OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Baptista Sancho

Joan Baptista Sancho (Artà, Mallorca, 1772 o 1776 — Mission San Antonio, Califòrnia, 1830) fou un compositor, erudit i missioner mallorquí.
Va ser un dels introductors a Califòrnia dels estils de música religiosa vigents a Europa el segle xviii (cant pla, polifonia sacra, òpera i música instrumental amb basso continuo). El 1803 va arribar a Mèxic des de la seva Mallorca nativa i, el 1804, es va establir a la missió San Antonio, on va romandre fins a la seva mort, el 1830. Sancho va ser un dels redactors d'un curiós Interrogatorio en què s'informava sobre les condicions de vida dels nadius de Califòrnia i s'exposaven detalls sobre els seus costums socials, la seva flora autòctona i, fins i tot, la seva música. També va fer recopilacions del lèxic de les llengües natives de Califòrnia. Com a compositor, la seva Misa en sol i la Misa de los Angeles són les seves obres més rellevants.

## Referències

* 1 2 Pizà, Antoni; Summers, William J.; Russell, Craig H.; Gili, Antoni. J.B. Sancho : compositor pioner de Califòrnia = compositor pionero de California = pioneer composer of California. 1a ed. Palma: Universitat de les Illes Balears, 2007. ISBN 84-7632-342-5.
# Parancistrus aurantiacus

Parancistrus aurantiacus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (22 °C-27 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Ucayali, Tocantins i Xingu.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Bassleer, G., 2003. The new ilustrated guide to fish diseases in ornamental tropical and pond fish. Bassleer Biofish, Stationstraat 130, 2235 Westmeerbeek, Bèlgica, 232p.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# AHV

AHV té els següents significats:
* Altos Hornos de Vizcaya, empresa siderometal·lúrgica amb seu a Bilbao
* Associació Comercial Africana (del seu nom en neerlandès Afrikaansche Handels-Vereeniging), empresa d'activitats colonials dels Països Baixos a l'Àfrica
* Una història de violència (del seu nom en anglès A History of Violence), pel·lícula estatunidenca dirigida per David Cronenberg
* Atkinsonella hypoxylon virus, virus de les plantes de la família dels Partitiviridae
# Ornebius albalatus

Ornebius albalatus és una espècie de ortòpter de la família Mogoplistidae. És un insecte hemimetàbol amb aparell bucal mastegador i les potes posteriors molt desenvolupades i aptes per al salt. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada per Tan & Kamaruddin el 2013.

## Referències

* ↑ «Ornebius albalatus (Tan & Kamaruddin, 2013)» (en anglès). Orthoptera Species File Online. [Consulta: 22 abril 2019].
# Orcutt

Orcutt és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 28.830 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Orcutt tenia 28.830 habitants, 10.420 habitatges, i 8.023 famílies. La densitat de població era de 985,1 habitants/km².
Dels 10.420 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 19,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,14.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 6,1% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 17,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.251 $ i la renda mediana per família de 59.865 $. Els homes tenien una renda mediana de 49.035 $ mentre que les dones 30.700 $. La renda per capita de la població era de 23.373 $. Entorn del 2,6% de les famílies i el 4,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Orcutt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Orcutt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Jaime Ballesteros Pulido

Jaime Ballesteros Pulido (Granada, 1932 - Madrid, 13 d'agost de 2015) fou un polític comunista espanyol, un dels líders del Partit Comunista d'Espanya (PCE) en la clandestinitat durant el franquisme i la Transició democràtica.
Membre del Partit Comunista des de la seva època d'estudiant de Dret a la Universitat Complutense de Madrid, així com a la de Granada i la de Sevilla, va ser un actiu membre de la direcció clandestina del PCE a l'interior. En finir els seus estudis va ser detingut a nombroses ocasions. Va arribar a ser empresonat per la seva militància política i va ser torturat. En obtenir la llibertat, va marxar a França i va tenir el seu primer contacte amb Santiago Carrillo, llavors secretari general del PCE, amb qui va travar una forta amistat. Va tornar a Espanya i es va incorporar en tots els òrgans de direcció comunista des de 1965 (Comitè Central, Comitè Executiu i Secretariat). Així es va conformar l'equip dirigent del PCE a Espanya amb Armando López Salinas, Simón Sánchez Montero, Francisco Romero Marín i ell mateix. Posteriors líders de l'esquerra espanyola es van integrar al partit de la seva mà, com Pilar Brabo o Enrique Curiel. En el període de Transició política, va tenir un paper fonamental en la comunicació entre el president del govern de llavors, Adolfo Suárez, i el mateix Carrillo a través de José Mario Armero. Va participar activament en la direcció política comunista fins al 1982, va ser elegit diputat al Congrés per la circumscripció de Granada a les eleccions generals de 1979. La derrota, amb una notable disminució d'escons del PCE, a les eleccions de 1982, el va fer distanciar de Carrillo i de tota la direcció, donant-se de baixa del PCE i passant a formar part del Partit Comunista dels Pobles d'Espanya, formació escindida sota la direcció d'Ignacio Gallego. Es va allunyar de l'activitat política, va fundar l'Editorial Ciencia Nueva i va dirigir una organització solidària que, segons les seves paraules, «ajuda als pobles immersos en conflictes armats aferrissats». També va treballar com a traductor i a diferents institucions culturals.

## Referències

* 1 2 3 4 Rafael Fraguas «Jaime Ballesteros, principal lugarteniente de Santiago Carrillo». El País, 16-08-2015 [Consulta: 23 agost 2015].
* 1 2 3 «Comunista eterno». La Vanguardia, 16-08-2015 [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ Juan Ferrera «En memoria de Jaime Ballesteros». El Independiente de Granada, 14-08-2013 [Consulta: 23 agost 2015].
* ↑ «Ficha de Ballesteros Pulido, Jaime». Congreso de los Diputados. [Consulta: 23 agost 2015].
# Saint-Menge

Saint-Menge és un municipi francès, situat al departament dels Vosges i a la regió del Gran Est. L'any 2007 tenia 102 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Menge era de 102 persones. Hi havia 40 famílies, de les quals 12 eren unipersonals (4 homes vivint sols i 8 dones vivint soles), 16 parelles sense fills i 12 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 49 habitatges, 46 eren l'habitatge principal de la família i 3 estaven desocupats. 48 eren cases i 1 era un apartament. Dels 46 habitatges principals, 43 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien dues cambres, 3 en tenien tres, 9 en tenien quatre i 32 en tenien cinc o més. 36 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 21 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Menge el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 0 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 4 | 70 a 74 | 8 |
| 8 | 65 a 69 | 4 |
| 4 | 60 a 64 | 4 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 0 |
| 8 | 45 a 49 | 4 |
| 4 | 40 a 44 | 0 |
| 4 | 35 a 39 | 8 |
| 4 | 30 a 34 | 8 |
| 4 | 25 a 29 | 4 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 4 |
| 0 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 4 |
| 12 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 59 persones, 41 eren actives i 18 eren inactives. De les 41 persones actives 40 estaven ocupades (23 homes i 17 dones) i 1 aturada (1 home). De les 18 persones inactives 5 estaven jubilades, 4 estaven estudiant i 9 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa extractiva, 1 d'una empresa de construcció i 2 d'empreses de transport.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una fusteria.
L'any 2000 a Saint-Menge hi havia 8 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 212 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Menge a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Menge a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Xirotxanka

Xirotxanka - Широчанка (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del Ieia, al sud del golf de Taganrog de la mar d'Azov, a la península de Ieisk. És a 6 km al sud-est del centre de Ieisk i a 186 km al nord-oest de Krasnodar.
Pertany a la ciutat de Ieisk i pertanyen a aquest possiólok els possiolki de Beregovoi, Blijneieiski, Bolxelugski, Krasnoflotski, Podbelski i Morskoi.
# Víctori, Polieucte, Donat i companys màrtirs de Cesarea

Victori, Polieucte i Donat foren tres cristians romans, màrtirs a Cesarea de Capadòcia, probablement entre els segles iii i iv. Tots tres, amb altres màrtirs de la mateixa ciutat, són venerats com a sants a tota la cristiandat.
No se'n sap res de llurs vides. Ja apareixen citats al Martirologi de Jeroni, amb festivitat el 21 de maig, d'on passaren al Martirologi romà, que els inclou amb altres companys màrtirs sense nom.

## Bibliografia

* Santi, beati e testimoni. "San Vittorio e compagni Martiri".
# AHK

AHK té els següents significats:
* Escola de les Arts d'Amsterdam (del seu nom en neerlandès Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten), universitat d'arts amb seu a Amsterdam, als Països Baixos
* Cambra de Comerç Alemanya a l'Estranger (del seu nom en alemany Auslandshandelskammer), cambra de comerç que facilita les relacions entre les empreses de diferents països i les alemanyes
# Operation Dead End

Operation Dead End és una pel·lícula de thriller alemanya del 1985 dirigida per Nikolai Müllerschön.

## Acció

Dos homes (Boris i Les) i una dona (Kim) han estat reclutats per a un experiment científic on estan tancats durant 60 dies en un búnquer en el que els diuen que és una illa tòxica a l'Atlàntic. Només poden abandonar el búnquer durant una estona curta i només amb vestits protectors, no hi ha res fora excepte un paisatge lunar. Cada pas que fan i cada paraula que diuen són controlats pels científics, que segueixen l'experiment des d'un vaixell que es troba a l'illa. Els investigadors volen obtenir informació sobre la convivència humana en un aïllament complet en un espai molt reduït després d'una catàstrofe nuclear global, fred, allunyat del món exterior i privat de tots els èxits culturals i socials. A poc a poc, l'agressivitat i les emocions es van alliberant entre els subjectes, donant lloc a una guerra psicològica. Quan els científics decideixen allargar la prova i els tres comencen a sospitar-ho, esclata el pànic.
La Deutsche Film- und Medienbewertung FBW a Wiesbaden va atorgar a la pel·lícula la qualificació valuosa.

## Estrena

L'estrena de Operation Dead End va tenir lloc el 6 de març de 1986 a Colònia. Gairebé un any després, el 13 de març de 1987, es va estrenar en vídeo, i l'any següent la pel·lícula va ser emesa el 19 d'agost de 1988 per BR. Anys més tard, la pel·lícula també es va estrenar en DVD el 2015 en una versió de 91 minuts.

## Referències

* ↑ «Operation Dead End». www.kino.de, 27-09-2022.
* ↑ «Operation Dead End». www.moviepilot.de, 27-09-2022.
* ↑ «Operation Dead End». www.fbw-filmbewertung.com, 27-09-2022.
* ↑ «Operation Dead End / Fassungen». filmportal.de, 27-09-2022.
* ↑ «Operation Dead End». Film Dienst, 27-09-2022.
* ↑ «Operation dead end». Gateway Bayern des BibliotheksVerbund Bayern, 27-09-2022.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Unión del Pueblo Salmantino

Unión del Pueblo Salmantino (UPS) és un partit polític de la província de Salamanca, fundat en 2002, amb una ideologia conservadora. El seu fundador va ser José María Moreno Balmisa, antic militant del CDS primer i del Partit Popular després, amb el qual seria diputat. En 1991, va estar implicat en un presumpte cas de frau electoral pel qual, no obstant això, no es van trobar indicis suficients per a jutjar-lo.
Té comitès en totes les comarques de Salamanca i en molts dels seus pobles i ciutats. Al desembre de 2005 alguns dels càrrecs i militants d'Unitat Regionalista de Castella i Lleó a Salamanca es van integrar a la Unión del Pueblo Salmantino (UPSa). Va subscriure en el 2006 un protocol de col·laboració amb la Unió del Poble Lleonès para tot allò que afecti a ambdues províncies, si bé no comparteixen ideologia i fins, encara que sí el concepte de Salamanca com província lleonesa. Fins a les eleccions municipals de 2007 tenia alcaldes als municipis de Garcihernández, Valdecarros, Gomecello, Juzbado, Negrilla de Palencia i Pastores.
A les eleccions municipals i autonòmiques de 2007 va presentar més de 160 candidatures en la província de Salamanca, abastant més del 80% de la població salmantina. Aspiraven a aconseguir la ruptura del bipartidisme a Salamanca i a entrar amb almenys un procurador a les Corts de Castella i Lleó. Els resultats, no obstant això, van ser més modests. A les autonòmiques va obtenir 7.681 vots (3,69%), que no li van donar dret a cap procurador. A les municipals, els seus resultats van ser millors, obtenint 10.179 vots i 85 regidors, amb majoria absoluta a sis municipis i relativa a 3.
Les seves joventuts són Xóvenes Salmantinos.

## Referències

* ↑ Moreno Balmisa declara avui com acusat en el frau electoral, El País, 28 de juny de 1991.
* ↑ «Ponència política d'UPSa». Arxivat de l'original el 2007-05-17. [Consulta: 11 setembre 2008].
* ↑ «Resultats de les eleccions autonòmiques de 2007 a Castella i Lleó». Arxivat de l'original el 2007-06-01. [Consulta: 11 setembre 2008].
* ↑ Resultats de les eleccions municipals en la província de Salamanca

## Enllaços externs

* Unión del Pueblo Salmantino Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine.
# Can Torres (Sant Sadurní d'Osormort)

Can Torres és una masia de Sant Sadurní d'Osormort (Osona) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Masia de planta rectangular, coberta a dues vessants amb el carener perpendicular a la façana principal situada a l'est. Aquest sector presenta dos portals a la planta i dues finestres al primer amb un balcó al centre. A la part esquerra s'hi annexiona un cos de planta cobert a una vessant i amb una finestreta. A ponent hi ha diverses finestres obertures que amb un portal a la planta, un balcó al primer pis i diverses finestres que no guarden cap simetria. A migdia hi ha un portal i dues finestres. A tramuntana s'hi obre una única finestra. La casa es construïda en pedra, totxo arrebossat i pintat al damunt. Els elements de ressalt són de pedra picada. La casa es troba assentada damunt el pendent del terreny.

## Història

Masia que pertany a la parròquia de Sant Sadurní d'Osormort que en un principi fou terme de Sant Llorenç del Munt o de Cerdans, més tard s'uní a la batllia d'Espinelves i ara és independent. Aquest mas no el trobem documentat en els fogatges del segle xvi per tant segurament es tracta d'una construcció posterior. En el nomenclàtor de la província de Barcelona de l'any 1860 no hem pogut comprovar s'hi consta perquè només hi ha un resum de l'inventari que és el següent: "11 casetes, 15 masies, 12 alqueria, 1 església, 5 capelles, 1 rectoria 17 pallisses".

## Referències

* 1 2 «Can Torres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2017].
# Saint-Germain-le-Vieux

Saint-Germain-le-Vieux és un municipi francès situat al departament de l'Orne i a la regió de Normandia. L'any 2007 tenia 58 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Saint-Germain-le-Vieux era de 58 persones. Hi havia 25 famílies de les quals 4 eren unipersonals (4 dones vivint soles i 4 dones vivint soles), 13 parelles sense fills, 4 parelles amb fills i 4 famílies monoparentals amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 32 habitatges, 26 eren l'habitatge principal de la família i 5 eren segones residències. Tots els 31 habitatges eren cases. Dels 26 habitatges principals, 21 estaven ocupats pels seus propietaris, 4 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 1 estava cedit a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 4 en tenien tres, 5 en tenien quatre i 16 en tenien cinc o més. 18 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 15 habitatges hi havia un automòbil i a 9 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Saint-Germain-le-Vieux el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 8 |
| 0 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 0 |
| 0 | 65 a 69 | 0 |
| 4 | 60 a 64 | 0 |
| 0 | 55 a 59 | 0 |
| 4 | 50 a 54 | 4 |
| 0 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 4 |
| 8 | 35 a 39 | 0 |
| 0 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 0 |
| 4 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 4 | 10 a 14 | 4 |
| 4 | 5 a 9 | 0 |
| 0 | 0 a 4 | 0 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 32 persones, 20 eren actives i 12 eren inactives. De les 20 persones actives 18 estaven ocupades (7 homes i 11 dones) i 2 estaven aturades (2 homes). De les 12 persones inactives 6 estaven jubilades, 1 estava estudiant i 5 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

L'any 2000 a Saint-Germain-le-Vieux hi havia 7 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 273 hectàrees.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Exploitations agricoles
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Saint-Germain-le-Vieux a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Saint-Germain-le-Vieux a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Xiroki Karàmix

Xiroki Karàmix (en rus: Широкий Карамыш) és un poble de l'óblast de Saràtov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 1.545 habitants. Pertany al districte municipal de Líssie Gori.

## Referències

* ↑ PROвинциальный TOURистъ. «Посёлок Барсучий, Лысогорский район» (en rus). Яндекс Дзен, 2020. Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 22 novembre 2020].
* ↑ «Об утверждении реестра административно-территориального деления Саратовской области (с изменениями на 12 апреля 2019 года), Постановление Правительства Саратовской области от 29 октября 2015 года №545-П» (en rus). docs.cntd.ru. Arxivat de l'original el 2020-11-13. [Consulta: 13 novembre 2020].