OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torneig de les Cinc Nacions 1970

El Torneig de les Sis Nacions de 1970 fou la 41a edició en el format de cinc nacions i la 76a tenint en compte les edicions del Home Nations Championship. Fou el darrer torneig, abans de la introducció de la normativa que donava 4 punts per cada assaig. Deu partits es van jugar entre el 10 de gener i el 16 d'abril. Gal·les i França compartirien el títol, el que seria l'avantsala de l'època gloriosa dels diables vermells. De les competicions d'illes britàniques, tan sols Escòcia s'enduria la Calcuta Cup.

## Classificació

| Posició | Nació | Partits | Partits | Partits | Partits | Punts | Punts | Punts | Taula de punts |
| Posició | Nació | Jugats | Guanyats | Empatats | Perduts | A Favor | En contra | Diferència | Taula de punts |
| 1 | França | 4 | 3 | 0 | 1 | 60 | 33 | +27 | 6 |
| 1 | Gal·les | 4 | 3 | 0 | 1 | 46 | 42 | +4 | 6 |
| 3 | Irlanda | 4 | 2 | 0 | 2 | 33 | 28 | +5 | 4 |
| 4 | Escòcia | 4 | 1 | 0 | 3 | 43 | 50 | −7 | 2 |
| 4 | Anglaterra | 4 | 1 | 0 | 3 | 40 | 69 | −19 | 2 |

## Resultats

| Escòcia | 9–11 | França | 10 de gener de 1970 - Murrayfield, Edimburg Assistència: 40.000 espectadors Àrbitre: G Lamb (Anglaterra) |
| França | 8–0 | Irlanda | 24 de gener de 1970 - Stade Olympique Yves-du-Manoir, Colombes Assistència: 35.915 espectadors Àrbitre: R Johnson (Anglaterra) |
| Gal·les | 18–9 | Escòcia | 7 de febrer de 1970 - National Stadium, Cardiff Assistència: 40.000 espectadors Àrbitre: D D'Arcy (Irlanda) |
| Anglaterra | 9–3 | Irlanda | 14 de febrer de 1970 - Twickenham, Londres Assistència: 65.000 espectadors Àrbitre: A Lewis (Gal·les) |
| Anglaterra | 13–17 | Gal·les | 28 de febrer de 1970 - Twickenham, Londres Assistència: 70.000 espectadors Àrbitre: R Calmet (França) |
| Irlanda | 16–11 | Escòcia | 28 de febrer de 1970 - Lansdowne Road, Dublín Assistència: 40.000 espectadors Àrbitre: C Durand (França) |
| Irlanda | 14–0 | Gal·les | 14 de març de 1970 - Lansdowne Road, Dublín Assistència: 40.000 espectadors Àrbitre: G Lamb (Anglaterra) |
| Escòcia | 14–5 | Anglaterra | 21 de març de 1970 - Murrayfield, Edimburg Assistència: 50.000 espectadors Àrbitre: M Joseph (Gal·les) |
| Gal·les | 11–6 | França | 4 d'abril de 1970 - National Stadium, Cardiff Assistència: 52.000 espectadors Àrbitre: K Kelleher (Irlanda) |
| França | 35–13 | Anglaterra | 18 d'abril de 1970 - Stade Olympique Yves-du-Manoir, Colombes Assistència: 34.079 espectadors Àrbitre: K Jones (Gal·les) |

## Referències

* ↑ «Six Nations roll of honour» (en anglès). Londres: British Broadcasting Corporation. [Consulta: 20 març 2015].
* ↑ Bronderson, Ian. The Five Nations/Six Nations 1970-2009: A Complete Record (en anglès). Parkbench Publications, 2009. ISBN 9780956272515 [Consulta: 20 juliol 2015].
# Wen Jia

Wen Jia (en xinès: 文嘉; en pinyin: Wénjiā), conegut també com a Xiu Cheng i Wen Shui, fou un pintor i poeta xinès que va viure sota la dinastia Ming. No se sap la data exacta del seu naixement de Wen que seria vers l'any 1501. Va morir el 1583. Era originari de la província de Jiangsu. La seva família comptava amb diversos pintors (el seu pare era Wen Zhengming, el seu germà, Wen Peng i Wen Boren, el seu cosí).
Va ser un destacat pintor de paisatges i flors que no a arribar al nivell artístic del seu pare. Va ser mestre en una escola i la seva dedicació com a pintor va ser tardana. Les seves obres es troben al Metropolitan Museum of Art de Nova York, al Museu d'Art d'Osaka, al Museu Guimet de París, al Museu Nacional del Palau de Taipei, al Museu del Palau de Pequín i al Museu de Xangai.

## Bibliografia

* The Arts of China de Michael Sullivan, University of California Press. Pàg. 224
* Chinese Landscape Painting as Western Art History de James Elkins. Hong Kong University Press. Pàg. 37
* Dictionnaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs (Dictionnaire Bénézit) d'Emmanuel Béneézit. ISBN 2700030249.

## Referències i enllaços externs

* http://www.china-on-site.com/pages/painter/1068.php Arxivat 2014-10-08 a Wayback Machine.
Per a la redacció d'aquest article s'han fet servir informacions dels articles en llengua anglesa i francesa de la Wikipedia dedicats a aquest artista.
# Quilmes Rock 2008

El Quilmes Rock 2008 és un festival de música desenvolupat a Buenos Aires, Argentina en 4 jornades en els dies 30 de març i 4, 5 i 6 d'abril de 2008, a l'estadi de River Plate. El festival va comptar amb la presència de bandes internacionals de la talla d'Ozzy Osbourne, Korn, i Lenny Kravitz.

## Dia 1 (30 de març)

* Ozzy Osbourne
* Korn
* Rata Blanca
* Black Label Society
* Carajo

## Dia 2 (4 d'abril)

* Bersuit
* La Vela Puerca
* Intoxicados
* Mancha de Rolando
* Marea

## Dia 3 (5 d'abril)

* Los Piojos
* Las Pelotas
* No Te Va Gustar
* Los Ratones Paranoicos
* Guasones

## Dia 4 (6 d'abril)

* Divididos
* Catupecu Machu
* Black Rebel Motorcycle Club
* Massacre
* The Pinker Tones
* Estelares

## Referències

* ↑ «Quilmes Rock 2008». Arxivat de l'original el 2009-10-05. [Consulta: 31 desembre 2008].

## Vegeu també

* Quilmes Rock 2009

## Enllaços externs

* Lloc web de Quilmes Rock 2008
# Nicodamus (aranya)

* Per a altres significats, vegeu «Nicodamus».
Nicodamus és un gènere d'aranyes araneomorfes de la família dels nicodàmids (Nicodamidae). Fou descrit per primera vegada l'any 1887 per Eugène Simon. Són unes aranyes petites pròpies d'Austràlia. Reben el nom popular de red and black spiders (aranyes vermelles i negres).
Segons el World Spider Catalog, amb data de desembre de 2018, Nicodamus té reconegudes 2 espècies:
* Nicodamus mainae Harvey, 1995
* Nicodamus peregrinus (Walckenaer, 1841)

## Referències

* 1 2 3 (anglès) World Spider Catalog: Nicodamus Simon, 1887 en la família Nicodamidae +base de dades
* ↑ Simon, E. (1887d). Observation sur divers arachnides: synonymies et descriptions. Annales de la Société Entomologique de France (6) 7(Bull.): 158-159, 167, 175-176, 186-187, 193-195.
* ↑ «Nicodamus». Taxon: Genus Nicodamus Simon, 1887. The Taxonomicon. [Consulta: 14 octubre 2012].
* ↑ «Nicodamus spp.». Australian National Insect Collection. CSIRO, 19-09-2004. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 14 octubre 2012].
# Sant Martí de Brocà

Sant Martí de Brocà és una església del municipi de Guardiola de Berguedà (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Tot i que consta que era propietat del monestir de Sant Llorenç prop Bagà, originalment era l'església del castell de Brocà i després esdevingué parròquia. Fou consagrada el 1081. Fou reformada durant els segles xviii i xix.

## Descripció

Sant Martí de Brocà es troba acompanyada voltada de cases abandonades. És de nau única coberta amb volta de canó lleugerament apuntada i capçada per un absis semicircular. Posteriorment s'hi obriren dues capelles laterals que transformen la planta en creu llatina. L'absis presenta decoració de fris d'arcuacions cegues en sèries de dos entre unes fines lesenes molt curtes i dues finestres de doble esqueixada. La porta del mur de migdia va ser totalment transformada al segle xix. Sobre el mur de l'arc triomfal s'alça un petit campanar d'espadanya d'una obertura. La porta d'entrada es troba al mur sud.

## Referències

* ↑ «Sant Martí de Brocà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r desembre 2015].
* 1 2 Mestre i Godes, Jesús, Joan-Albert Adell. El Prepirineu. Barcelona: RACC, 1999, p. 62-63. ISBN 9788493054816.
# Zitti e buoni

Zitti e buoni (pronunciat; en català «Callats i bons») és una cançó del grup italià de rock Måneskin. Fou la cançó guanyadora del Festival de la Cançó d'Eurovisió del 2021 després d'haver estat triada al Festival de Sanremo per representar-hi Itàlia.

## Eurovisió 2021

La cançó va representar Itàlia al Festival de la Cançó d'Eurovisió del 2021, després que fos escollida al Festival de Sant Remo del mateix any. Com que Itàlia és membre del grup dels Big Five, la cançó va avançar automàticament a la final, que se celebrà el 22 de maig de 2021 al Rotterdam Ahoy de Rotterdam, Països Baixos. Algunes parts de la lletra de la cançó foren canviades entre el Festival de Sanremo i Eurovisió per ser malsonants (se n'eliminaren paraules originals com ara coglioni i cazzo). La cançó va guanyar el concurs amb un total de 524 punts. En l'actuació després de guanyar el concurs la banda va interpretar la versió sense censura de la cançó.

## Referències

* 1 2 «Måneskin will represent Italy at the Eurovision Song Contest» (en anglès). Eurovision Song Contest. EBU, 07-03-2021. [Consulta: 23 maig 2021].
* 1 2 «Itàlia guanya Eurovisió amb el rock del grup Maneskin, catapultat pel vot del públic . [Consulta: 23 maig 2021.]». 324, 23-05-2021 [Consulta: 23 maig 2021].
* 1 2 Assante, Ernesto «I Maneskin trionfano a Eurovision 2021» (en italià). La Repubblica, 23-05-2021 [Consulta: 23 maig 2021].
* ↑ Abbate, Mauro «Maneskin, ecco la versione di 'Zitti e buoni' per l’Eurovision: ecco cosa cambia» (en italià). Notizie Musica, 16-03-2021 [Consulta: 23 maig 2021].
# Wen Tong

    Avís: Tong Wen és un judoka.
Wen Tong (xinès: 文同; pinyin: Wén Tóng) també conegut com a Yuke i Jinjiang Daoren, fou un pintor, escriptor, poeta i cal·lígraf xinès que va viure sota la dinastia Song. Wen va néixer l'any 1018 (?) a Sitong (o Yanting segons altres fonts), província de Sichuan i va morir el 1079. Va ser funcionari de l'Administració imperial amb el grau “jinshi”. Va residir a Huzhou. En una època de la seva vida va tenir una salut delicada.
Va ser famós com a pintor de bambús amb tinta monocroma Fou un dels prototips dels denominats “pintors erudits” (shi ren hua) que realitzaven les seves obres de forma idealitzada sense motius econòmics. La seva habilitat artística era llegendària i s'ha dit que era capaç de pintar amb un pinzell a cada mà per pintar dos bambús a la vegada. Entre les seves obres destaquen (a part dels seus bambús): “Tardor a la vall” i “Arbres sense fulla i bambús a prop d'una roca” Hi ha pintures seves al Metropolitan Museum de Nova York, al Museu Nacional del Palau de Taipei i al Museu del Palau de Pequín.

## Referències

* ↑ http://arts.cultural-china.com/en/77Arts6622.html Arxivat 2013-11-03 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* China: Five Thousand Years of History & Civilization.City University of Hong Kong Press. 2007. ISBN 978-962-937-140-1 Pàg. 741
* The Art Book of Chinese Painting. Editorial Long River Press.
* Dictionnaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs (Dictionnaire Bénézit) d'Emmanuel Bénézit., ISBN 2700030249

## Enllaços externs

* http://www.chinaonlinemuseum.com/painting-bamboo-wen-tong.php
# Màslovo

«Màslovo» té aquests significats:

## Crimea

* Màslove (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Màslovo (Ivànovo), localitat de l'óblast d'Ivànovo, a Rússia
# Setge de Roses

Setge de Roses té aquests significats:
# Caranx caballus

Caranx caballus és un peix teleosti de la família dels caràngids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Pot arribar als 55 cm de llargària total i als 2.810 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes del Pacífic oriental (des de Califòrnia fins al Perú, incloent-hi el Golf de Califòrnia i les Illes Galápagos).

## Referències

* ↑ MarineSpecies.org (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Negreira

Negreira és un municipi de la província de la Corunya a Galícia. Pertany a la comarca d'A Barcala.
Limita amb els municipis d'Ames a l'est, al sud amb Brión, Noia i Outes, a l'oest amb Outes i Mazaricos, al nord amb A Baña i Santa Comba. Hi ha els monuments de Pazo de A Albariña i Pazo de O Cotón.
Conté les parròquies d'Alvite (San Tomé), Aro (San Vicenzo), Arzón (San Cristovo), Broño (San Martiño), Bugallido (San Pedro), Campelo (San Fins), Campolongo (Santa Cruz), Covas (Santa María), Gonte (San Pedro), Landeira (Santo Estevo), Liñaio (San Martiño), Logrosa (Santa Baia), Lueiro (Santa Baia), Negreira, A Pena (San Mamede), Portor (Santa María), Xallas (San Pedro), Zas (San Mamede),
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 5.847 | 6.958 | 8.440 | 7.771 | 6.497 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Galeria d'imatges

* Negreira
* Bosc de Negreira
* Pazo del Cotón, Negreira
* Parròquia de Portor
* Entrada a l'església parroquial
* Torre de l'església parroquial
* Detall de l'església
# Wen Yang

Wen Yang és el nom dels següents personatges:
* Wen Yang (Tres Regnes), general de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes
* Wen Yang (escaquista), jugador d'escacs xinès
* Wen Yong Yang, entrenador estatunidenc d'atletes
# Graham (Washington)

Graham és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 8.739 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Graham tenia 8.739 habitants, 2.989 habitatges, i 2.427 famílies. La densitat de població era de 157,5 habitants per km².
Dels 2.989 habitatges en un 42,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,8% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 18,8% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 32,5% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 6,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 52.824 $ i la renda mediana per família de 55.800 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.348 $ mentre que les dones 25.802 $. La renda per capita de la població era de 21.126 $. Aproximadament el 4,4% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Graham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Graham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Promare

Promare (プロメア, Puromea) és una pel·lícula japonesa d'anime coproduïda per Trigger i XFLAG, i dirigida per Hiroyuki Imaishi. Es va estrenar el 24 de maig del 2019 al Japó i el 23 d'octubre del 2020 doblada al català.

## Argument

Els Burnish són una raça de mutants capaços de controlar el foc, que fa 30 anys van devastar la meitat del planeta. Apareix un grup de mutants encara més agressius que només poden ser aturats per una brigada de bombers d'elit fundada per Kray Foresight, el governador de la República de Promepolis.

## Doblatge

| Personatge | Veu japonesa | Veu catalana |
| Galo Thymos | Kenichi Matsuyama | Albert Trifol |
| Lio Fotia | Taichi Saotome | Marc Gómez |
| Kray Foresight | Masato Sakai | Eduard Itchart |
| Vinny | Kendō Kobayashi | Marcel Navarro |
| Deus Prometh | Arata Furuta | Toni Molías |
| Aina Ardebit | Ayane Sakura | Isabel Valls |
| Remi Puguna | Hiroyuki Yoshino | Marcel Navarro |
| Varys Truss | Tetsu Inada | Ramon Canals |
| Lucia Fex | Mayumi Shintani | Núria Trifol |
| Ignis Ex | Rikiya Koyama | Mark Ullod |
| Heris Ardebit | Ami Koshimizu | Marta Moreno |
| Vulcan Haestus | Taiten Kusunoki | Francesc Belda |
| Gueira | Nobuyuki Hiyama | Ivan Cánovas |
| Meis | Katsuyuki Konishi | David Jenner |
| Biar Colossus | Ryōka Yuzuki | Joël Mulachs |
| Font: Anime News Network |||

## Recepció

Promare va ser la vuitena pel·lícula més vista al Japó el cap de setmana de l'estrena, i va recaptar 41,4 milions de iens els primers tres dies. La recaptació final al país d'origen fou de 1.500 milions de iens (uns 12,1 milions d'euros).
A Catalunya, la versió doblada al català es va estrenar en set sales de cinema, distribuïda per Selecta Visión.

## Referències

* ↑ «VÍDEO Les primeres imatges del nou anime en català, «Promare»». NacióDigital. [Consulta: 8 octubre 2020].
* ↑ «Ibuki Opens at #2, Sadako at #4, Promare at #8 in Japan», 27-05-2019. Arxivat de l'original el 18 juny 2019. [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ «MOVIES WITH BOX OFFICE GROSS RECEIOPTS EXCEEDING 1 BILLION YEN». Motion Picture Producers Association of Japan, 2019. Arxivat de l'original el 16 febrer 2020. [Consulta: 3 març 2020].
* ↑ «Les pel·lícules "Trolls 2: Gira mundial" i "Promare" s'estrenen als cinemes en català aquest divendres». Llengua catalana. Generalitat de Catalunya, 22-10-2020.

## Enllaços externs

* Tràiler en català
# Plancia (cràter)

Plancia és un cràter amb coordenades planetocèntriques de 63.63 ° de latitud nord i 348.14 ° de longitud est, sobre la superfície de l'asteroide del cinturó principal (4) Vesta. Fa 18.48 km de diàmetre. El nom adoptat com a oficial per la UAI el cinc de febrer de 2014 fa referència a Plancia Magna, una noble romana.

## Referències

* ↑ "Plancia (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Waithe, Mary Ellen. Martinus Nijhoff Publishers. A History of Women Philosophers, 1987.
# Casa d'Oldenburg

La Casa d'Oldenburg és una dinastia amb origen a la ciutat alemanya del mateix nom. L'actual casa reial danesa, la Casa de Glücksburg, és una branca cadet de la dinastia Oldenburg. L'elecció del comte Cristià I d'Oldenburg com a rei de Dinamarca l'any 1448 va convertir-la en una de les principals cases reials d'Europa. El 1450 també rebien el tron de Noruega. La línia principal ostentà les següents dignitats:
* Reis de Dinamarca (1448-1863)
* Reis de Noruega (1450-1814)
* Reis de Suècia (1457–1464, 1497–1501 i 1520–1521)
* Ducs de Slesvig i comtes de Holstein (1460-1544)
* Ducs de Slesvig (1544-1864)
* Ducs de Holstein (1544-1864)
# Pont del Metge

El Pont del Metge és un pont del municipi de Berga protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta de les restes d'un pont situat prop del pont que avui ha absorbit les seves funcions i d'una masia anomenada cal Nyonya, passada ja la població, al nord de la carretera. Actualment es redueix a poc més que els estreps de banda i banda d'un antic pont de pedra d'un sol ull. El parament és a base de carreus de pedra sense desbastar, disposats en filades i units amb morter.
Possiblement correspon a l'antic pont que enllaçava la part nord de la vila i el castell de Berga amb els camins rals que menaven a Berga i a Ripoll. La factura no sembla de tall romànic, sinó més aviat d'època baix medieval o moderna.
Es conserven els dos pilars dels extrems, amb unes alçades que oscil·len entre els 8 i els 14 metres aproximadament. El de la banda esquerra -seguint el curs de la riera- es conserva força bé, però amb molta vegetació al capdamunt. El de la dreta es presenta molt més deteriorat, de la part superior se n'han arrencat grans carreus per tal de construir un mur de contenció proper. L'aparell és de grans pedres treballades a les cantoneres, però una mica més irregulars a la part central.

## Història

Encara que de relativa importància quant a dimensions, sí que ho degué ser pel seu emplaçament, pas obligat entre Berga i Bagà, la Cerdanya i Ripoll. Queda al peu i vessant nord del castell de Berga, després del collet de Santa Magdalena. En algun moment del s. XX s'enderrocà i actualment resulta poc visible tot i que s'hi pot accedir a peu des de la carretera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Pont del Metge». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 gener 2016].

## Vegeu també

* Canal de la riera del Metge
# Caniles

Caniles és un municipi de la província de Granada, situat al nord de la capital. Es troba en la vora d'una plana, entre el vessant nord de la Serra de Baza i la foia del mateix nom. Caniles penetra en el Parc Natural "Serra de Baza" pel seu costat sud-oriental. S'accedeix a través de la carretera A-334 Baza-Huércal Overa. L'activitat principal és l'agricultura.

## Etimologia

El nom del poble prové del terme "canālis" d'origen llatí, en referència als canals d'aigua construïts artificialment com a sistema tradicional de reg, després els àrabs ho van cridar "Qanalis", però amb el temps, a través del fenomen fonètic d'alguns dialectes àrabs antics, dit imela, van substituir la "a" llarga per la "i" fins a arribar a quedar en l'actualitat com Caniles. També és possible que sigui una derivació del llatí "cementiri de gossos: "cannis".

## Història

Existeixen vestigis d'assentaments Neolítics en la Cova de la Pastora o el Poblat dels Munts de Pedra; i de l'Edat del Coure i del Bronze en Rejano, la Carriza, el Barri de Sant Sebastià i Font de la Salut.
Els fenicis, procedents del Llevant d'Almeria i murcià, van aprofitar els passadissos naturals dels rius Bodurria, Morax i Valcabra així com els corredors de Hijate i Chirivel, per connectar amb el solc intràbetic. Font Maneta i Parrax conserven encara la petjada fenícia.
En 1487 va ser conquistada pels Reis Catòlics i lliurada en senyoriu a Gonzalez Fernández de Córdoba, El Gran Capità.

## Distribució de la població

| Unitat poblacional | Hab. |
| Balax Caniles El Francés La Jauca La Vega Las Molineras Los Gallardos Los Olmos Los Pinos Maclite Rejano | 360 4.182 7 13 68 31 105 7 35 21 20 |
* Font: INE Arxivat 2006-06-15 a Wayback Machine..

## Demografia

Evolución demográfica de 1787 a 2005 :
| 1787 | 1842 | 1860 | 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2005 |
| 2994 | 3947 | 5057 | 5147 | 5589 | 5785 | 5717 | 6343 | 6989 | 7496 | 8213 | 8795 | 9086 | 8838 | 6472 | 5181 | 5303 | 4817 | 4782 | 4849 |

## Enllaços externs

* Web oficial de Caniles Arxivat 2020-11-14 a Wayback Machine.
# Canilla

Una canilla o gossada és un equip de gossos utilitzat per a la caça. Pot tractar-se de gossades de caça menor, dedicades generalment al conill, la llebre o la guineu, o bé gossades de caça major, dedicades en general al cabirol, el cérvol o el senglar.
El nombre de components d'una canilla pot variar des de quatre membres fins a més de seixanta. Generalment, les gossades per a la caça amb armes de foc estan compostes per entre quatre i deu gossos, mentre que les gossades per a la caça a la cursa estan compostes per un nombre molt més gran.
La missió d'una canilla de gossos és desxifrar el rastre d'olor deixat per un animal durant les seves aventures nocturnes fins a trobar el lloc on es troba dormint durant el dia, fer-ho saltar i perseguir fins que és abatut per un caçador en el cas de la caça amb armes de foc o fins que, extenuat després d'una carrera de diverses hores, l'animal es rendeixi als gossos, cas de la caça a la cursa. Aquest tipus de caça dona moltes oportunitats a la presa, que amb martingales freqüentment despista als gossos que la persegueixen. Durant tota la persecució els gossos han d'anar lladrant mentre corren sobre l'olor deixat per l'animal que persegueixen.

## Vegeu també

* Caça de munteria
* Rastrejador
* Rastrejador espanyol