OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diables Tarascaires

Els Diables Tarascaires és una colla de diables fundada el 1996 per encarregar-se de portar i protegir la Tarasca de Barcelona, una figura del bestiari festiu que s'estrenà el 1993 i estava custodiada per l'Associació de Geganters, Grallers i Bestiari de la Barceloneta. De tant en tant, també participa en correfocs autònomament, sense la Tarasca.
Per a la Festa Major de la Barceloneta representa un espectacle de foc basat en un acte sacramental creat expressament, en què s'escenifica la lluita entre l'arcàngel sant Miquel i Llucifer, amb la participació de colles de diables i bèsties alternativament. L'any 2003 l'acte es va actualitzar amb la incorporació de la lectura de versots. Els Diables Tarascaires van vestits amb pantalons verds guarnits amb flames, samarreta vermella amb l'anagrama de la colla, casaca de color blau marí decorada personalment per cadascú, i caputxa verda. Els colors de la casaca i de la caputxa s'inspiren en els dels faldons de la Tarasca.

## Referències

* 1 2 3 «Diables Tarascaires». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Malta (Montana)

Malta (assiniboine: Iyúkšą tiʾóda, Oyúwąga, Oʾíyuweǧe, Wakpá įyúkšą) és una població dels Estats Units a l'estat de Montana. Segons el cens del 2010 tenia 1997. Segons el cens del 2000, Malta tenia 2.120 habitants, 907 habitatges, i 565 famílies.
Malta va rebre el nom de l'illa mediterrània de Malta per un funcionari de la companyia del Gran Ferrocarril del Nord, que va fer tornar un globus terrestre i el va frenar a l'atzar amb el dit. S'hi va obrir una oficina de correus el 1890. Quan es va crear el comtat de Phillips, Malta en va esdevenir la seu administrativa.

## Referències

* ↑ «AISRI Dictionary Database Search--prototype version. Assiniboine. "Montana"». [Consulta: 26 maig 2012].
* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Malta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Malta Montana Information», 22-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-01-22. [Consulta: 1r setembre 2020].
Viccionari
# Malíac

«Malíac» té aquests significats:
* Malíac és el nom donat als naturals del districte de Mèlida
* Malíac és un golf de Grècia, vegeu Golf Malíac
# Diego Niñerola Esteve

Diego Niñerola Esteve (Llíria, Camp de Túria, 1974) és un músic valencià.

## Biografia

Inicià els seus estudis de música a l'Ateneu musical i d'ensenyament Banda Primitiva de Llíria. Obtingué la titulació que el capacità com a professor de tuba i bombardí. Estudia harmonia i melodia acompanyada dirigit pel professor José Manuel Aparici, i obtingué el premi d'harmonia 1993 del Conservatori Superior de Música de València. Entre 1995 i 1998, assistí als cursos de contrapunt i fuga.
Durant l'any 1997 va estudiar direcció d'orquestra impartida per Manuel Galduf, i a partir de 1999 assistí als cursos de composició del compositor i professor Ferran Ferrer.
Entre 1990 i 1996, fou professor de música a la Societat San Juan Bautista de Loriguilla. Des de l'any 1997 impartix classes de música al Col·legi Francisco López Latorre de Llíria. El 1998 s'incorpora al personal docent de l'Ateneu Musical i d'Ensenyament Banda Primitiva de Llíria. També ha dirigit l'agrupació musical Vicente Giménez de Llíria, i el 1999 ocupà la direcció de la Jove Orquestra de l'Ateneu Musical i d'Ensenyament Banda Primitiva de Llíria. El 1999, ocupà el càrrec de director de l'Agrupació Coral de l'Associació Musical de Quartell i també ha dirigit l'Agrupació Coral de l'Ateneu Musical i d'Ensenyament Banda Primitiva de Llíria i el 2001 la de la Societat Musical de Banyeres de Mariola (a l'Alcoià).

## Referències

* ↑ Agrupación Coral de Loriguilla Arxivat 2008-09-14 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Participants al Certàmen Internacional de bandes de València
* ↑ «Societat Musical Banyeres de Mariola». Arxivat de l'original el 2008-05-17. [Consulta: 7 juliol 2008].
# Marguerite Roesgen-Champion

Marguerite Roesgen-Champion (Ginebra, 25 de gener de 1894 - Ieras, 30 de juny de 1976) va ser una compositora, pianista i clavecinista suïssa.
Roesgen-Champion va estudiar al Conservatori de Música de Ginebra, sobretot amb Marie Panthès. Des del 1926, va viure com a compositora a París. Va compondre obres per a orquestra, clavicèmbal i piano, així com obres de cambra i corals.
Com a pianista, va interpretar diversos concerts per a piano de Mozart i Haydn. Al clavicèmbal va interpretar composicions per a clavicèmbal de Jean-Henry d'Anglebert i Johann Christoph Friedrich Bach.
El 1940 Roesgen-Champion va fundar una sèrie de concerts titulada "Suites Française", que va ser un aparador per a estudiants de distinció del Conservatori de París. També va donar suport a l'Orchester Jane Evrard (també coneguda com l'Orquestra femenina de París), fundada per Jane Evrard, que era una orquestra de cambra exclusivament femenina que interpretava obres contemporànies, inclosa l'estrena de la Petite Suite de Guy Ropartz.

## Obres

* Sonata per a flauta i teclat
* Blue and Gold Story, piano a 4 mans
* Suite francesa per a flauta i arpa
* Domine not in Furore per a cor mixt a cappella
* Vals per a piano
* Concert per a saxo, clavicèmbal i fagot
* A la Lluna, cant de flauta i piano
* Concert gross0 per a violí, violoncel, clavicèmbal i orquestra

## Referències

* ↑ "Sarabande et gigue (Haendel) Roesgen-Champion". Bibliothèques spécialisées de la Ville de Paris. Consultat 23 desembre 2017.
* ↑ Smith, Richard Langham (2006). French Music Since Berlioz. Ashgate Publishing. p. 288. ISBN 0754602826.
# Dilan Cruz Medina

Dilan Cruz Medina (Bogotà, 7 de març de 2001 - 25 de novembre de 2019) va ser un estudiant colombià de batxillerat assassinat per un agent de l'Esquadró Mòbil Antiavalots (ESMAD) mentre es manifestava en el marc de les protestes a Colòmbia de 2019 en defensa del dret a l'educació.
Cruz estudiava batxillerat al Colegio Ricaurte IED i estava a punt de graduar-se amb 18 anys. El 23 de novembre de 2019, mentre protestava pacíficament, va ser abatut per una recalzada, una arma de fabricació artesanal disparada per un agent de l'ESMAD. Cruz va romandre en estat crític durant dos dies abans de morir a l'Hospital Universitario San Ignacio de Bogotà.
Tant la Fiscalia General com la Procuradoria iniciaren una investigació sense que l'oficial involucrat en l'assassinat de Cruz fos suspès de les seves funcions. Nogensmenys, Cruz es va convertir en un símbol de la protesta pacífica i la continuïtat de la vaga general.
Després del seu assassinat van començar a circular a les xarxes socials diferents consideracions sobre Cruz, on se li atribuïen conductes inadequades. No obstant això, tant companys com professorat van desmentir amb proves aquestes versions a través de múltiples manifestacions.

## Referències

* ↑ «L"star system" de la música colombiana se suma a la protesta». Ara, 08-12-2019. [Consulta: 24 desembre 2019].
* ↑ «Muere Dylan Cruz, el joven baleado por la policía durante las protestas en Colombia» (en castellà). MOR.BO, 26-11-2019. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «"Dilan Cruz era feliz viendo a los demás felices”: compañeros de colegio» (en castellà). RCN Radio, 26-11-2019. [Consulta: 2 desembre 2019].
* ↑ «Falleció Dilan Cruz, joven herido durante manifestaciones» (en castellà). RCN Radio, 25-11-2019. [Consulta: 2 desembre 2019].
* ↑ «Así va hasta ahora el caso por la muerte de Dilan Cruz en las protestas» (en castellà). ELESPECTADOR.COM, 29-11-2019. [Consulta: 2 desembre 2019].
* ↑ Semana. «Murió Dilan, el joven símbolo de la protesta» (en castellà). Murió Dilan Cruz un símbolo de la protesta pacífica. [Consulta: 2 desembre 2019].
* ↑ Correa, Sergio Andrés. «Docentes del Colegio Ricaurte desmienten versiones sobre Dilan Cruz» (en espanyol europeu). www.elcolombiano.com. [Consulta: 2 desembre 2019].
# Manuel Delgado

Manuel Delgado és el nom dels següents personatges:
* Manuel Delgado Barreto (San Cristóbal de La Laguna, Tenerife, 1879 - Madrid, 1936), periodista espanyol
* Manuel Delgado Ollo (Rio de Janeiro, 1955), jugador de waterpolo
* Manuel Delgado Ruiz (Barcelona, 1956), antropòleg i professor universitari
* Manuel Delgado Villegas (Sevilla, 1943 - Badalona, 1998), assassí en sèrie espanyol
# Manuel Delgado Ollo

Manuel Delgado Ollo (Rio de Janeiro, 19 de maig de 1955), anomenat Carioco, és un exjugador de waterpolo català, que ocupava la posició de porter.
Fill d'uns immigrants que van anar a viure al Brasil a la dècada dels 50, va tornar a Catalunya amb 9 anys. Format al CN Barceloneta, va guanyar una Copa Catalana, un Campionat d'Espanya (1973) i dues Lligues estatals (1973, 1974). El 1981 passà al CN Montjuïc, on aconseguí un nou títol de Lliga (1984).
Amb la selecció estatal absoluta fou 231 vegades internacional en el període 1975-84. Participà als Jocs Olímpics de Moscou de 1980 on va quedar quart. També participà en dos Jocs Mediterranis, en tres Campionats d'Europa (aconseguint una medalla de bronze el 1983) i en quatre Campionats del Món.
La seva carrera esportiva va quedar estroncada per una greu lesió ocular que va patir en un torneig preparatori pels Jocs Olímpics de Los Angeles de 1984.
El seu fill Adrià també s'ha dedidat al waterpolo i ha estat olímpic.

## Referències

* ↑ «Manuel Delgado Ollo». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Martínez, Alberto «El curioso caso de 'Carioco'». as.com, 29-05-2020 [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ «Delgado, portero de la selección, debe abandonar el deporte activo». elpais.com, 19-07-1984 [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ Montenegro, Alberto «El fill d'en Carioco». ara.cat, 06-08-2016 [Consulta: 12 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Manuel Delgado a olympedia.org
# Disang

Disang és un riu de Nagaland i Assam. Neix a Nagaland i corre en direcció nord-oest fins a desaiguar al Brahmaputra a uns 15 km al nord de Sibsagar. La seva longitud total és de 225 km.
Els seus afluents principals són per la dreta el Dimau i el Diroi i per l'esquerra el Taokak i Safrai. Pot ser navegats per bots de fins a quatre tones que al temps de pluja poden arribar fins a Dillighat i a l'època seca fins a Mohmaraghat.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Diferencial autoblocant

El diferencial autoblocant limita la possibilitat que una roda giri lliure respecte a l'altra segons un tarat fix predeterminat, és a dir, només s'anul·la part de l'efecte diferencial.
Al seu torn, poden ser de diversos tipus:
* Mecànic, en què una molla fa actuar un mecanisme que augmenta el fregament intern, limitant l'efecte diferencial quan es detecta diferència de gir entre els semieixos
* Mecànic, mitjançant engranatges especials, amb el sistema Torsen
* Mecànic, mitjançant un visco-acoblador tipus Ferguson.
* Electrònics, que utilitzen els sensors del sistema ABS i frenen les rodes que perden adherència (alguns també limiten momentàniament la potència del motor) perquè es mantingui la capacitat de tracció.

## Referències

* ↑ diferencials

## Enllaços externs

* diferencial autoblocant Arxivat 2017-10-17 a Wayback Machine.
# Vernois-lès-Belvoir

Vernois-lès-Belvoir és un municipi francès al Cantó de Pont-de-Roide (departament del Doubs, regió de Borgonya - Franc Comtat). L'any 2007 tenia 66 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Vernois-lès-Belvoir era de 66 persones. Hi havia 19 famílies de les quals 5 eren unipersonals (5 dones vivint soles i 5 dones vivint soles), 9 parelles amb fills i 5 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 34 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família, 5 eren segones residències i 3 estaven desocupats. Tots els 32 habitatges eren cases. Dels 26 habitatges principals, 22 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia dues cambres, 2 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 19 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 13 habitatges hi havia un automòbil i a 12 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Vernois-lès-Belvoir el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 4 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 4 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 0 |
| 8 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 0 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 0 | 20 a 24 | 8 |
| 4 | 15 a 19 | 8 |
| 4 | 10 a 14 | 0 |
| 0 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 44 persones, 32 eren actives i 12 eren inactives. De les 32 persones actives 30 estaven ocupades (17 homes i 13 dones) i 2 estaven aturades (2 dones i 2 dones). De les 12 persones inactives 2 estaven jubilades, 3 estaven estudiant i 7 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'únic establiment que hi havia el 2007 era d'una empresa de construcció.
L'any 2000 a Vernois-lès-Belvoir hi havia 6 explotacions agrícoles.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999 (francès)
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009

## Enllaços externs

* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Aminoacil ARNt sintetasa

Una Aminoacil ARNt sintetasa, en anglès: aminoacyl tRNA synthetase (aaRS), és un enzim que enganxa l'aminoàcid apropiat en el seu ARNt. Ho fa catalitzant l'esterificació d'un aminoàcid específic del mateix origen o el seu precursor a un dels ARNt del mateix origen per a formar un aminoacil ARNt.
Quan un ARNT és carregat d'aquesta manera, un ribosoma pot transferir l'aminoàcid d'un ARNt a un pèptid en creixement, segons el seu codi genètic. Aleshores l'aminoacyl ARNt té un important paper en la translació d'ADN, l'expressió de gens per crear proteïnes.

## Classes

Hi ha dues classes d'aminoacil ARNt sintetasa:
* Classe I que normalment és monomèrica o dimèrica
* Classe II que normalment és dimèrica o tetramèrica
Els aminoàcids s'enganxen al grup hidroxil (-OH) de l'adenosina via el grup carboxil (-COOH).

## Estructures

Les dues classes d'aminoacil-ARNt sintetases són proteïnes multidomini

## Evolució

Les filogènies moleculars de les aaRSs sovint no són consistents amb les filogènies animals acceptades. Això és, que violen el patró canònic filogenètic mostrat per altres enzims dels tres dominis de la vida - Archaea, Eubacteria, i Eukarya. Hi ha dues indicacions clares que la transferència horitzontal ha ocorregut diverses vegades durant la història evolutiva de les aaRSs.

## Aplicació en biotecnologia

En algunes d'aquestes sintetases, la cavitat que aguanta l'aminoàcid pot ser mutada i modificada per portar aminoàcids no naturals sintetitzats en el laborator,i enganxar-los a ARNt específics.
Per mutació de les aminoacil ARNt sintetases, s'aconsegueixen aminoàcids sintètics amb propietats útils: fotoreactives, quelatació de metalls, fluorescència i aminoàcids actius en redox.

## Referències

* ↑ «tRNA Synthetases». Arxivat de l'original el 2012-08-04. [Consulta: 18 agost 2007].
* ↑ «Molecule of the Month: Aminoacyl-tRNA Synthetases High Fidelity». Arxivat de l'original el 2013-10-20. [Consulta: 4 agost 2013].
* ↑ Woese, CR; Olsen, GJ; Ibba, M; Söll, D «Aminoacyl-tRNA synthetases, the genetic code, and the evolutionary process.». Microbiology and molecular biology reviews : MMBR, 64, 1, 01-03-2000, pàg. 202–36. DOI: 10.1128/MMBR.64.1.202-236.2000. PMC: 98992. PMID: 10704480.
* ↑ Peter G. Schultz, Expanding the genetic code Arxivat 2013-01-05 at Archive.is

## Enllaços externs

* «Aminoacil ARNt sintetasa» (en anglès). Medical Subject Headings.
* Plantilla:UCSC genome browser
* Plantilla:UCSC gene details
# Visolaje

Visolaje és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1327.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «História obce». [Consulta: 19 desembre 2021].
# Gonnus Mons

Gonnus Mons és una muntanya gran al planeta Mart. El nom Gonnus Mons és un nom d'albedo caracteristic. Té un diàmetre de 57 quilòmetres i un cim de 2,890 metres. El nom va ser aprovat per Unió Astronòmica Internacional el 1991.

## Referències

* ↑ "Gonnus Mons". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Ronald Greeley. The Compact NASA Atlas of the Solar System. Cambridge University Press, 29 novembre 2001, p. 383–. ISBN 978-0-521-80633-6.
* ↑ Peter Grego. Mars and How to Observe It. Springer, 1 juny 2012, p. 63–. ISBN 978-1-4614-2302-7.
* ↑ «Mars Feature: Mons, montes - Gonnus Mons».
# Gregory Cajete

Gregory A. Cajete és un escriptor i professor tewa del Pueblo Santa Clara, Nou Mèxic. Ha estat pioner en la conciliació de les perspectives indígenes en les ciències amb l'entorn acadèmic occidental. El seu enfocament és ensenyar "ciència basada culturalment, amb èmfasi en la salut i el benestar."

## Educació

Cajete es va graduar en biologia i sociologia a la New Mexico Highlands University, amb un menor en educació secundària. El seu Mestratge en Arts és de la Universitat de Nou Mèxic, i el seu doctorat és en el Nou Programa de Filosofia de l'International College, Los Angeles. El seu doctorat en filosofia és en Ciències Socials d'Educació amb èmfasi en estudis amerindis.

## Carrera

Actualment és director del programa d'Estudis Amerindis i professor associat d'educació en la Universitat de Nou Mèxic d'Albuquerque. Ha sigut un estudiós a Nou Mèxic d'Etnobotànica i és membre de la Comissió d'Art de Nou Mèxic.
Durant 21 anys ha ensenyat a l'Institute of American Indian Arts a Santa Fe.

## Beques i honors

Cajete exercí com a investigador principal de diversos estudis importants de ciència i educació nativa que van ser finançats per la National Science Foundation, New Mexico Endowment for the Humanities, i el Departament d'Agricultura dels Estats Units. Ha rebut beques del Centre D'Arcy McNickle de la Biblioteca Newberry, el Departament d'Educació dels Estats Units, i la School for Advanced Research.

## Obres publicades

* Green, Rayne, Dr. Gregory A. Cajete, and Lucy R. Lippard. Native Views. Influences of Modern Culture. A Contemporary Native American Art Exhibition." Artrain USA: 2004. ASIN B001VAG28W.
* Cajete, Gregory. A People's Ecology: Explorations in Sustainable Living. Clear Light Books, 1999. ISBN
* Cajete, Gregory and Leroy Little Bear. Native Science: Natural Laws of Interdependence. 1999. ISBN 1-57416-041-9.
* Cajete, Gregory. Look to the Mountain: An Ecology of Indigenous Education. Kivaki Press, 1994. ISBN 978-1-882308-65-1.

## Notes

* 1 2 3 4 "Native American Studies: Faculty and Staff." University of New Mexico. (retrieved 26 May 2010)
* 1 2 Pember, Mary Annette. "Getting to Know Dr. Gregory Cajete." Diverse Issues in Higher Education. 16 Oct 2008 (retrieved 26 May 2010)
* ↑ "Books - Gregory Cajete." Amazon.com. (retrieved 26 May 2010)
# Gregory (Dakota del Sud)

Gregory és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 1.342 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gregory tenia 1.342 habitants, 613 habitatges, i 351 famílies. La densitat de població era de 378,2 habitants per km².
Dels 613 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,5% hi vivien parelles casades, en un 7,2% dones solteres, i en un 42,6% no eren unitats familiars. En el 40% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 21,7% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 27,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.173 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.057 $ mentre que les dones 16.923 $. La renda per capita de la població era de 13.626 $. Entorn del 12,9% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gregory». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gregory». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Amnirana longipes

Amnirana longipes és una espècie de granota que viu al Camerun.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Amiet, J.-L. 2004. Amnirana longipes. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Accedit a data 20 d'abril del 2008.
# Anacroneuria brunneilata

Anacroneuria brunneilata és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Descripció

* Els adults presenten el cap groc amb una petita taca de color marró clar sobre els ocels, el pronot amb una franja estreta i àrees laterals amples marrons i les ales marrons clar amb la nervadura marró.
* Les ales anteriors del mascle fan entre 12 i 13 mm de llargària i les de la femella 15-17.
* El penis dels mascles és truncat a l'àpex.
* La placa subgenital de les femelles té quatre lòbuls.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú i l'Equador.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1909. Wien. ent. Ztg. 28(7/8):228.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jewett, 1959. Wasmann J. Biol. 17(1):105-114.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Encyclopedia of South American Aquatic Insects: Illustrated Keys to Known Families, Genera, and Species in South America. Plecoptera (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Baumann, R.W., 1982. Plecoptera. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill. Nova York: 389-393.
* Froehlich, 2010. Illiesia 6(12):149.
* Grimaldi, D.; Engel, M. S. Evolution of the Insects (en anglès). Cambridge University Press, 2005. ISBN 9780521821490.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:314.
* Stark & Sivec, 1998. Scopolia 40:7.
* Stark, 2004. Spixiana 27(1):80.
* Zwick, P. Insecta: Plecoptera: phylogenetisches System und Katalog (en alemany). Walter de Gruyter, 1973. ISBN 9783110045512.
* Zwick, P., 2000: Phylogenetic System and Zoogeography of the Plecoptera. Annual Review of Entomology. Vol. 45: 709-746. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2022-10-17. [Consulta: 14 novembre 2011].

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlidae Species Listing (anglès)