OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Irene Harand

Irene Harand (Viena, 1900- Nova York, 1975) fou una política austríaca, activista en la defensa dels drets humans i en la lluita contra l'antisemitisme. Nascuda en el si d'una família catòlica, durant els anys 1920 va treballar en l'Associació de Petits Estalviadors i Pensionistes d'Àustria amb l'advocat jueu Moriz Zalman, amb qui fundaria també el Partit Popular Austríac, que es presentà a les eleccions legislatives austríaques de 1930 per a defensar els interessos dels petits estalviadors i jubilats, i atacar l'antisemitisme.
El 1933 va fundar el Weltbewegung gegen Rassenhass und Menschennot (Moviment Mundial Contra l'Odi Racial i el Patiment Humà), que va fer campanya contra el nazisme arreu d'Europa. Per a contestar el Mein Kampf d'Adolf Hitler, va escriure Sein Kampf - Antwort an Hitler von Irene Harand (La seva lluita - la resposta a Hitler d'Irene Harand).
Quan els nazis invadiren Àustria el 1938 (Anschluss), Harand era a Londres fent conferències, cosa que li va salvar la vida. Els nazis oferiren una recompensa de 100.000 marcs pel seu cap, i aleshores marxà als Estats Units d'Amèrica, on esdevingué líder del Fòrum Cultural Austríac. El 1969 va rebre el títol de Justos entre les Nacions per la seva lluita contra el nazisme i l'antisemitisme. Va morir a Nova York.

## Enllaços externs

* Fòrum Cultural Austríac - Nova York
* (alemany) Article sobre Irene Harand

## Referències

* ↑ (anglès) Irene Harand - Yad va-Xem
# Rafael Trigueros Sánchez-Rojas

Rafael Trigueros Sánchez-Rojas va ser un militar espanyol.

## Biografia

Militar professional, va arribar combatre en la Guerra del Rif enrolat en el Terç de la Legió. El juliol del 1936 —a l'esclat de la guerra civil— es trobava a Madrid, en situació de retirat de l'exèrcit i amb el rang de capità. Va tornar al servei militar, integrant-se més tard a l'Exèrcit Popular de la República.
Al març de 1937 va ser nomenat comandant de la 81a Brigada Mixta, al front de Terol, ja que va retenir durant el període de formació de la unitat. Posteriorment també ostentaria breument el comandament de la 214a Brigada Mixta. A la fi d'agost de 1937 va ser designat comandant de la 68a Divisió, en fase de formació a Manzanares. Posteriorment va prendre part en la batalla de Terol al capdavant de la seva unitat. Com a reconeixement pel bon comportament de la seva divisió Trigueros seria ascendit, assolint el rang de tinent coronel. L'abril del 1938 se li va lliurar el comandament del X Cos d'Exèrcit, càrrec que va ostentar durant algun temps.
Després del final de la contesa seria encausat pel Tribunal per a la Repressió del Maçoneria i el Comunisme.

## Referències

* ↑ Engel, 1999, p. 230.
* ↑ Bermúdez, 1992, p. 149-150.
* ↑ Corral, 2005, p. 44.
* ↑ Suero Roca, 1981, p. 324.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 63.
* ↑ Salas Larrazábal, 2006, p. 2555.
* ↑ Martínez Bande, 1975, p. 133.

## Bibliografia

* Bermúdez, Antonio. República y guerra civil. Manzanares (1931-1939). Diputación de Ciudad Real, 1992.
* Corral, Pedro. Si me quieres escribir. La batalla de Teruel. DeBolsillo, 2005. ISBN 84-9793-626-4.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Martínez Bande, José Manuel. La llegada al mar. Madrid: Editorial San Martín, 1975.
* Salas Larrazábal, Ramón. Historia del Ejército Popular de la República. La Esfera de los Libros, 2006. ISBN 84-9734-465-0.
* Suero Roca, M.ª Teresa. Militares republicanos de la Guerra de España. Barcelona: Ediciones Península, 1981. ISBN 84-297-1706-4.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Barcelona: Ed. Planeta, 1983.
# Subregió de Manisa

La subregió de Manisa (TR33) és una de les 26 subregions estadístiques de Turquia.

## Regions de tercer grau (províncies)

* Província de Manisa (TR331)
* Província d'Afyonkarahisar (TR332)
* Província de Kütahya (TR333)
* Província d'Uşak (TR334)

## Referències

* ↑ «Turkey. Administrative Division. NUTS structure». Norsk Senter for Forskningsdata.
* ↑ «Statistical regions level 2 in Turkey as of 18th July 2016». Eurostat, 18-07-2016.
* ↑ «Statistical regions in the European Union and partner countries. NUTS and statistical regions 2021». Eurostat.
* ↑ «METADATA. Statistical Regions for Candidate countries and EFTA countries, by country.». Eurostat.

## Vegeu també

* Regions estadístiques NUTS de Turquia

## Enllaços externs

* Institut d'Estadística de Turquia Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine.
* NUTS - Nomenclatura d'unitats territorials per a estadístiques
# South Street Seaport

South Street Seaport (port marítim de South Street) és una zona històrica i turística de la ciutat de New York, situada a l'extrem de Fulton Street tocant a l'East River.
Situat al sud-est de Manhattan, i confrontant el Financial District, es considera sovint South Street Seaport com un barri a banda. Una secció de Fulton Street ha conservat les seves antigues llambordes. S'hi troben edificis comercials datant de començaments del segle xix, un mercat de peix (Fulton Fish Market), i galeries comercials amb botigues, restaurants i bars. Hi amarren grans velers al llarg del port, a l'escullera n° 17, destacant-hi el Flying P-Liner Peking, així com els vaixells-museu. De l'escullera estant, es té una excel·lent vista sobre el Pont de Brooklyn i Brooklyn Heights.

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2009-04-25 a Wayback Machine.
* South Street Seaport Museum
* Mapa interactiu- Seaport Cultural Association Arxivat 2008-08-28 a Wayback Machine.
* http://www.albanyny.org/pdfs/p90_100.pdf Arxivat 2006-08-24 a Wayback Machine.
* Història de South Street Seaport pels estudiants de la Fordham University
# Llau dels Bancals

La llau dels Bancals és una llau del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, a l'àmbit de l'antic poble d'Herba-savina.
Està situada a prop i a ponent d'Herba-savina. Es forma per transformació de la llau del Jonquer a ponent del Serrat del Joquer i a llevant del Tros de Narriu de Tarrufa, i després torç cap a migdia, ja que el Serrat de les Serretes fa que la llau torci cap a ponent. A l'extrem de ponent del darrers dels serrats esmentats s'aboca en el riu de Carreu.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Pont de Can Camp

El Pont de Can Camp és un pont de carretera del terme de Bigues i Riells, al Vallès Oriental, en territori del poble de Riells del Fai.
Està situat al sud-oest del poble de Riells del Fai, al costat sud-est de Can Camp, al costat de ponent de la moderna casa i restaurant de la Parada. La seva estretor fa que sigui un punt perillós, en el traçat de la carretera BP-1432. És al punt quilomètric 22,3 d'aquesta carretera, al costat sud-est del Molí de Can Camp i al de ponent de la Parada.
Segons una data inscrita en el mateix pont, fou construït el 1895. Serveix perquè la carretera esmentada passi per damunt del curs del Tenes.

## Referències

* 1 2 «Pont de Can Camp | Mapes de Patrimoni Cultural». [Consulta: 5 febrer 2022].
# La procesión

La procesión és una pel·lícula en blanc i negre de l'Argentina dirigida per Francis Lauric sobre el seu propi guió escrit en col·laboració amb Alberto Peyrou segons un argument de Helvio Botana que es va estrenar el 14 de juliol de 1960 i que va tenir com a protagonistes a Santiago Gómez Cou, Amelita Vargas, Guillermo Murray i Gilda Lousek. La pel·lícula va ser seleccionada per a participar al 13è Festival Internacional de Cinema de Canes de 1960.

## Sinopsi

La peregrinació a la Basílica de Nuestra Señora de Luján provoca la trobada de persones de diferent classe.

## Repartiment

* Santiago Gómez Cou
* Amelita Vargas
* Guillermo Murray
* Gilda Lousek
* José María Gutiérrez
* Rafael Carret
* Pepita Muñoz
* Guillermo Brizuela Méndez
* José Maurer
* Héctor Calcaño
* Gloria Ferrandiz
* Jorge Hilton
* Carlos Enríquez
* Semillita
* María Esther Podestá
* Félix Tortorelli
* Hugo Astar …Extra
* Libertad Leblanc
* Juan Carlos Barbieri
* Javier Portales
* Rafael Diserio
* Domingo Garibotto

## Comentaris

El crític Pierre Billard va dir a Cinema 60 sobre la pel·lícula:
| « | ”Per als qui coneixem l'evolució del cinema argentí en els últims mesos, la presència d'aquesta expressió d'immens cretinisme en el Festival de Canes només es justifica per maniobres interessades en el sabotatge d'aquest cinema.” | » |
La crònica de Clarín va comentar:
| « | ”El simbòlic paper de Guillermo Murray és d'una ingenuïtat sorprenent i desemboca en una estampeta candorosa.” | » |
Per la seva part Manrupe i Portela escriuen:
| « | ”l'antítesi Fe-ateisme, explicada amb didactisme escolar, personatges machietta i un tractament formal antiquat que abasta des de frases declamatòries fins a un misteriós personatge, que lògicament acaba ascendint als cels. Pot tenir un cert valor documental. L'argument va ser premiat com el millor de 1959 per l'Instituto Nacional de Cinematografía i la pel·lícula va representar l'Argentina en el Festival de Cannes, motivant suspicàcies en tota la premsa en el sentit d'esbrinar quins interessos van produir grandària fa costat a un film tan dolent.” | » |

## Referències

* ↑ «Festival de Cannes: La Procesión». festival-cannes.com. [Consulta: 18 febrer 2009].
* Manrupe, Raúl; Portela, María Alejandra. Un diccionario de films argentinos (1930-1995) pàg. 477. Buenos Aires, Editorial Corregidor, 2001. ISBN 950-05-0896-6.

## Enllaços externs

* Informació sobre La procesión' a cinenacional.com
# Mamen Márquez

Mamen Márquez és una vocal coach especialitzada en Tècnica Vocal nascuda a Loja, Granada; al 1978. Després de 14 anys d'experiència, actualment és la Directora vocal de l'Acadèmia d'Operación Triunfo 2018.
Els seus èxits més destacats són la seva participació en el Musical Mamma Mia, i el fet de ser vocal coach a musicals molt importants i rellevants, com ara Hoy no me puedo levantar (2013) o a Els Miserables.

## Referències

* https://www.gestmusic.es/14721/
* http://www.todomusicales.com/content/content/1415/mamen-marquez-loja-granada-1978/
* http://www.rtve.es/television/20171018/mamen-marquez-directora-vocal-academia/1626354.shtml
* https://www.elmundo.es/album/loc/famosos/2017/10/23/59edd77be2704ec26a8b45ec_5.html
* http://www.todomusicales.com/content/content/1415/mamen-marquez-loja-granada-1978/
# Catocala nymphagoga

Catocala nymphagoga és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.

## Distribució

Es troba al sud d'Europa, de Bulgària fins a la península Ibèrica i de vegades més al nord com a migrant. També a l'Anatòlia i al nord d'Àfrica.

## Descripció

Fa 35-43 mm d'envergadura alar.
Els adults volen de juny a l'agost, depenent de la ubicació.

## Plantes nutrícies

Les larves alimenten d'espècies de Quercus.

## Galeria

* Catocala nymphagoga
* Catocala nymphagoga

## Referències

* ↑ «Oak Yellow Underwing Catocala nymphagoga» (en anglès). [Consulta: 14 març 2016].

## Enllaços externs

* European Butterflies and Mothsː Catocala nymphagoga (en)
* Funetː Catocala nymphagoga Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Biodiversidad Virtual: Catocala nymphagoga (castellà)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Catocala nymphagoga (en)
# Subregió de Tekirdağ

La subregió de Tekirdağ (TR21) és una de les 26 subregions estadístiques de Turquia.

## Regions de tercer grau (províncies)

* Província de Tekirdağ (TR211)
* Província d'Edirne (TR212)
* Província de Kırklareli (TR213)

## Referències

* ↑ «Turkey. Administrative Division. NUTS structure». Norsk Senter for Forskningsdata.
* ↑ «Statistical regions level 2 in Turkey as of 18th July 2016». Eurostat, 18-07-2016.
* ↑ «Statistical regions in the European Union and partner countries. NUTS and statistical regions 2021». Eurostat.
* ↑ «METADATA. Statistical Regions for Candidate countries and EFTA countries, by country.». Eurostat.

## Vegeu també

* Regions estadístiques NUTS de Turquia

## Enllaços externs

* Institut d'Estadística de Turquia Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine.
* NUTS - Nomenclatura d'unitats territorials per a estadístiques
# M

* Aquest article tracta sobre la lletra de l'alfabet llatí. Si cerqueu la pel·lícula de 1931, vegeu «M, un assassí entre nosaltres».
La M és la tretzena lletra de l'alfabet català i desena de les consonants. El seu nom és ema, em o eme.
L'origen gràfic de la M minúscula és un jeroglífic egipci usat per representar la mar.

## Fonètica

En català representa la nasal bilabial sonora de l'alfabet fonètic internacional /m/.

## Significats de la M

* Bioquímica: en majúscula símbol de la metionina.
* Cristianisme: s'usa per abreujar Maria, la Mare de Déu.
* Cronologia: serveix per designar els mesos de març i maig.
* Economia: Pot marcar els milions, o en llenguatge tècnic, les importacions o l'oferta monetària, entre d'altres.
* Educació: Indica que un treball està mal fet, especialment en educació primària.
* Física: pot abreujar la massa d'un cos o el color magenta. La teoria M pretén unificar les variants de la teoria de les supercordes.
* Lingüística: Indica gènere masculí. Marca que un complement circumstancial és de manera (CCM). Si es tracta de l'idioma francès, indica Monsieur (senyor).
* Matemàtiques: en majúscula símbol del mil en els nombres romans. També pot designar la mediatriu d'un segment o una matriu.
* Química: indica la molaritat, mols/litre.
* SI: en majúscula, símbol del prefix Mega- i en minúscula del prefix mil·li-. En minúscula, és també el símbol del metre.
* Símbols: Indica metro.

## Símbols derivats o relacionats

| Caràcter | Descripció | Unicode (maj./min.) | Html (maj./min.) | Notes d'ús |
| Ṁ | M amb punt superior | U+1E40 U+1E41 | | irlandès |
| Ṃ | M amb punt inferior | U+1E42 U+1E43 | | |

## Referències

* ↑ «"Ema" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ «"Em" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ «"Eme" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 25 setembre 2018].
Viccionari
# Piplianagar

Piplianagar fou un estat tributari protegit de l'Índia, del tipus thakurat garantit del grup de thakurats dels Giràsia a l'agència de Bhopal.
Quan els britànics van establir la seguretat a Malwa després de la guerra Pindari del 1818, Rajan Kham germà del notable cap dels pindaris Chitu, va rebre una pensió que més tard li fou bescanviada per una assignació de terres a Sujawalpur, de manera vitalícia; es tractava d'un jagir de tres pobles (Piplianagar, Kajuri i Jabria Bhil), i un istimrari (terres assignades a perpetuïtat) a Dugria i Jabri), amb una renda anual de 50 lliures.
A la mort de Rajan Khan, en consideració a la seva bona conducta els darrers anys de la seva vida, el jagir fou concedit perpètuament i hereditàriament als seus fills, repartit en cinc trossos: Jabria Bhil i Jhabri, Piplianagar, Kajuri, Dugria i un altre que no s'esmenta específicament però que podria ser Duleta; el primer fou pel fill gran. Piplianagar va anar a un altre fill, la nissaga del qual el va conservar fins a la independència índia amb títol de "mian".

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Entierro del General Sánchez Bregua

Entierro del General Sánchez Bregua és considerada una de les primeres pel·lícules cinematogràfiques rodades a Galícia. La cinta no es conserva.

## Història

José Sellier va rodar el maig de 1897 les seves primeres pel·lícules: Fábrica de gas, Orzán, oleaje i Plaza de Mina, però la primera pel·lícula a la qual es pot donar una data exacta va ser Entierro del General Sánchez Bregua. Fou rodada el 20 de juny de 1897 amb motiu de la conducció per la ciutat de la Corunya del cadàver de José Sánchez Bregua, natural d'Oleiros i que va ser Capità General de Galícia i Ministre de Guerra al govern d'Castelar. Va ser el primer rodatge a Espanya d'una pel·lícula Lumière no rodada per l'empresa Lumière. La cinta, que durava 1 minut i era gravada a 16 imatges per segon, estava rodada en pla únic i frontal.
La pel·lícula es va projectar públicament el diumenge 17 d'octubre del mateix any.

## Notes

* 1 2 Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Fernández, M.A. «A Coruña, confirmada como origen del cine español a través de Sellier». La Voz de Galicia, 10-09-2005.
* 1 2 «A Coruña dedica plaza a José Sellier, pionero de la cinematografía española». ABC, 23 xullo 2013.
* ↑ «Conoce a José Sellier, pionero del cine español». Cinemanía, 6 xuño 2013.
* ↑ Castro de Paz, José Luis; Folgar, José María. «José Sellier, pionero cineasta gallego». Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes.

## Bibliografia

* Castro de Paz, José Luis. Historia do cine en Galicia. Vía Láctea Editorial, 1996. ISBN 84-89444-22-6.

## Enllaços externs

* «Historia do cine galego (1897-1904)». Culturagalega.org.
# Catocala separata

Catocala separata és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae. Es troba als Balcans, la part mediterrània del sud de Turquia i a la regió de Xam.
Hi ha una generació per any. Els adults volen de maig a juliol.
Les larves probablement s'alimenten d'espècies de Quercus.

## Referències

* ↑ Funet: Catocala separata
# Subregió de Trebisonda

La subregió de Trebisonda (en turc Trabzon Alt Bölgesi) és una subregió estadística de la regió oriental del mar Negre a Turquia.

## Províncies

* Província de Trebisonda (TR901)
* Província d'Ordu (TR902)
* Província de Giresun (TR903)
* Província de Rize (TR904)
* Província d'Artvin (TR905)
* Província de Gümüşhane (TR906)

## Vegeu també

* NUTS de Turquia

## Referències

* Base de dades ESPON Arxivat 2015-01-09 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* TURKSTAT (anglès)
# M'Baye Niang

M'Baye Hamadi Niang (Meulan-en-Yvelines, França, 19 de desembre de 1994) és un futbolista professional senegalès que juga en la posició de davanter. És internacional amb la selecció de futbol del Senegal.
# Portada/article juny 4
## Pal·ladianisme

El pal·ladianisme o arquitectura pal·ladiana és un estil arquitectònic originalment creat per l'arquitecte italià Andrea Palladio (1508–1580). Encara que el terme pal·ladià es refereix a l'obra d'aquest autor i a totes aquelles inspirades per ell, el que es coneix com a pal·ladianisme és una evolució dels propis conceptes originals de Palladio.
El desenvolupament del pal·ladianisme com a estil autònom va començar al segle xvi i va continuar fins a finals del segle xviii, on va influir notablement en l'arquitectura neoclàssica, pel seu ampli gust pel clàssic. Aquest estil es va estendre des del Vèneto cap a tot Europa i altres parts del món. Al Regne Unit, el pal·ladianisme va arribar a ser molt popular a mitjans del segle XVII a causa de l'obra de Christopher Wren. En les construccions d'estil clàssic va succeir al Barroc, com una renovació de les formes de l'antiguitat.
# Laia Tutzó i Moreno

Laia Lluïsa Tutzó i Moreno, (Barcelona, 9 d'octubre de 1980) és una ex-regatista catalana, especialitzada en les classes de vela lleugera (470) i Yngling de dues persones.

## Trajectòria

Membre del Club Nàutic Port d'Aro, al municipi de Castell-Platja d'Aro (Baix Empordà), va entrenar la major part de la seva carrera esportiva sota la tutela d'Eneko Fernández, un dels entrenadors de la federació al dúter.
Tutzó va competir per l'esquadra de vela espanyola, com a membre de la tripulació femenina de classe la 470, als Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 a Pequín. Fent duet amb la quatre vegades olímpica i doble medalla de plata Natàlia Via-Dufresne, com a patrona, van superar sense gaires complicacions els criteris de selecció, amb un avantatge de 82 punts sobre l'altre tàndem format per Marina Gallego i Tamara Echegoyen, i tancar així la representació femenina estatal en classe 470 per als Jocs Olímpics, equiparats al Campionat del Món de l'especialitat, gairebé vuit mesos abans, a Melbourne, Austràlia. El duet de catalanes va entrar a la cursa final amb un parell de marques de subcampiones registrades al llarg de la sèrie, ambdues molt properes a ser les millors marques de la quarta i la novena sèrie, respectivament. Tot i això, una costosa penalització, per un incident en el gir de la darrera marca de sobrevent, les va desplaçar fora de la lluita per les medalles i van acabar en desè lloc amb 92 punts.
Fora de la seva trajectòria olímpica, va ajudar a les germanes Azón, Mónica i Sandra, a consolidar un final esplèndit a la inauguració del Campionat del món d'Yngling de 2002, abans de canviar de tasques i emparellar-se amb Vía-Dufresne i després Gallego al 470.

## Referències

* ↑ «Laia Tutzó i Moreno». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Laia Tutzo». Sports-Reference.com. Sports Reference LLC. [Consulta: 9 abril 2020]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-11-14. [Consulta: 17 març 2021].
* ↑ Sardina, Pedro. «Medusas como sandías» (en castellà). ABC, 06-08-2008. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Vía-Dufresne y Tutzó sacan billete para Pekín» (en castellà). Marca, 30-01-2008. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Australia Take Commanding Lead Into Women's 470 Medal Race» (en anglès). World Sailing, 16-08-2008. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Aussie 470 Women Rechichi and Parkinson Hit The Front» (en anglès). World Sailing, 13-08-2008. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Los españoles, quintos» (en castellà). Eurosport, 18-08-2008. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Women's 470 Pair Rechichi and Parkinson Win Australia's Second Gold» (en anglès). World Sailing, 18-08-2008. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Beijing 2008: Women's 470 Class» (en anglès). NBC Olympics. Arxivat de l'original el 5 gener 2014. [Consulta: 13 setembre 2013].
* ↑ «Spain Win Womens Title and Denmark Mens» (en anglès). World Sailing, 27-07-2002. [Consulta: 8 abril 2020].

## Enllaços externs

* Laia Tutzó i Moreno - Lloc web oficial
* Laia Tutzó a World Sailing (anglès)
# Stazzano

Stazzano, (Stassan en piemontès) és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis de Borghetto di Borbera, Cassano Spinola, Sardigliano, Serravalle Scrivia i Vignole Borbera.
Pertanyen al municipi les frazioni d'Albarasca, Case Costa, Monterosso, i Vargo.

## Galeria fotogràfica

* Vista del santuari de Montespineto
* Ex-santuari del Sagrat Cor
# Quint Labiè (polític)

Quint Labiè (en llatí Quintus Labienus) va ser un polític romà. Formava part de la família dels Labiè.
Es va unir a Saturní quan aquest es va apoderar del Capitoli l'any 100 aC, i va morir junt amb Saturní i els altres sediciosos. El seu nebot Tit Labiè (Titus Labienus) va dir després que volia venjar la seva mort, i amb aquest pretext va acusar Gai Rabiri del crim de perduellio o alta traïció.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 696.
# Argelièrs (Erau)

Argelièrs (en francès Argelliers) és un municipi occità del Llenguadoc, a l'estat francès, situat al departament de l'Erau i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Topònims occitans de l'Erau