hirògens són molt més alts que els éssers humans, en general més de dos metres en la grandària i tenen una constitució muscular preparada pel combat es solen mostrar amb blindatges i màsqueres.

## Enllaços externs

* Web oficial - Hirogen Arxivat 2009-09-29 a Wayback Machine.(anglès)
# Hidroplumboelsmoreïta

La hidroplumboelsmoreïta és un mineral de la classe dels òxids. Fins a l'any 2021 era coneguda com jixianita, rebent el nom de la seva localitat tipus: Ji Xian, a la Xina.

## Característiques

La hidroplumboelsmoreïta és un òxid de fórmula química (Pb,□)₂(W,Fe$^{3+}$)₂O₆(H₂O) (quan era coneguda com jixianita la seva fórmula era Pb(W,Fe$^{3+}$)₂(O,OH)₇). Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, tot i que el seu estat és qüestionat. Cristal·litza en el sistema isomètric. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hidroplumboelsmoreïta pertany a «04.DH: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations grans (+- mida mitjana); plans que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: brannerita, ortobrannerita, thorutita, kassita, lucasita-(Ce), bariomicrolita, bariopiroclor, betafita, bismutomicrolita, calciobetafita, ceriopiroclor, cesstibtantita, hidropiroclor, natrobistantita, plumbopiroclor, plumbomicrolita, plumbobetafita, estibiomicrolita, estronciopiroclor, estanomicrolita, estibiobetafita, uranpiroclor, itrobetafita, itropiroclor, fluornatromicrolita, bismutopiroclor, hidroquenoelsmoreïta, bismutostibiconita, oxiplumboromeïta, monimolita, cuproromeïta, stetefeldtita, estibiconita, rosiaïta, zirconolita, liandratita, petscheckita, ingersonita i pittongita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Yanhe, al comtat de Ji de la municipalitat de Tianjin, a la Xina. També ha estat descrita a França, Alemanya, Rússia i els Estats Units.

## Referències

* ↑ «Jixianite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 20 abril 2017].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 61». Mineralogical Magazine, 85, 01-06-2021, pàg. 459–463 [Consulta: 30 juny 2021].
# Ňagov

Ňagov és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1557.
# Hiroshi Kanazawa

Hiroshi Kanazawa, és un exfutbolista japonès.

## Selecció japonesa

Hiroshi Kanazawa va disputar 2 partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* Japan National Football Team Database
# Hiroshi Ishiguro

Hiroshi Ishiguro (japonès: 石黒浩 Ishiguro Hiroshi; Prefectura de Shiga, 23 d'octubre de 1963) és director del Laboratori de Robòtica Intel·ligent, que forma part del Departament d'Innovació en Sistemes de la Facultat de Ciències de l'Enginyeria de la Universitat d'Osaka, al Japó. Un desenvolupament notable del seu laboratori és l'Acrtroid, un robot humanoide amb aparença real i un comportament visible, en què destaquen els moviments facials.

## Trajectòria

En el desenvolupament de robots, Ishiguro es va centrar en la creació d'un robot que fos el més semblant possible a un ésser humà viu. A la inauguració del juliol de 2005 de la rèplica de l'androide femení o gynoid Q1Expo va dir: "Abans he desenvolupat molts robots, però aviat em vaig adonar de la importància de la seva aparença. Un aspecte semblant a l'home fa que el robot tingui una forta sensació de presència. Aquest robot pot pot interactuar amb la gent. Pot respondre a persones que el toquen. És molt satisfactori, encara que, òbviament, encara tenim un llarg camí per recórrer". En la seva opinió, serà possible construir un androide que no es pugui distingir d'un humà, almenys durant una breu trobada.
Va fer un androide que se li assembla, anomenat Geminoid. El Geminoid va ser un dels robots fets per James May en el seu documental sobre l'home-màquina de la BBC2 del 5 d'octubre de 2008, a la sèrie de grans idees de maig. També va presentar un robot de telecomunicacions anomenat Telenoid R1 . Hiroshi també utilitza l'androide per ensenyar les seves classes a la Universitat d'Osaka del Japó i li agrada espantar als seus alumnes fent que Geminoid faci moviments similars a l'ésser humà com ara parpellejar, "respirar" i inquietant-se amb les mans. El 2011 fou considerat com un dels 15 científics asiàtics que ha de ser consultat per l'Asian Scientist Magazine. El 2018, Ishiguro va ser entrevistat interactuant amb un dels seus robots per al documental sobre intel·ligència artificial anomenat Confieu en aquest equip? .

## Referències

* ↑ Whitehouse, David. «Japanese develop 'female' android». BBC News, 27-07-2005.
* ↑ «The Ultimate List Of 15 Asian Scientists To Watch – Hiroshi Ishiguro». , 15-05-2011 [Consulta: 6 juny 2011].
# Arnold Kegel

Arnold Henry Kegel /ˈkeɪɡəl/ (Lansing (Iowa), febrer de 1894 - ?, 1 de març de 1972) fou un ginecòleg que va inventar el perinòmetre Kegel i els exercicis de Kegel destinats a enfortir els músculs del sòl pelvià. Actualment, els exercicis de sòl pelvià són àmpliament considerats com a tractament de primera línia per a la incontinència urinària, i el prolapse genital femení, amb proves que recolzen el seu ús a partir de revisions sistemàtiques d'assaigs aleatoris a la Biblioteca Cochrane, entre d'altres. Kegel va publicar les seves primeres idees el 1948. Va ser professor adjunt de Ginecologia a la Keck School of Medicine de la USC.

## Vegeu també

* Exercicis de Kegel

## Referències

* ↑ Dumoulin, C; Hay-Smith, J «Pelvic floor muscle training versus no treatment, or inactive control treatments, for urinary incontinence in women.». The Cochrane database of systematic reviews, 1, 20-01-2010, pàg. CD005654. DOI: 10.1002/14651858.CD005654.pub2. PMID: 20091581.
* ↑ Hagen, S; Stark, D «Conservative prevention and management of pelvic organ prolapse in women.». The Cochrane database of systematic reviews, 12, 07-12-2011, pàg. CD003882. DOI: 10.1002/14651858.CD003882.pub4. PMID: 22161382.
* ↑ Kegel AH «The nonsurgical treatment of genital relaxation; use of the perineometer as an aid in restoring anatomic and functional structure». Ann West Med Surg, 2, 5, 1948, pàg. 213–6. PMID: 18860416.
* ↑ «Do the Kegel - Dr Arnold Kegel». Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2010. [Consulta: 11 octubre 2010].