OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Centre de Defensa de la Unió Ortodoxa

El Centre de Defensa de la Unió Ortodoxa (en anglès: Orthodox Union Advocacy Center) és una organització de lobby no partidista que forma part de la Unió Ortodoxa.
L'associació representa a 1.000 congregacions jueves situades en tot el país, promou els esforços de lobby de la Unió Ortodoxa en la capital federal, Washington DC, i a les capitals dels Estats de la Unió.
L'organització antigament era coneguda com l'Institut d'Afers Públics, el Centre de Defensa de la Unió Ortodoxa compromet als líders de tots els nivells del govern, així com al públic en general, per promoure i protegir els interessos i els valors de la comunitat jueva ortodoxa en l'àmbit de les polítiques públiques, i en tot allò relacionat amb les relacions entre el Govern dels Estats Units i l'Estat sionista d'Israel.
El OU Advocacy Center té relacions amb els legisladors, els dirigents del govern, i els polítics dels Estats Units. L'organització advoca per temes que afecten i impacten a la comunitat jueva nord-americana. Mitjançant la seva tasca, recolzen i enforteixen el judaisme als Estats Units d'Amèrica i contribueixen al benestar de la societat jueva nord-americana, israeliana i mundial.
A nivell federal, el OU Advocacy Center es reune amb el President dels EUA, i amb els alts funcionaris de l'Administració Trump, per enriquir la seva relació amb els nivells més alts del govern. L'organització OU Advocacy Center també treballa amb els senadors i representants dels Estats Units per redactar legislació, declarar davant de comitès del Congrés i del Senat, i crear coalicions bipartidistes de suport, per a promoure i protegir els interessos i els valors de la comunitat jueva ortodoxa estatunidenca.
El suport estatal del OU Advocacy Center ha crescut exponencialment en els últims anys. L'associació ha inaugurado oficines que funcionen a temps complet a Nova York, Nova Jersey, Pennsilvània i Florida, on cada equip treballa amb els líders del govern i l'oposició sobre una base bipartidista, per construir coalicions i promoure les necessitats i interessos de la comunitat jueva ortodoxa davant la legislatura estatal.
L'organització està expandint les seves oficines a la Costa Est dels Estats Units, a Nova Anglaterra i a la Costa Oest dels Estats Units, i manté una presència significativa en el Sud-oest del país. Mitjançant el seu treball, el OU Advocacy Center ha aconseguit recaptar milions de dòlars per a les comunitats jueves de tot el país.

## Referències

* ↑ www.timesofisrael.com/
* ↑ www.advocacy.ou.org/
# Cicló Bhola de 1970

El cicló Bhola de 1970 va ser un cicló tropical devastador que va copejar el Pakistan oriental (l'actual Bangladesh) i l'oest Bengala de l'India el 12 de novembre de 1970. És el cicló tropical més mortífer enregistrat i un dels desastres naturals més letals en temps moderns. Van perdre la vida fins a 500.000 persones en la tempesta, principalment arran de la maror ciclònica que va inundar moltes de les illes de poca altitud del Delta del Ganges. Va ser la sisena tempesta ciclònica de la temporada de ciclons de l'Oceà Índic Nord de 1970 i la més forta, equivalent a un huracà de Categoria 3 en l'escala d'huracans de Saffir-Simpson.
El cicló es va formar sobre el golf central de Bengala el 8 de novembre i es va traslladar al nord mentre s'anava intensificant. Va assolir el seu vent pic de 185 km/h l'11 de novembre. Va tocar terra a la costa oriental de Pakistan (ara Bangladesh) la tarda següent. La maror ciclònica va devastar moltes de les illes, va acabar amb pobles sencers i va destruir les collites de tota la regió. La zona d'Upazila (Bangladesh) va ser la més afectada i més del 45% dels seus 167.000 van morir per acció de la tempesta.
El govern de Pakistan, liderat pel dirigent de la junta militar Yahya Khan, va ser criticat durament tant per part dels líders polítics locals del Pakistan Oriental com pels mitjans de comunicació internacionals per la lenta velocitat de reacció en les tasques de rescat després de la tempesta. El partit de l'oposició de la lliga Awami va aconseguir una victòria aclaparadora a la província a les eleccions següents. Aquest fet, sumat al malestar continuat entre el Pakistan Oriental i el govern central, va desembocar en la Guerra d'Alliberament de Bangladesh, en la qual es van cometre grans atrocitats i que finalment, es va materialitzar en la creació del país de Bangladesh.

## Referències

* 1 2 Paula Ouderm. «NOAA Researcher’s Warning Helps Save Lives in Bangladesh». National Oceanic and Atmospheric Administration, 06-12-2007. Arxivat de l'original el 2008-05-17. [Consulta: 24 gener 2008].
* ↑ "Disaster; East Pakistan: Cyclone May Be The Worst Catastrophe of Century" (pay article), The New York Times, November 22, 1970, p. 169.
# La Font Sobirana

La Font Sobirana és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Torallola.
Està situat al nord-oest de Torallola, a la capçalera del barranc de Santa Cecília. És a llevant de los Tarters de Tuixà i a ponent de los Amanits.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# La nao capitana

La nao capitana és una pel·lícula espanyola pseudohistòrica d'aventures estrenada en 1947. Fou dirigida per Florián Rey i entre els protagonistes destacats hi eren actors importants d'aquells anys com Manuel Luna, Jesús Tordesillas, Jorge Mistral o José María Lado. La crítica va considerar la pel·lícula mediocre i anticuada, amb una posada en escena considerada avorrida; el guió és considerat lent i la música pobra.

## Argument

Basat en la novel·la homònima de Ricardo Baroja y Nessi, narra les peripècies de la nau Capitana de travessia de Sevilla fins a Amèrica amb els dilemes d'un polissó morisc enamorat de la filla d'un dels viatgers. Intentarà revoltar la tripulació i després de fracassar serà jutjat i executat.

## Protagonistes

* Paola Bárbara - Donya Estrella
* Manuel Luna - El fugitiu
* José Nieto - Capità Pedro Ruiz
* Jorge Mistral - Martín Villalba
* Jesús Tordesillas - Don Antonio
* Raquel Rodrigo - Donya Leonor
* José María Lado - Maestre Barrios
* Rafael Calvo - Frai Gutiérrez

## Premis
### Tercera edició de les Medalles del Cercle d'Escriptors Cinematogràfics

| Categoria | Nominats | Resultat |
| Millor actor secundari | Jesús Tordesillas | Guanyador |

## Referències

* ↑ El camino de las Indias. Una perspectiva franquista («La Nao Capitana» de Florián Rey) per Rafael de España, a Cervantes Virtual
* ↑ «Medallas del CEC a la producción española de 1947». Círculo de Escritores Cinematográficos. Arxivat de l'original el 2020-07-30. [Consulta: 10 febrer 2018].
# La nana

La nana és un quadre del 1901 pintat per Pablo Picasso i dipositat al Museu Picasso de Barcelona.

## Context històric i artístic

El ressò de la frase de Goya "La lletjor és bella" arriba a aquest magnífic oli pintat a París. Una vegada més, el tema mundà i nocturn envaeix el món creatiu de l'artista, si bé ara rememora un tema clàssic de la pintura espanyola: la deformació física com a motiu de creació (abans emprat per Diego Velázquez i Goya, entre altres). A diferència dels seus mestres, però, Picasso no fa de la deformitat de la nana un espectacle. De fet, el defecte, en aquest cas, és anècdota i mostra, sota la llum de les gresoles -com les ballarines de Degas o la Jane Avril de Toulouse-Lautrec-, una dona de mirada inquisitiva, sense complaença i, sobretot, provocadora.

## Descripció

Aquest oli sobre cartró de 102 × 60 cm desprèn una gran energia i originalitat produïda, bàsicament, pel virtuosisme cromàtic. Picasso empra una pinzellada lleugera i solta, anomenada, per Lafuente Ferrari, macrodivisionisme, que en alguns indrets dona a l'obra una textura de mosaic. L'oli té poc dibuix. La policromia puixant de les obres d'aquesta època va desapareixent ben aviat en favor d'una reducció cromàtica sense precedents en l'obra de l'artista.
El 2013 va viatjar a Londres per a l'exposició "Becoming Picasso: Paris 1901" a The Courtauld Gallery.

## Referències

* 1 2 3 Rafart i Planas, Claustre, 1998. Guia del Museu Picasso. Barcelona: Ajuntament de Barcelona. ISBN 8476098693. Pàg. 49.
* ↑ Museu Picasso de Barcelona Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. (català)

## Enllaços externs

* El Picasso revela el influjo que Van Gogh ejerció sobre el malagueño (castellà)
* WikiArt (anglès)
# La necròpolis de Son Real

La necròpolis de Son Real és un jaciment arqueològic d'extraordinària importància. És situada vora la mar a la possessió de Son Real, avui finca pública del govern de les Illes Balears, a les proximitats de Can Picafort, municipi de Santa Margalida. Aquesta necròpolis va ser construïda durant el període talaiòtic, i es va fer servir fins al s. II aC. Ha romàs abandonada molts anys fins que es va promoure la seva conservació i la represa del seu estudi a partir dels anys noranta del segle xx. Actualment és un jaciment consolidat i amb bon estat de conservació. La necròpolis es troba dins el terme municipal de Santa Margalida i és de caràcter públic. S'hi pot accedir a peu des de la desembocadura del torrent de Son Bauló, vorejant la costa en direcció sud-est uns 20 minuts fins a arribar a la punta dels Fenicis, on es troba el jaciment.
# Cesari

Cesari és el nom dels següents personatges:
* Cesari de Nazianz, metge i sant grec, germà de Gregori Nazianzè
* Cesari d'Arle, bisbe d'Arle del 502 fins vers el 542.
* Cesari (abat), segle X
# Taunton (Minnesota)

Taunton és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 207 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Taunton tenia 207 habitants, 72 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 79,9 habitants per km².
Dels 72 habitatges en un 23,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,2% hi vivien parelles casades, en un 5,6% dones solteres, i en un 45,8% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,8% tenia menys de 18 anys, un 4,3% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 13,5% de 45 a 60 i un 41,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 38.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.500 $ mentre que les dones 20.893 $. La renda per capita de la població era de 14.658 $. Entorn del 18,5% de les famílies i el 25% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Taunton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Taunton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Laurus

Laurus (Llorers) és un gènere de plantes amb flors
Es tracta de plantes arbòries de fulles persistents i coriàcies.
El gènere inclou tres espècies:
* Laurus azorica (Seub.) Franco, sinònim L. canariensis Webb & Berth. originari de la laurisilva de les illes Açores.
* Laurus nobilis L., conegut com a llorer, llaurer o llor, és la font, un cop seca la fulla, de l'espècia fulles de llorer. Creix com a autòcton a la conca del Mediterrani oriental i possiblement com a subespontani a la resta d'aquest territori
* Laurus novocanariensis Rivas Mart., Lousã, Fern. Prieto, E.Díaz, J.C. Costa & C. Aguiar, abans inclòs dins L.azorica, nadiu de la laurisilva de Madeira, Illes Canàries localment al Marroc.

## Paleobotànica

Els fòssils datats d'abans de la glaciació del Plistocè mostren que el gènere Laurus tenia una distribució més àmplia que l'actual amb un clima més càlid i humit que el present. Possiblement durant l'increment d'aridesa del clima mediterrani durant les glaciacions va fer retrocedir l'àrea ocupada pel llorer quedant refugiat on es troba actualment.

## Referències

* ↑ Orol de Bolòs i Josep Vigo Flora dels Països Catalans 1980
* Arroyo-García, R., Martínez-Zapater, J.M., Fernández Prieto, J.A., & Álvarez-Arbesú R. (2001). AFLP evaluation of genetic similarity among laurel populations. Euphytica 122 (1): 155-164.
* Barbero, M., Benabid, A., Peyre, C. & Quezel, P. (1981). Sur la presence au Maroc de Laurus azorica (Seub.) Franco. Anales Jard. Bot. Madrid 37 (2): 467-472. Available online Arxivat 2008-10-01 a Wayback Machine. (pdf file; in French).
* Costa, J. C., Capelo, J., Jardim, R., Sequeira, M., (2004). Catálogo Florístico do Arquipélago da Madeira. Quercetea 6, 187-200.
* Mabberley, D.J (1997). The Plant Book: a Portable Dictionary of the Vascular Plants. Second edition, pp. 393–394.

## Enllaços externs

* Photos of L. azorica Arxivat 2013-11-18 a Wayback Machine.
# Consell departamental dels Alts Alps

El Consell departamental dels Alts Alps (en francès conseil départemental des Hautes-Alpes) és l'assemblea deliberant del departament francès dels Alts Alps, a la regió del Provença – Alps – Costa Blava. La seu es troba a Gap.

## Presidents

| 1970-1982 | Émile Didier | MRG |
| 1982-1998 | Marcel Lesbros | UDF |
| 1998-2004 | Alain Bayrou | DL després UMP |
| 2004-2008 | Auguste Truphème | DVG |
| 2008-2014 | Jean-Yves Dusserre | UMP |
| 2015 | Michel Roy | DVD |
| 2015- | Jean-Marie Bernard | LR |

## Composició

El març de 2015 el Consell departamental era constituït per 30 elegits pels 15 cantons dels Alts Alps.
| Partit | Sigles | Electes |
| Majoria (20 escons) |||
| Divers Droite | DVD | 10 |
| Els Republicans | LR | 9 |
| Unió dels demòcrates i independents | UDI | 1 |
| Oposició (8 escons) |||
| Divers gauche | DVG | 4 |
| Partit Socialista | PS | 3 |
| Partit Radical d'Esquerra | PRG | 1 |
| Oposició (2 escons) |||
| Independents | - | 2 |

## Vegeu també

* Consell Regional de Provença-Alps-Costa Blava

## Enllaços externs

* Web oficial del Consell departamental dels Alts Alps
# Faisà d'esperons cuallarg

El faisà d'esperons cuallarg (Polyplectron chalcurum) és ocell de la família dels fasiànids (Phasianidae), que habita la selva de Sumatra.

## Referències

* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 54. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Atocha

«Atocha» té aquests significats:
* Barri d'Atocha, barri del districte d'Arganzuela, a Madrid
* Estació de Madrid - Puerta de Atocha, estació de ferrocarril de Madrid
* Basílica d'Atocha
* Nuestra Señora de Atocha, vaixell de la Flota d'Índies enfonsat el 1622 davant les costes de Florida
* Atocha (castellà) o estadi d'Atotxa, camp de futbol de la Real Sociedad en funcionament entre 1913 i 1993
# Beppu (cràter)

Beppu és un cràter sobre la superfície de (951) Gaspra, situat amb el sistema de coordenades planetocèntriques a 3.9 ° de latitud nord i 58.4 ° de longitud est. Fa un diàmetre de 0.6 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 2003 i fa referència a Beppu, una ciutat japonesa amb balneari.

## Referències

* ↑ "Beppu (cràter)". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Courbon, P.; Chabert, C.; Bosted, P.; Lindsley, K. Cave Books, Saint Louis. Atlas of the Great Caves of the World, 1989.
# Hòmiel

Hòmiel (en belarús i rus Гомель, transcrit Hómiel del belarús i Gómel del rus), també coneguda com a Hómel o Gómel, és la segona ciutat més important de Belarús i la capital de la província de Hómiel. Té una població de 522.000 habitants (2014). Hómiel està situada al sud-est del país, al marge dret del riu Soj, vora la frontera amb Ucraïna i la planta nuclear de Txernòbil. Encara que està fortament contaminada a causa de l'accident de Txernòbil de 1986, la gent encara hi viu. Hi ha l'aeroport de Hómiel.

## Ciutats agermanades

* Aberdeen (Escòcia, Regne Unit)
* České Budějovice (República Txeca)
* Clarmont-Ferrand (França)
* Liepāja (Letònia)
* Greater Sudbury (Canadà)

## Persones il·lustres

* Victor Mikhalevski, Gran Mestre d'escacs
* Félix Blazka (1941), ballarí, coreògraf i director de companyia.

## Enllaços externs

* Escut Arxivat 2006-10-13 a Wayback Machine.
* Fotos a Radzima.org
* Informació estadística sobre Hómiel
# Hòbbit

Els hòbbits són éssers que poblen l'imaginari de la Terra Mitjana de J. R. R. Tolkien. Apareixen per primera vegada al llibre El hòbbit, tot i que també prenen un rol principal a El Senyor dels Anells. Físicament, mesuren entre 60 i 120 centímetres d'alçada (la mitjana habitual és d'uns 90 centímetres), per la qual cosa sovint són anomenats mitgerols, per la seva estatura a mig camí de la dels altres éssers de la Terra Mitjana. Guarden fortes aparences amb els humans, tot i que tenen les orelles lleugerament acabades en punta i les plantes dels peus dures i peludes, amb què no necessiten dur sabates per caminar i van sempre descalços.
No tenen bones relacions fora de la Comarca, ja que no surten del seu petit país dins la Terra Mitjana. Els hòbbits comparteixen l'amor per les coses que creixen i el que realment vol el seu cor és viure en pau i tranquil·litat en les seves plàcides i frondoses terres.

## Referències

* ↑ «The Hobbit at 80: What were JRR Tolkien's inspirations behind his first fantasy tale of Middle Earth?». The Independent, 02-10-2017 [Consulta: 7 febrer 2021].
* ↑ Carpenter, 1978, p. 175, 180–181.
* ↑ Gilliver, Peter. «J.R.R. Tolkien and the OED» (en anglès), 14-08-2012. [Consulta: 23 febrer 2021].

## Bibliografia

* Carpenter, Humphrey. J. R. R. Tolkien: A Biography. George Allen & Unwin, 1978. ISBN 0-049-28039-2.
# Hòrgas (Alta Garona)

Hòrgas (francès Forgues) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Benatae

Benatae és un municipi de la comarca de Sierra de Segura, en la província de Jaén (Espanya), de 586 habitants (INE, 2006).
# Bartomeu Anguera Sansó

Bartomeu Anguera Sansó (Palma, 1935) fou un veterinari i polític balear.
Es llicencià en veterinària a la Universitat de Saragossa el 1958 i es doctorà a la Universitat Complutense de Madrid el 1984, amb la tesi "L'ovella de raça mallorquina", editada el 1985. S'especialitzà en patologia bovina a França i Alemanya, ampliant estudis a Dinamarca, els Països Baixos i els Estats Units. El 1961 va ser nomenat cap dels serveis tècnics d'AUXAM (Auxiliar Agrícola Mallorquina), empresa propietat d'Antoni Fontanet. El 1973 va ser designat cap provincial de producció animal de Balears del Ministeri d'Agricultura. Va ser (1980-88 i 1992-93) director de l'Institut de Biologia Animal de Balears. Des de 1982 va ser el cap del Departament de Ramaderia de la Conselleria d'Agricultura i Pesca del Govern Balear. Des de 1976 fou president del Col·legi Oficial de Veterinaris de Balears. Entre 1986 i 1996 fou vicepresident del Consell General de Col·legis Veterinaris d'Espanya. És autor de "Estudio zootécnico sobre la oveja mallorquina. Su medio y sus producciones" (1970), "La rabia como zoonosis. Problema actual y futuro" (1990), "Races autòctones de les Illes Balears" (2003), "El porc negre mallorquí: origen, evolució i situació actual" (2007). El 2010 fou elegit president de la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears.
En l'àmbit polític la seva activitat començà com a militant del Frente de Juventudes. El 1960 va ser nomenat cap provincial del Sindicato de Estudiantes Universitarios (SEU) i fou membre del Consejo Nacional del Movimiento fins al 1963. Més tard fou designat delegat a Balears de la Delegació Nacional d'Acció Política i el 1971 fou elegit diputat provincial.

## Referències

* ↑ «Anguera Sansó, Bartomeu». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 18. Palma: Promomallorca, p. 298-299. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Bartomeu Anguera Sansó, pren possessió del seu càrrec com a President de la Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears». EsDiari. [Consulta: 11 juliol 2022].
# Beverly Hills (Florida)

Beverly Hills és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 8.317 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Beverly Hills tenia 8.317 habitants, 4.401 habitatges, i 2.583 famílies. La densitat de població era de 1.126,7 habitants per km².
Dels 4.401 habitatges en un 10,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,4% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 41,3% no eren unitats familiars. En el 36,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 28,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,8% tenia menys de 18 anys, un 3,4% entre 18 i 24, un 13,2% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 54,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 68 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.875 $ i la renda mediana per família de 31.505 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.500 $ mentre que les dones 16.857 $. La renda per capita de la població era de 17.014 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 12,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Beverly Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Beverly Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.