OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Barcelona Howlers

Els Barcelona Howlers fou un club de futbol americà català fundat a finals dels anys vuitanta. Membre de la Lliga catalana, fou campió de lliga l'any 1991 destacant el paper de Xisco Marcos, escollit MVP de la temporada. Al final del mateix any abandonà la competició i ingressà a la nova lliga de futbol americà d'àmbit estatal, Spain Football League (SFL), essent campió de la seva primera edició el 1992. Dos any més tard, tornà a ser campió de lliga de l'American Football League (AFL), competició predecessora de l'actual Lliga Espanyola de Futbol Americà. En aquesta última, hi participà la primera temporada arribant-ne a semifinals de play off. Degut a la greu crisi del futbol americà a Catalunya, l'entitat va desaparèixer l'any 1996.
El club va tenir un equip femení de futbol americà format per seguidores seves, les Bad Girls, fundat l'any 1995 i que, juntament amb les Barcelona Queens, disputaren el primer partit de futbol americà femení a Espanya el 5 d'agost de 1995. Degut a l'èxit de l'esdeveniment, l'equip va disputar la primera Lliga catalana, essent campió el 1996 i 1997.

## Palmarès

* 2 Spain Football League/American Football League (1992, 1994)
* 1 Lliga catalana de futbol americà (1991)
* 2 Lliga catalana de futbol americà femenina (1996, 1997)

## Referències

* 1 2 «Barcelona Howlers». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Palmarès Lliga Catalana Sènior». Federació Catalana de Futbol Americà. [Consulta: 17 març 2019].
* ↑ «Boxers y Panteras, final de la Liga en Canillejas» ( PDF). El Mundo Deportivo, 02-05-1995, pàg. 35 [Consulta: 17 març 2018].
* ↑ «Barcelona Queens». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Palmarès LCFA Femenina». Federació Catalana de Futbol Americà. [Consulta: 17 març 2018].
# Baldriga de Bryan

La baldriga de Bryan (Puffinus bryani) és un ocell marí de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics, que viu al Pacífic criant a les illes Bonin.
És una espècie de baldriga recentment descrita, arran els treballs de Pyle et col. 2011

## Referències

* ↑ Peter Pyle, Andreanna J. Welch i Robert C. Fleischer. A New Species of Shearwater (Puffinus) Recorded from Midway Atoll, Northwestern Hawaiian Islands. The Condor 113(3):518-527. 2011. American Ornithological Society
# Habeko Mik

Habeko Mik va ser una revista de còmics en euskera publicada pel HABE entre 1982 i 1991. De caràcter bimestral, va publicar 55 números i 18 toms recopilatoris. A les seues pàgines van publicar els principals autors de còmic bascos, com Harriet, Redondo, Mata, Astrain, Fructuoso, Mauro Entrialgo, Durán, Berzosa, Álvaro Ortega o Mikel Valverde.

## Referències

* 1 2 «HABEko Mik en la Biblioteca de KMK». Gipuzkoa Kultura.

## Bibliografia

* Díaz de Guereñu, Juan. Habeko Mik (1982-1991): Tentativas para un comic vasco. Astiberri.

## Enllaços externs

* Habeko Mik a Tebeosfera
* Habeko Mik Arxivat 2019-06-28 a Wayback Machine. a HABE
# Haber (cràter)

Haber és un cràter d'impacte molt proper al Pol Nord de la Lluna. Els seus veïns més propers són els cràters Lovelace (contigu pel sud-oest); Lenard (al nord-oest); Hermite (al nord) i Sylvester (adjacent al sud-est); igual que la Catena Sylvester.
El cràter Haber té forma poligonal i està gairebé completament destruït. El seu contorn està allisat, bloquejat per molts impactes petits i és difícil distingir-lo del terreny circumdant. El fons del bol és força rugós, però sense elements notables.
Va rebre el nom del químic alemany Fritz Haber (1868-1934) per decisió de la UAI en 2009.

## Referències

* (WGPSN), IAU Working Group for Planetary System Nomenclature. «Gazetteer of Planetary Nomenclature. 1:1 Million-Scale Maps of the Moon» (en anglès). UAI / USGS, 13-02-2013. [Consulta: 6 abril 2016].
* Andersson, L. E.; Whitaker, E. A.,. NASA Catalogue of Lunar Nomenclature (en anglès). NASA RP-1097, 1982.
* Blue, Jennifer. «Gazetteer of Planetary Nomenclature» (en anglès). USGS, 25-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Bussey, B.; Spudis, P.. The Clementine Atlas of the Moon (en anglès). Nueva York: Cambridge University Press, 2004. ISBN 0-521-81528-2.
* Cocks, Elijah E.; Cocks, Josiah C.. Who's Who on the Moon: A Biographical Dictionary of Lunar Nomenclature (en anglès). Tudor Publishers, 1995. ISBN 0-936389-27-3.
* McDowell, Jonathan. «Lunar Nomenclature» (en anglès). Jonathan's Space Report, 15-07-2007. [Consulta: 2 gener 2012].
* Menzel, D. H.; Minnaert, M.; Levin, B.; Dollfus, A.; Bell, B. «Report on Lunar Nomenclature by The Working Group of Commission 17 of the IAU» (en anglès). Space Science Reviews, 12, 1971, pàg. 136.
* Moore, Patrick. On the Moon (en anglès). Sterling Publishing Co, 2001. ISBN 0-304-35469-4.
* Price, Fred W. The Moon Observer's Handbook (en anglès). Cambridge University Press, 1988. ISBN 0521335000.
* Rükl, Antonín. Atlas of the Moon (en anglès). Kalmbach Books, 1990. ISBN 0-913135-17-8.
* Webb, Rev. T. W.. Celestial Objects for Common Telescopes, 6ª edición revisada (en anglès). Dover, 1962. ISBN 0-486-20917-2.
* Whitaker, Ewen A. Mapping and Naming the Moon (en anglès). Cambridge University Press, 2003. 978-0-521-54414-6.
* Wlasuk, Peter T. Observing the Moon (en anglès). Springer, 2000. ISBN 1-85233-193-3.

## Vegeu també

* Llista de cràters lunars
* Selenografia
# Barnard College

El Barnard College és una universitat d'arts liberals reservada a les dones, situat a la ciutat de Nova York. Fundat el 1889, el Barnard College està afiliat a la Universitat de Colúmbia i posseeix un campus independent al barri de Morningside Heights a Manhattan. L'establiment té també la seva pròpia administració, els seus propis professors i el seu propi pressupost. El seu campus s'estén al llarg de Broadway entre els carrers 116 i 120, és a dir, a la vora de Colúmbia.
La relació entre Barnard College i la Universitat de Colúmbia ha estat estreta des de l'origen del College. Fundat en resposta a la negativa dels consellers de Colúmbia a admetre dones a la seva institució, va ser anomenat "Barnard" en honor del president de Colúmbia d'aleshores, que sí es mostrava a favor de la coeducació. Des de l'any 1900, les relacions entre Barnard i Colúmbia s'han estructurat en base a acords que es renegocien periòdicament. Així, estudiants de Barnard i de Colúmbia tenen accés a classes a assignatures, associacions i biblioteques de les dues universitats; a més, els diplomes de Barnard són signats pel president de Colúmbia i en duen el segell, i les estudiants de Barnard poden unir-se a sororitats de Colúmbia.
L'escola és un dels establiments per a dones més prestigiosos i selectius dels Estats Units, ja que forma part de les «Seven Sisters» i ha estat classificat com un dels millors colleges del país als rànquings nacionals més citats. El seu campus està situat al barri de Morningside Heights, també conegut com a "Academic Acropolis" per la concentració de diversos establiments entre els quals es troben el Bank Street College of Education o el Jewish Theological Seminary.

## Referències

* ↑ Weneck, Bette «Social and Cultural Stratification in Women's Higher Education: Barnard College and Teachers College, 1898-1912». History of Education Quarterly, 31, 1, 1991, pàg. 1–25. DOI: 10.2307/368780. ISSN: 0018-2680.
* ↑ «Barnard’s History | Barnard College». [Consulta: 29 maig 2021].
* ↑ «Short History of Barnard-Columbia Relations | Barnard 125» (en anglès americà). [Consulta: 29 maig 2021].
* ↑ «Our Partnership with Columbia University | Barnard College». [Consulta: 29 maig 2021].
* ↑ «Forbes: Barnard College» (en anglès). [Consulta: 29 maig 2021].
* ↑ «Times Higher Education: Barnard College» (en anglès), 20-01-2021. [Consulta: 29 maig 2021].
* ↑ «US News and World Report: Barnard College». [Consulta: 29 maig 2021].

## Enllaços externs

* Web del Barnard College (anglès)
# Gran Iran

Gran Iran (persa: ایران بزرگ; la Encyclopædia Iranica usa el terme Continent Cultural Iranià) és un terme que fa referència a les regions que tenen una significativa influència cultural iraniana. Es correspon a grans trets amb el territori que envolta l'altiplà iranià, incloent des del Caucas fins a l'Indus.
A causa que es tracta d'un concepte cultural que representa regions establertes per tribus iranianes, no es correspon amb cap entitat política en particular. Pel que es refereix als sassànides, en les inscripcions del segle iii dels quals apareix per primera vegada el terme 'Iran' com un concepte polític, l'estat iranià multinacional inclou Àsia Menor però exclou territoris a l'est de les dues conques de desert de sal iranià.

## Bibliografia

* Richard Nelson Frye, Ethnic Identity in Iran, JSAI 26, 2002, (vegeu p.82) «PDF». (anglès)

## Referències

* ↑ «www.college.columbia.edu/cct/nov03/features5.php». Arxivat de l'original el 2006-05-09. [Consulta: 17 octubre 2010].
* Columbia College Today on "Iranian Cultural Continent" Arxivat 2006-05-09 a Wayback Machine. (anglès)

## Vegeu també

* Iran
* Imperi Persa
* Irànics

## Enllaços externs

* A map of the treaties affecting Greater Iran Arxivat 2021-03-10 a Wayback Machine.(anglès)
* Article a Iranian.com(anglès)
* Perses a la Xina(anglès)
* Pirooz a la Xina(anglès)
* Entrevistes referent a la Gran Iran Arxivat 2007-10-25 a Wayback Machine.(persa) (2) Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.(persa) (3) Arxivat 2012-07-17 a Wayback Machine.(persa)
# Gottfried Silbermann

Gottfried Silbermann (Kleinbobritzsch, Saxònia, Alemanya, 14 de gener de 1683 - Dresden, Alemanya, 4 d'agost de 1753) va ser un influent constructor d'instruments de teclat alemany. Va fabricar clavicèmbals, clavicordis, orgues i pianos.
Molt poc se sap sobre la joventut de Gottfried Silbermann. Va néixer el 14 de gener de 1683 a la ciutat alemanya de Kleinbobritzsch i era el fill menor del fuster Michael Silbermann. Es va traslladar a la propera ciutat de Frauenstein el 1685 i és possible que aprengués fusteria allà. Més tard, el 1702, es va traslladar a Estrasburg, on va aprendre la fabricació d'orgues del seu germà i va entrar en contacte amb l'escola franco-alsaciana de construcció d'orgues. Va tornar a Saxònia, com mestre artesà el 1710 i va obrir el seu propi taller d'orgues a Freiberg un any més tard. El seu segon projecte a Alemanya va ser el "Gran Orgue" de la Catedral de Santa Maria de Freiberg, acabat el 1714.
El 1733 Johann Heinrich Zedler escrigué que Silbermann havia inventat un nou instrument anomenat "Piano fort", que un any abans hauria entregat a l'altesa reial, la Princesa de Polònia i Lituània, i també a l'Elector de Saxònia (Frederic August I), que fou ben rebut pel seu so extraordinàriament agradable.
Silbermann va morir a Dresden el 1753, probablement com a resultat d'un enverinament per plom, mentre treballava en la fabricació de l'orgue a la catedral Hofkirche.

## Vegeu també

* Johann Sebastian Bach

## Referències

* ↑ Honegger, Marc. Bordas. Dictionnaire de la musique (en francès), 1979, p. 1232. ISBN 2-04-010726-6.
* ↑ Dolge, Alfred, 1848-1922.. Pianos and their makers : a comprehensive history of the development of the piano from the monochord to the concert grand player piano. Nova York: Dover Publications, 1972. ISBN 0-486-22856-8.
* ↑ Larousse. Dictionnaire de la musique (en francès), 2011, p. 1516. ISBN 978-2-0358-6059-0.
* ↑ Pollens, Stewart.. The early pianoforte. Cambridge: Cambridge University Press, 1995. ISBN 0-521-41729-5.

## Enllaços externs

* www.silbermann.org Arxivat 2005-03-06 a Wayback Machine. Gottfried-Silbermann-Society
* (alemany) Vida de Silbermann
* (alemany) www.silbermannorgel-crostau.de Orgue de Silbermann a Crostau
# Gottfried Trachsel

Gottfried Trachsel (Thun, 5 d'octubre de 1907 - Thun, 1974) va ser un genet suís que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va disputar dues proves del programa d'hípica. Guanyà la medalla de plata en la prova de doma per equips, mentre en la de doma individual fou quart. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, tornà a disputar dues proves del programa d'hípica. Fou l'encarregat de portar la bandera de Suïssa durant la cerimònia inaugural. Guanyà la medalla de bronze en la prova de doma per equips, mentre en la de doma individual fou sisè. En ambdues edicions dels Jocs va competir amb el cavall Kursus.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Gottfried Trachse». [Consulta: 24 novembre 2021].
# PFK Slavia Sofia

El PFK Slavia Sofia (en búlgar: ПФК Славия София) és un club de futbol búlgar de la ciutat de Sofia.

## Història

El club fou fundat el 10 d'abril de 1913 per un grup de joves de les entitats Botev i Razvitie de la capital de Bulgària. Fou el primer club esportiu organitzat del país. El seu primer president fou Dimítar Blagòev – Palio, un estudiant de 21 anys. Els primers uniformes foren samarreta blanca i pantaló negre. Des de 1924 juga completament blanc.
El seu primer títol de lliga arribà el 1928. Altres èxits del club són una semifinal de la Recopa d'Europa el 1967 i dues Copes dels Balcans els anys 1986 i 1988.

### Evolució del nom

* 1913: Slavia Sofia
* 1945: Slavia-45 Sofia
* 1949: Stroitel Sofia
* 1951: Udarnik Sofia
* 1957: Slavia Sofia

## Palmarès

* Lliga búlgara de futbol (7): 1928,1930,1936,1939,1941,1943,1996
* Copa búlgara de futbol (12): 1926, 1928, 1930, 1936, 1943, 1952, 1963, 1964, 1966, 1975, 1980, 1996
* Copa Balcànica de clubs (2): 1986, 1988

## Jugadors destacats

| Atanas Aleksandrov Aleksandar Shalamanov Dobromir Tashkov Simeon Simeonov Andrey Zhelyazkov Chavdar Cvetkov Bozhidar Grigorov Georgi Haralampiev Aleksandar Vasilev Georgi Pachedzhiev Dimítar Largov Krum Milev Dimítar Blagòev Mladen Vasilev | Dimítar Baykushev Yordan Yosifov Vanio Kostov Ivan Davidov Georgi Cvetkov Ivan Iliev Stefan Kolev Nasko Sirakov Blagoy Georgiev Chavdar Yankov Todor Kolev Dimítar Rangelov Asen Karaslavov |

## Entrenadors

* Oleg Bazilevich
* Nasko Sirakov
* Zharko Olarevic
* Ratko Dostanić
* Petar Hubchev
* Atanas Djambazki
* Miodrag Ješić
* Miroslav Mironov
* Stoyan Kotzev
* Alyosha Andonov

## Enllaços externs

* Web oficial (búlgar) (anglès)
* Bul-foot.org - Slavia (Sofia)
# PSoC

PSoC o Programable System on Chip és la denominació comercial d'una família de microcontroladors programables desenvolupada per Cypress Semiconductor el 2002. Aquesta tecnologia de microcontrolador incorpora tot un sistema configurable dins d'un únic xip. Comprèn una matriu configurable de funcions analògiques, solapada amb una altra de funcions digitals que proveeixen al sistema de la capacitat d'assignar qualsevol funció a qualsevol terminal del circuit integrat, cosa que confereix una gran versatilitat al dispositiu.

## Arquitectura

Actualment (setembre 2009) hi ha tres famílies, delimitades per l'arquitectura (principalment el tipus de processador encastat) del PSoC:
* Arquitectura PSoC1 (models CY8C2 ####) amb CPU M8C.
* Arquitectura PSoC2 (models CY8C3 ####) amb CPU Intel 8051.
* Arquitectura PSoC3 (models CY8C5 ####) amb CPU ARM Cortex M3.

## Eines de desenvolupament

La família PSoC1 disposa un entorn gràfic de programació anomenat PSoC Designer (versió 5, setembre 2009), que és un IDE gràfic de tipus pick & place per a la configuració del xip i amb dues maneres d'edició de codi per al processador.
* Chip design, basat en un editor/compilador de llenguatge C.
* System design, d'interfície totalment gràfica, que permet desenvolupar aplicacions enganxant i/o unint funcions de forma gràfica.
Per a xips PSoC3 i PSoC5 l'eina de desenvolupament es diu PSoC Creator, també basada en un entorn gràfic per a la configuració del xip, i es recolza en un compilador de la coneguda firma Keil per PSoC3 i en les eines GNU desenvolupades per ARM en el cas del PSoC5.

## Enllaços externs

* PSOC Developer Lloc web de la comunitat, orientada al desenvolupament d'aplicacions basades en PSOC.
* PSOC Zone Arxivat 2016-05-22 a Wayback Machine. Lloc web del departament de desenvolupament amb PSOC de l'ISTASE] francès.
* PSOC-Xile Lloc web de la comunitat xilena de desenvolupament amb microcontroladors PSOC.
# PTB

PTB té els següents significats:
* Partit dels Treballadors de Bèlgica, partit polític de Bèlgica
* Partit dels Treballadors Búlgars, partit polític històric de Bulgària, antecessor del Partit Comunista Búlgar
* Partit Laborista Brasiler (del seu nom en portuguès Partido Trabalhista Brasileiro), partit polític del Brasil
* Portland Trail Blazers, club de bàsquet amb seu a Portland (Estats Units)
* Physikalisch-Technische Bundesanstalt agència estatal de metrologia d'Alemanya
# Bandera d'Esparreguera

La bandera oficial d'Esparreguera té la descripció següent:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, groga, amb cinc pals verd fosc cadascun de gruix 1/27 de la llargària del drap, al centre, i amb una aspa blanca de llargària 14/27 de la del drap en cadascun dels dos travessers, i de braços de gruix 2/27 de la mateixa llargària, centrada i sobrepasada als pals.

## Història

Va ser publicada en el DOGC el 10 de juny del 2005. Està basada en l'escut heràldic de la localitat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Llobregat
* Escut d'Esparreguera

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2041/2005, de 10 de juny, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi d'Esparreguera.» (pdf). DOGC num. 4418, 10-06-2005. [Consulta: 25 juny 2010].
# Barranc de les Serres (la Torre de Cabdella)

El Barranc de les Serres, és un barranc del terme de la Torre de Cabdella, dins de l'antic terme primigeni d'aquest municipi.
S'origina a 1.745,4 m. alt., al vessant sur-oriental del Tossal de la Collada Gran, a la Solana de la Mare de Déu, en el lloc anomenat els Amorriadors, des d'on davalla cap a llevant, decantant-se lleugerament cap al sud, en direcció al poble d'Aiguabella, que queda a l'esquerra del Flamisell.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Pandeli Majko

Pandeli Sotir Majko (n. 15 de novembre de 1967) enginyer i polític, va ser el primer ministre d'Albània entre el 2 d'octubre de 1998 i el 29 d'octubre de 1999, i entre el 22 de febrer i el 31 de juliol de 2002. Després va exercir el càrrec de Ministre de la Defensa durant el govern de Fatos Nano, fins al 2005.
Graduat per la Universitat de Tirana, pertany al Partit Socialista d'Albània.

## Referències

* ↑ «Pandeli Majko Ministër i Shtetit për Diasporën» (en (albanès)). Kryeministria. Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 20 novembre 2017].
# Griazi

Griazi (en rus Грязи) és una ciutat de l'óblast de Lípetsk (Rússia) a la vora del riu Matira, un afluent del riu Vorónej.

## Història

La ciutat va ser creada al voltant de l'estació de ferrocarril de Griazi, oberta el 1868, en la línia de Vorónej-Kozlov-Orlov-Griazi-Tsaritsin. El nom de la ciutat significa literalment fangs, i fa referència a la terra negra típica de la regió (txernozem en rus). Durant la dècada del 1930 la població tenia 25.000 habitants, i va rebre l'estatus de ciutat el 4 de desembre de 1938.

## Demografia

La situació demogràfica de Griazi s'ha vist deteriorada de 1990 ençà. El 2001 el creixement demogràfic va patir un dèficit de més de 10/1000 (taxa de natalitat de 7,5/1000 i la taxa de mortalitat de 17,7/1000).

## Galeria d'imatges

* Estació d'autobusos de Griasi.
* Estació de ferrocarril de Griazi.
* Memorial al ferrocarril.
* Griazi a començaments del segle XX
* Estació de Griazi, començaments del segle xx.
* Elevador.
* Carrer Stantsionnaia.
* Àrea comercial.
# Barrado

Barrado és un municipi de la província de Càceres, a la comunitat autònoma d'Extremadura (Espanya). Limita al N amb Piornal, a l'E amb Arroyomolinos de la Vera, al S amb Gargüera de la Vera i a l'O amb Casas del Castañar i Cabrero.
En la serra de San Bernabé, a cavall entre la vall del Jerte i la comarca de La Vera, s'hi troba aquesta vila de cases molt típiques i que s'apilen en escarpats carrerons formant un laberint. L'església de Sant Sebastià és del segle xvi i mostra una cúpula de mitja taronja i un retaule major barroc.
Les dues gorges que creuen el terme municipal concedeixen gran espectacle al seu paisatge. En l'embassament de la gorga del Obispo són possibles el bany i la pesca de truites. Als voltants hi ha prats i cultius d'olivera, cirerer i fruitérs. Hi abunden les rouredes i els castanyars. En la roureda de la Solana, un dels més grans d'Europa, s'aixeca el Roble Grande, de quinze metres d'altura, declarat Árbol Singular per la Junta d'Extremadura.

## Festes

Durant la celebració de l'Alborá, en honor del sant, es canta i es toca el tambor tota la matinada. La festa finalitza amb un desdejuni de xocolata amb dolços. Altres festes d'interès són las de ?San Gregorio, al que cobreixen de cireres, i la del Palo de San Juan, en la que una cucanya coberta de sèu es remata amb productes de matança. S'han de visitar les ermites del Cristo del Humilladero i la de Santa María, situades en una talaia amb magnifiques vistes de la Vall del Tietar. Des del mirador de El Risco hi ha magnifiques panoràmiques.

## Demografia

Població de Barrado (1877 – 2007) :
| 1877 | 1887 | 1897 | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1991 | 2001 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 619 | 520 | 587 | 613 | 629 | 708 | 748 | 873 | 915 | 937 | 828 | 660 | 583 | 524 | 507 | 495 | 502 |

## Referències

* Fulletó redex de la Red Extremeña de Desarrollo Rural.
# Gravell

Gravell, o tiuranenca, és una varietat catalana d'olivera pròpia de la part oriental de la comarca de la Noguera, on se'n troben alguns exemplars aïllats.

## Característiques agronòmiques

És un arbre de vigor mitjà i port semierecte. El seu fruit, de forma ovoïdal, es pot conrear tant per a consum de taula com per fer oli. En aquest darrer cas, cal saber que aquesta varietat d'oliva conté poca quantitat d'oli i que aquest té poc àcid linoleic. L'oli de la varietat gravell té gust dolç en boca.

## Referències

* ↑ «Recerca». Cultures Trobades. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «L'olivera i la conserva d'olives». Eixarcolant, 23-11-2020. [Consulta: 5 setembre 2021].
* ↑ «Les varietats catalanes d'olivera». Quaderns Agraris (Institució catalana d'estudis agraris), 2019. [Consulta: 5 setembre 2021].