OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Maribel Forcadas Berdusán

Maribel Forcadas Berdusán (Uncastillo, Saragossa, 4 de juny de 1949-Getxo, Biscaia, 14 de juny de 2012) va ser una metgessa i professora d'universitat, especialitzada en neurologia i epileptologia.
Maribel Forcadas va residir durant els seus primers anys a diversos pobles del Pirineu aragonès, on el seu pare exercia com a metge internista. Va sorgir en ella una primerenca vocació que la va portar a cursar la carrera de medicina entre 1967 i 1973 a la Universitat de Saragossa. Va realitzar la residència en medicina interna a l'Hospital de Cruces, a Getxo. Descobrí la neurofisiologia i la neurologia, sota la influència de Pedro Madoz i Juanjo Zarranz, i realitzà una estada a l'Hospital Pelegrin de Bordeus amb el professor Hugues Loiseau. Això la portà a dedicar-se de manera definitiva a la neurologia, i més concretament a l'epileptologia.
Des d'octubre de 1982 va treballar com a professora ajudant a la Universitat del País Basc, on va realitzar el seu doctorat. El 1990 va ser nomenada professora associada i des de 1996 va exercir com a professora titular de patologia clínica a la Facultat de Medicina d'aquesta universitat. Va compaginar la labor docent amb la tasca assistencial a l'Hospital de Cruces, en què exercia el càrrec de cap de secció del Servei de Neurologia, i on va crear la unitat d'epileptologia i va introduir la cirurgia de l'epilèpsia. Va escriure nombrosos articles i llibres entre els quals destaca Epilèpsia i dona (ISBN 8481745944, Elsevier, 2001). Va morir al juny de 2012 d'un càncer de còlon.

## Referències

* ↑ «Maribel Forcadas Berdusán, médica» (en castellà). Mujeres con ciencia, 04-06-2017. [Consulta: 17 abril 2022].
* ↑ Zarranz, J. J. «Maribel Forcadas Berdusán» (en castellà). Neurología, 28, 6, 01-07-2013, pàg. 386–387. DOI: 10.1016/j.nrl.2012.07.008. ISSN: 0213-4853.
* ↑ Maribel Forcadas Berdusan (1949-2012) Arxivat 2016-06-01 a Wayback Machine.
* ↑ IN MEMORIAM: Maribel Forcadas Berdusán
# Casa Vidal (Manresa)

La Casa Vidal és un edifici del municipi de Manresa (Bages) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici d'habitatges del s.XIX, de planta baixa, entresòl, dos pisos i golfes no habitables, amb tres façanes fent cantonada, una d'elles cega. Presenta tres cossos d'edificis no apreciables en la façana principal la qual està ordenada simètricament. La planta baixa presenta vuit portals, el d'accés descentrat. Balcons a totes les obertures (sobresortits en el primer pis i en el superior). Brancals i llindes de pedra de fil. El portal principal té un arc rebaixat motllurat i la resta de portals tenen arcs rebaixats sense motllura.

## Referències

* ↑ «Casa Vidal». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 7 juny 2015].
# Nicolas Dougall

Nicolas "Nick" Dougall (Hertfordshire, Anglaterra, 21 de novembre de 1992) és un ciclista sud-africà professional des del 2014 i actualment a l'equip Team Dimension Data. Crescut a Austràlia, també té la nacionalitat d'aquest país.

## Palmarès
### Resultats a la Volta a Espanya

* 2016. 154è de la classificació general
* 2017. Abandona (6a etapa)

## Referències

* ↑ «Bio Nicolas Dougall». ndougall92. [Consulta: 16 juny 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Angles del vent

Definim angles del vent les diferents orientacions vaixell de vela manté respecte a la direcció de vent.
La propulsió en els vaixells de vela es produeix per un fenomen semblant a la sustentació d'una ala d'avió, la diferència de pressió generada pel vent en les dues "cares" de la vela. Quan canvia la direcció del vent respecte a l'eix longitudinal del vaixell obliga el navegant a canviar d'amura la vela vaixell per aprofitar millor la força del vent sobre les veles.
Per a indicar la direcció del vent respecte de l'eix longitudinal de l'embarcació es va desenvolupar un sistema convencional que divideix l'angle entre proa i popa del vaixell (que correspon a 180°) en 16 quartes, que corresponen a 11° 15′ cadascuna.
Convencionalment doncs, la direcció del vent s'expressa en quartes, proporcionant una indicació immediatament comprensible entre al patró de l'embarcació i els mariners, pels ajustos que s'hagin de fer a les veles.

## Vegeu també

* Bolina
* Messana (nàutica)
* Eixàrcia
* Pal (nàutica)
* Cofa
* Navegació a vela
# Tainter Lake

Tainter Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Wisconsin. Segons el cens del 2000 tenia 2.089 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tainter Lake tenia 2.089 habitants, 846 habitatges, i 631 famílies. La densitat de població era de 43,3 habitants per km².
Dels 846 habitatges en un 29,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,9% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 19,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 31,1% de 45 a 60 i un 11,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 54.265 $ i la renda mediana per família de 63.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.037 $ mentre que les dones 27.202 $. La renda per capita de la població era de 25.292 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tainter Lake» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tainter Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Manuel Archs

Manuel Archs (? - Barcelona, 21 de maig de 1894) fou un dirigent obrer del segle xix. Fou pare del també obrerista Ramon Archs.
Després de l'episodi de les bombes del Liceu, el novembre de 1893 Archs fou detingut i empresonat juntament amb molts altres sindicalistes anarquistes. Posteriorment fou jutjat en els processos de Montjuïc l'abril de 1894, condemnat a mort sense proves sòlides i finalment executat.

## Referències

* 1 2 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 56
# Marcelo Fabián Sosa Farias

Marcelo Sosa és un futbolista uruguaià, nascut a Montevideo el 6 de febrer de 1978. Ocupa la posició de migcampista.
Va destacar al seu país a les files del Danubio FC. El 2004 fitxa per l'Spartak de Moscou de la lliga russa, però només hi juga vuit partits en sis mesos. Marxa llavors a l'Atlètic de Madrid, on tampoc acaba de despuntar, sent cedit posteriorment al CA Osasuna i al River Plate. Retornaria al seu país el 2007 per militar al Nacional Montevideo, mentre que entre 2008-2009 jugaria la lliga mexicana amb el Tecos UAG.
Ha estat internacional amb la selecció de l'Uruguai en 29 ocasions, tot marcant un gol. Va participar en la Copa Amèrica de 2004.

## Referències

* 1 2 «Marcelo Sosa - AUF». [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Marcelo Sosa - Perfil del jugador» (en castellà). [Consulta: 20 març 2022].
# Bohèmia Central

La Bohèmia Central —Středočeský kraj en txec— és una divisió administrativa (kraj) de la República Txeca. La capital és Praga. Les ciutats de la regió de Bohèmia són Beroun, Brandýs nad Labem-Stará Boleslav, Dobříš, Kladno, Kolín, Kralupy nad Vltavou, Kutná Hora, Mělník, Mladá Boleslav, Nymburk, Poděbrady, Příbram, Rakovník i Slaný. Són viles notables de la regió Lány, Lidice o Tachlovice. Hi destaquen els castells de Karlštejn, Konopiště, Křivoklát Castle i Lány.

## Referències

* ↑ «Bohèmia Central». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2008-04-10 a Wayback Machine.
* Estadístiques regionals
# Ament

«Ament» té aquests significats:
* Ament (nomós), divisió administrativa de l'antic Egipte
* Ament (botànica), inflorescència sovint unisexual i pèndula de les plantes amb flor
* Ament o Amaunet, mare i deessa Egípcia de la fertilitat i representant del vent del nord
# Barbara Cartland

Dame Mary Barbara Hamilton Cartland, DBE (Edgbaston, Birmingham, Anglaterra, 9 de juliol de 1901 - Camfield Place, prop de Hatfield, Hertfordshire, Anglaterra, 21 de maig de 2000) fou una escriptora especialitzada en novel·la sentimental i una de les més traduïdes del món, segons l'Index Translationum. Filla d'un militar mort en la Primera Guerra Mundial i d'una dona emprenedora però sense recursos, des de ben jove destacà com a novel·lista i periodista —en la secció de l'anomenada premsa rosa, d'inspiració per a les seves obres.
Les més de 600 novel·les publicades li valgueren reconeixements com l'Orde de l'Imperi britànic i les seves aparicions en la televisió, així com la relació amb la casa reial, la convertiren en un personatge públic.
En les seves obres relata aventures amoroses de noies amb problemes però amb una sòlida moral i bons sentiments, que les porten a triomfar. Les novel·les es poden agrupar en cicles segons la seva temàtica i ambientació; i així ha escrit novel·la romàntica, que es divideix entre els llibres d'ambientació contemporània i els ubicats en un altre moment històric, biografies novel·lades de celebritats (i una autobiografia en diversos volums), i un seguit d'assajos sobre temes sentimentals i de salut.

## Referències

* ↑ «Barbara Cartland». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Martí Onofre I de Rocabertí

Martí Onofre I de Rocabertí i de Rocabertí fou vescomte de Rocabertí des de 1512 fins a 1567, fill i successor del seu pare Felip Dalmau II de Rocabertí i d'Isabel de Rocabertí. Dirigí la defensa del Rosselló contra els francesos i contra els pirates barbarescos. Amb Joan de Boixadors va cofinançar l'església de Betlem de Barcelona (1544). El 1562, per mort sense descendència del seu cosí Llorenç de Rocabertí, adquirí la baronia de Sant Llorenç de la Muga, que quedà incorporada al patrimoni de la línia troncal dels Rocabertí.

## Núpcies i descendència

Es casà amb Violant Sarriera, senyora de la baronia de Montbui, amb la qual tingué els següents fills:
* Francesc Dalmau I de Rocabertí
* Elisabet de Rocabertí, monja
* Jaume de Rocabertí i Sarriera, senyor de la baronia de Montbui, casat amb Aldonça Descoll. Originà la línia dels Rocabertí-Tagamanent.
# Taunton (Massachusetts)

Taunton és una població dels Estats Units a l'estat de Massachusetts. Segons el cens del 2000 tenia 55.976 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Taunton tenia 55.976 habitants, 22.045 habitatges, i 14.483 famílies. La densitat de població era de 463,7 habitants/km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 33,2% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.932 $ i la renda mediana per família de 52.433$. Els homes tenien una renda mediana de 36.895 $ mentre que les dones 27.686$. La renda per capita de la població era de 19.899$. Entorn del 8% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Personatges il·lustres

* William Standish Knowles (1917 - 2012), químic guardonat amb el Premi Nobel de Química l'any 2001.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Taunton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Taunton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Casa Moreta (Vic)

La Casa Moreta és una obra eclèctica de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, que consta d'una planta baixa i dos pisos superiors. Al centre de la planta baixa s'hi ubica el portal principal, adovellat d'arc de mig punt, i a cada banda dues obertures, una de clàssica i l'altre d'arc rebaixat. En el primer pis s'hi ubiquen dos grans balcons volats amb barana de ferro forjat, de llinda plana i amb brancals de pedra picada. Al pis superior hi ha tres finestres, dos de les quals coincideixen amb els balcons del pis inferior. Són també de llinda plana, amb brancals de pedra picada i ampits motllurats. La finestra de l'extrem dret té barana de ferro forjat.

## Referències

* ↑ «Casa Moreta». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 octubre 2017].
# Big Boy Restaurants

Boy Big and Bob va ser fundada el 1936 per Bob Wian a Glendale, Califòrnia. Marriott va comprar la cadena el 1967. La seu de Big War's Big War a Michigan és la seu. La franquícia té més de 455 restaurants Boy Big als Estats Units i Japó. Frisch, un Cincinnati va triar el restaurant, va començar a servir en el Big Boy 1946 Boy Big, i aquesta franquícia té un altre net de 88 net. L'elecció és més coneguda per les seves marques blanques i blanques de marques a quadres i les seves dues hamburgueses de depilació (el primer Mac Gran).

## Enllaços externs

* Big Boy Restaurants - Lloc web oficial
* Boy Big i Bob Inn, Burbank, Califòrnia
# Lén

En la mitologia irlandesa, Lén era l'artesà de Síd Buidb, el 'sídhe de Bodb'. El fill de Ban Bolgach, fill de Bannach, es deia que residia sota un llac prop de Killarney anomenat Loch Léin en el seu nom. Els Dindsenchas expliquen que el llac Léin era on fabricaria vaixells brillants per a Fand el pèl llarg, la filla de Flidais. Cada nit, després d'acabar la seva obra, s'escriu que solia llençar l'enclusa cap a un turó proper anomenat Indeoin na nDési o "Enclusa del Déisi" i els ruixats que venien de la part posterior del turó es deia que eren perles de l'enclusa. És discutible si el nom Lén es pot relacionar filològicament amb el déu romano-celta Lenus. Tot i que el significat del nom és incert, les paraules de l'irlandès antic lén "derrota, desgràcia" i lénaid "ferir, ferir" i el gal·lès llwyn "bostet, arbust" poden oferir alguna base per a la comparació.

## Referències

* 1 2 3 4 Section 18 of the Bodleian Dindshenchas.
* ↑ Entry for lén in the online dictionary of Sabhal Mòr Ostaig.
* ↑ Entry for lénaid in the online dictionary of Sabhal Mòr Ostaig.
* ↑ Entry for llwyn Arxivat 2016-09-21 a Wayback Machine. in the University of Wales' online Welsh dictionary.
# Maria Isabel Antonieta de Borbó

Maria Isabel Antonieta de Pàdua de Borbó i de Saxònia (Portici, 6 de setembre de 1740 - 1 de novembre de 1742) va ser una princesa napolitana, filla de Carles VII de Nàpols i Maria Amàlia de Saxònia, morta en la infància.
Va néixer al Palau Reial de Portici, el 6 de setembre de 1740. Va ser la filla primogènita de Carles VII de Nàpols –futur Carles III d'Espanya– i de Maria Amàlia de Saxònia. Batejada el 19 de novembre, en van ser padrins els seus avis, Felip V d'Espanya i Isabel Farnese, però que no van poder assistir a causa del delicat estat de salut del primer, i en el seu lloc van actuar el cardenal Acquaviva i la princesa de Colombrano. Va tenir la consideració de princesa de Nàpols, però no la d'infanta d'Espanya, atès que va morir abans de l'ascens al tron del seu pare i tampoc hi havia encara tradició de donar el títol als nets dels reis.
Amb motiu del naixement, i per donar-la a conèixer als seus avis, Carles i Maria Amàlia van encarregar diversos retrats a pintors presents a Nàpols en aquell moment com Clemente Ruta, Francesco Solimena, Giovanni Battista delle Piane i Jacopo Amigoni. Tanmateix, la seva vida va ser curta, va morir dos anys més tard, l'1 de novembre de 1742. La princesa va posar-se malalta pocs dies després del naixement de la seva germana Maria Josepa, el mes de gener, però no va ser capaç de superar la malaltia. El seu cos va ser enterrat a l'església de Santa Clara de Nàpols.

## Referències

* 1 2 Robles do Campo, Carlos «Los infantes de España bajo la Ley Sálica». Anales de la Real Academia Matritense de Heráldica y Genealogía, vol. 10, 2007, pàg. 314, 322. Arxivat de l'original el 2022-10-05 [Consulta: 2 març 2022].
* 1 2 3 Quintana Bermúdez de la Puente, Covadonga de. «María Isabel Antonieta de Padua de Borbón y Sajonia» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 2 març 2022].
* ↑ «La infanta Isabel de Borbón y Sajonia, princesa de Nápoles» (en castellà). Museu del Prado. [Consulta: 2 març 2022].
# Richard Thomas Lowe

Richard Thomas Lowe (4 de desembre de 1802-13 d'abril de 1874) fou un botànic, ictiòleg, malacòleg, escriptor i clergue anglicà anglès.

## Biografia

L'any 1825 es gradua en el "Christ's College", de Cambridge, i aquest mateix any pren les sagrades ordres, com diaca, i l'any 1830 s'ordena sacerdot. És pastor a l'illa Madeira l'any 1832, on es desenvolupa com naturalista, estudiant extensament la flora i la fauna local, produint un llibre sobre la flora de Madeira (Manual flora of Madeira). Va tornar cap a Anglaterra, sent rector a Lea, Lincolnshire, l'any 1852.
L'any 1874 mor en el transcurs d'un naufragi a Sicília.

## Honors
### Epònims

* Omosudis lowii
* Octolasmis lowei C. Darwin, Cirripedia)

## Referències

* Rodney Bolt. Madeira & Porto Sant
* Roy Nash. Scandal in Madeira. 1990, biografia. ISBN 9780863325182
* ↑ Rodney Bolt: Madeira & Porto Sant, a Google Books
* «Detall de l'autor» (HTML) (en anglès). Índex Internacional de Noms de Plantes. International Organization for Plant Information (IOPI).
# Miguel Paredes García

Miguel Paredes García fou un polític valencià, alcalde de València durant la restauració borbònica. Formava part d'una família benestant, i es va doctorar en química. Era germà de l'escultor Francisco Paredes García. Tanmateix es va dedicar a la política.
Pertanyia al Partit Liberal Fusionista i va ser nomenat alcalde tres cops. El primer, entre gener i febrer de 1907, fou nomenat per Reial Decret pel governador civil enmig de les protestes contra els arbitris municipals que provocaren una vaga de carnissers a la que s'hi sumaren els forners, i amb la dura oposició dels regidors blasquistes; per aquest motiu quan Antoni Maura i Montaner va tornar al poder va dimitir. Fou nomenat novament alcalde entre octubre i desembre de 1909, i només li va donar temps per presidir els homenatges que l'Exposició Regional va fer a Teodor Llorente Olivares, Juan Navarro Reverter i Amalio Gimeno y Cabañas. Tornaria a ser alcalde entre gener i febrer de 1916, però dimitir a causa d'una vaga de forners. El 24 de novembre de 1918 seria president de la Diputació de València, i juntament amb l'alcalde Faustí Valentín i Torrejón va reivindicar a l'Ateneu Mercantil de València una Assemblea Regionalista, que va comptar amb cert suport del dirigent blasquista Fèlix Azzati i Descalci. El 24 de novembre de 1935 fou nomenat delegat del govern i president de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer en representació de la Séquia Reial del Xúquer, però fou destituït arran de la victòria del Front Popular a les eleccions generals espanyoles de 1936, i en fou nomenat Renán Azzati Cutanda.

## Referències

* ↑ Francisco Paredes García (1881-1945)
* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.419. ISBN 9788495484802.
* ↑ Centenari d'una oportunitat històrica, valenciaplaza.com, 24 de novembre de 2018
* ↑ La primera Confederación Hidrográfica del Júcar (1934-1942), p.20, 21, 24
# Eugen Blaas

Eugene de Blaas, també conegut com a Eugene von Blaas o Eugen Blaas (24 de juliol de 1843 – 10 de febrer de 1932), va ser un pintor italià emmarcat dins de l'escola del classicisme.

## Vida i carrera

Va nàixer a Albano, prop de Roma, de pares austríacs. El seu pare, Karl von Blaas, també pintor, va ser el seu mestre. La família es va mudar a Venècia quan en Karl va esdevenir professor de l'Acadèmia de Venècia. Eugen pintà diverses obres ambientades en Venècia.

## Treballs

Les seves obres es troben a la Royal Academy, la Fine Art Society, la New Gallery i a la Arthur Tooth and Sons Gallery de Londres, així com a la Walker Art Gallery de Liverpool.

## Pintures

* Les germanes, 1878 (Escena de claustre)
* Conversió dels Rhætians per St. Valentí
* Cimabue i Giotto
* Escena del Decameró
* Dogaressa anant a l'església
* Escena d'un balcó venecià
* Criatures de Déu
* Processó nupcial a San Marco
* Macarada veneciana
* Viatge a Murano (Museu de Viena)
* Die Wasserträgerin (1887)
* A l'aigua (1914)
* El portador d'aigua
* De Musette
* Compartint notícies
* L'aranya i la mosca
* Arthur Graf Berchtold
* Daydreaming
* Flirteig
* Curiositat
* Moment pensatiu
* Una Història interessant
* Die Wasserträgerin
* Xerrada
* A l'aigua

## Referències

* ↑ «Biography of old oil painting master Eugene de Blaas». Favoritearts.info. Arxivat de l'original el 2008-10-12. [Consulta: 7 novembre 2013].

## Bibliografia

* Biography of old oil painting master Eugene de Blaas Arxivat 2017-10-24 a Wayback Machine.
* Wassibauer, Thomas. Eugen von Blaas: 1843 - 1931 / Das Werk - Skizzen - Aquarelle - Gemälde, 2005. (Text in German and English)

## Enllaços externs

* Eugene de Blaas at artrenewal.org
# Província de Nor Chichas

La província de Nor Chichas és una de les 16 províncies del Departament de Potosí, a Bolívia. La seva capital és Cotagaita.