OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hot pot

El Hot pot o calder mongol, o de manera menys comuna anomenat fondue xinesa, es refereix a diverses varietats xineses denominades literalment a Àsia "menjar de Vaixell de Vapor". En xinès el "hot pot" es denomina com huoguo (xinès tradicional: 火鍋, xinès simplificat: 火锅, pinyin: huǒguō), on huǒ significa "foc" i guō se refereix a "olla". Altre terme comú en xinès per al "hot pot" és da ben lu (打邊爐) que es tradueix literalment com "colpejant en el costat del pot". El hot pot és un conjunt de menjars que es cuinen en un brou calfe situat en el centre d'una taula. Els aliments d'un hot pot inclouen carn, verdures de fulles, bolets, wontons, ou dumplings i diversos mariscs. El menjar cuinat sol ser després untat en una espècie de salses. En moltes àrees els hot pot se serveixen solament en hivern.

## Història

Es té la creença que el hot pot va tenir el seu origen en la regió de Mongòlia, abans de l'adveniment de l'Imperi Mongol, encara que no hi ha moltes evidències científiques que donen suport a aquesta hipòtesi. Tant la preparació com el mètode i l'equipament emprat són desconeguts en la cuina mongola d'avui en dia. A causa de la complexitat i l'especialització dels utensilis i també per culpa del mètode de menjar i de servir, el hot pot és més adequat en una cultura sedentària. Una cultura nòmada evitaria aquest tipus de preparacions amb tants instruments especialitzats, que s'haurien de portar d'un lloc a un altre durant les migracions.
Altrament, les proves arqueològiques mostren que els primers calders van aparèixer al voltant de la dinastia Han. En els dinars els nobles tenien cadascun un calder personal. Estava fet de bronze, i s'anomenava "Ran Lu" (en xinés: 燃炉). La part principal del "Ran Lu" era un braser per a la crema del carbó, amb un plat de carbó en pols davall i una menuda olla a sobre. Temps més tard, durant la dinastia Qing, el hot pot es va fer popular entre els emperadors. En particular, a l'Emperador Qianlong li agradava molt; i ho menjava en cada àpat. Posteriorment, l'Emperador Jiaqing celebraria un banquet amb calders mongols el 1550 en la seva coronació. Se sap que l'Emperadriu Dowager Cixi també havia gaudit del calder mongol, sobretot durant els mesos d'hivern.

## Referències

* ↑ «火锅为什么如此受欢迎？这背后不可不知的故事_美食», 25-10-2018. Arxivat de l'original el 2019-08-15. [Consulta: 23 novembre 2018].

## Enllaços externs

* Un blog sobre el Hot pot xinés a G Adventures
* Article relacionat amb Hot pot a WikiHow
# Édouard de Massià

Édouard de Massià (Mosset, 12 de desembre del 1824 - Molig, 14 de desembre del 1892) va ser metge i alcalde de Molig, al Conflent.
Édouard Melchior Joseph de Massià i Bonpeyre era fill de François de Massià (1796-1878), alcalde de Mosset, i el 1844 quan estudiava a Tolosa marxà cinc anys voluntari al servei militar en el 13è regiment de Caçadors a Cavall de Perpinyà. Es doctorà en medicina a Montpeller el 5 d'agost del 1851. El 1836, la seva família havia adquirit la propietat dels Banys de Molig (anys més tard, el balneari es componia de tres establiments, tots dels Massià: els banys Llupià/Mamet -els més antics-, els Barrère i els Massià).
Va ser alcalde de Molig del 6 de setembre del 1865 al 1881; el seu pare, François Marie de Massià (Vinçà, 13 de desembre del 1796 - Molig, 4 de gener del 1878), ho havia estat de Mosset els anys 1828-30 i 1831-33. Impulsà, i sembla que pagà, la construcció del Castell de Riell i l'arribada del telègraf al poble el 1885.
Dels cinc fills que tingué (Henri, René, François, Gabrielle i Joseph), René de Massià i de Saleta va ser metge a Molig.

## Publicacions

* Âge critique chez la femme Montpellier, 1851

## Referències

* ↑ «Edouard Melchior Joseph de Massia (1824-1892) Docteur en médecine Maire de Molitg de 1865 à 1881» (en francès). Histoire de Mosset, 21-09-2015. Arxivat de l'original el 2011-01-27. [Consulta: 26 novembre 2010].
* ↑ «Edouard Melchior Joseph de Massia (1824-1892)», 01-01-2013.
* ↑ Pares, Jean. «Édouard Melchior Joseph Charles de Massià (fitxa genealògica)» (en francès).
# Hyrum

Hyrum és una població dels Estats Units a l'estat de Utah. Segons el cens del 2000 tenia 6.316 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hyrum tenia 6.316 habitants, 1.683 habitatges, i 1.497 famílies. La densitat de població era de 623,7 habitants per km².
Dels 1.683 habitatges en un 59,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 76,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 11% no eren unitats familiars. En el 9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,75 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 40,4% tenia menys de 18 anys, un 11,6% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 15,2% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,2 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 43.981 $ i la renda mitjana per família de 44.915 $. Els homes tenien una renda mitjana de 31.989 $ mentre que les dones 20.770 $. La renda per capita de la població era de 14.845 $. Entorn del 5,2% de les famílies i el 6,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hyrum». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hyrum». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hysen Zmijani

Hysen Zmijani (Shkodër, 29 d'abril de 1963) és un exfutbolista albanès de la dècada de 1980.
Fou 36 cops internacional amb la selecció albanesa.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Vllaznia Shkodër i GFC Ajaccio.

## Referències

* ↑ «Player Database». [Consulta: 7 octubre 2018].
* ↑ Hysen Zmijani Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ Eduard Ilnica. «Nga Vllaznia në Francë e Arabi, Hysen Zmijani rrëfen karrierën e tij» (en albanian). Konica.al, 17-12-2017. Arxivat de l'original el 28 de juny 2018. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Hysen Zmijani». National Football Teams. [Consulta: 15 juny 2018].
* ↑ «Albania - List of Cup Finals». RSSSF.com. [Consulta: 15 juny 2018].
# Packet Tracer

Cisco Packet Tracer és un programa desenvolupat per l'empresa Cisco. Per a facilitar les tasques d'aprenentatge als estudiants amb el principi de resoldre el «Que passaria si?. Cisco en el marc del projecte Academia de Networking va crear un software (programa) de simulació de xarxes que permetia als estudiants experimentar amb els comportaments de les xarxes i els seus diversos elements (router, switches…) de la pròpia empresa.

## Referències

* ↑ «Download Cisco Packet Tracer 8.1.1 & GNS3 - Packet Tracer Network», 24-05-2022. Arxivat de l'original el 2022-05-24. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ Bakni, Michel; Cardinale, Yudith; Moreno, Luis Manuel «An Approach to Evaluate Network Simulators: An Experience with Packet Tracer». Revista Venezolana de Computación, 5, 01-06-2018, pàg. 29 – 36.
* ↑ «Development of a simulated Internet for education | Smith | Research in Learning Technology», 16-08-2017. Arxivat de l'original el 2017-08-16. [Consulta: 29 desembre 2023].
# Package on package

Package on package (amb acrònim PoP) és un tipus d'encapsulat per a circuits integrats amb la propietat de combinar aquests circuits integrats apilats en disposició vertical tal com es pot veure a la Fig.1 (és un tipus d'encapsulat en 3D). D'aquesta manera s'aconsegueixen major densitat de components en dispositius com telèfons mòbils, ordinadors portables i càmares digitals. Els encapsulats PoP estan estandarditzats en els comitès JC-11 i JC-63 del JEDEC.

## Configuracions

Existeixen dos tipus d'encapsulats PoP :
* Apilat només de circuits integrats de memòria.
* Apilat híbrid : de circuits lògics (CPU) a la part inferior i circuits de memòria a la part superior.

## Referències

* ↑ «Package-on-Package Trends and Technology | Solid State Technology» (en anglès). http://electroiq.com. Arxivat de l'original el 2017-11-14. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ «Amkor Technology: Package on Package | PoP | 3d Packaging | Stacked Die | TMV | TSV» (en anglès). https://www.amkor.com.+[Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ «Package-on-Package (POP)» (en anglès). http://eesemi.com.+[Consulta: 14 novembre 2017].
# Àlvar XI del Congo

Álvaro XI Nkanga a Nkanga va ser awenekongo (governant titular) del regne del Congo després de la guerra civil del Congo. Va governar del 1764 al 1778.
Pertanyia al Kinlaza del sud que controlava l'àrea de Nkondo al riu Mnidzi superior des de la dècada de 1680. Amb el suport de la noblesa, va destronar l'usurpador Pere V del Congo del Kanda Kimpanzu, que s'havia refugiat al seu domini patrimonial de Mbamba Lovata, on continua proclamant la seva legitimitat fins a la seva mort cap a 1779-1780.
Quan Àlvar va morir en 1778 la seva successió va ser garantida per Josep I del Congo. Aquest cop de força va posar fi a la rotació pacífica de la reialesa entre eld kanda instituït per Pere IV del Congo.

## Referències

* ↑ David Anderson. Africa's Urban Past. James Currey Publishers, gener 2000, p. 73. ISBN 978-0-85255-761-7.
* ↑ Kwame Anthony Appiah. Africana: The Encyclopedia of the African and African American Experience. Oxford University Press, 2005, p. 2. ISBN 978-0-19-517055-9.
# Palacio Municipal (Montevideo)

El Palacio Municipal és la seu del govern (Intendencia Municipal) de Montevideo, Uruguai. Ubicat sobre l'avinguda principal de la ciutat, la 18 de Julio, va ser dissenyat per l'arquitecte uruguaià Mauricio Cravotto.

## Informació

La construcció va començar l'any 1935 i va ser inaugurat el 16 de juliol de 1941, tot i que l'edifici actual difereix del model de 1929 de Cravotto. La seva torre principal mesurava 114 metres, la qual cosa hauria suposat que fos l'edifici més alt de la ciutat, però per motius econòmics només va assolir els 78 metres, romanent en segona posició després del Palacio Salvo. Tampoc no tenia cap revestiment de maons. Les zones dels dos costats, l'esplanada subterrània, i el garatge van ser construïts posteriorment, donant l'edifici la seva aparença actual.
Tot i no ser l'edifici més elevat de Montevideo, la seva localització a l'Avenida 18 de Julio, sobre el cim d'un turó, fa que l'edifici sigui més vistós. El terreny de l'edifici va començar el seu desenvolupament el 1867.
Davant l'entrada principal hi ha una gran rèplica de bronze del David de Miquel Àngel. L'atri de l'edifici alberga exhibicions d'art, d'artesania, i de diverses expressions culturals, mentre que al costat dret hi ha una còpia de la Victòria de Samotràcia. L'ala oest compta amb un Museu d'Història de l'Art. El Centre Municipal de Fotografia inclou l'Arxiu Fotogràfic de Montevideo, el qual és un servei on la gent pot adquirir còpies del material de l'Arxiu. Darrere de l'edifici hi ha un ascensor extern que porta a la gent cap a l'última planta. En aquest lloc també hi és la Direcció de Necròpolis, la qual supervisa els cementiris de la ciutat.

## Referències

* ↑ Bethell, Leslie «A cultural history of Latin America: literature, music, and the visual arts in the 19th and 20th centuries» (en anglès). . Cambridge University Press, 1998, p. 387. ISSN: 9780521626262 [Consulta: 23 maig 2011].
* ↑ Burford, Tim «Uruguay» (en anglès). . Bradt Travel Guides, 2010, p. 78. ISSN: 9781841623160 [Consulta: 23 maig 2011].
* ↑ "Venta de Fotografías de la Ciudad y Material del Archivo Fotográfico de Montevideo", IMM Arxivat 2011-05-14 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* Cronologia i fotografies de la construcció del Palacio Municipal Arxivat 2005-11-27 a Wayback Machine. (castellà)
# Palacio de San Carlos

Palacio de San Carlos és el nom que rep la seu del Ministeri d'Afers Exteriors de Colòmbia, a la ciutat de Bogotà. Anteriorment havia estat seu de la presidència de la República.
# Parc Astronòmic Montsec

El Parc Astronòmic Montsec (PAM) és un centre de recerca, formació i divulgació de la ciència, en especial de l'astronomia, promogut per la Generalitat de Catalunya i situat al Montsec d'Ares. Està format pel Centre d'Observació de l'Univers (COU) situat al terme municipal d'Àger.
L'any 2015 el Centre d'Observació de l'Univers del Parc Astronòmic Montsec inaugurà el primer observatori-aula d'Europa que permet als assistents poder observar els estels, mitjançant la projecció en vuit pantalles d'imatges de l'Univers captades a través d'un telescopi de 50 cm de diàmetre. Només hi ha una altra instal·lació d'aquestes característiques al món, l'Observatori Popular de Mont-Mégantic, al Quebec (Canadà).

## Referències

* ↑ Què és el El Parc Astronòmic Montsec (PAM)?
* 1 2 «El Parc Astronòmic Montsec posa en marxa el primer "observatori-aula" d'Europa». Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 31 desembre 2015].

## Vegeu també

* Observatori Astronòmic del Montsec

## Enllaços externs

* Web oficial del Parc Astronòmic Montsec (PAM)
# Àugeas

* No s'ha de confondre amb Augies.
Àugeas (grec antic: Αὔγεας, Àugeas) o Àugies (grec antic: Αὔγιας, Àugias) fou un poeta grec de la comèdia mitjana. És conegut solament gràcies a l'entrada de la Suïda i a Eudòxia. Fabricius li atribueix també la composició de poemes èpics presos d'Antímac de Teos.

## Referències

* ↑ «Augeas». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870.
# Sukkó

Sukkó - Сукко (rus) és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la desembocadura del riu Sukkó, a la vora nor-oriental de la mar Negra. És a 12 km al sud-est d'Anapa i a 128 km a l'oest de Krasnodar. Pertany al possiólok de Supsekh.
El 2010 tenia 3.156 habitants.
A les dècades del 1960 i 1970 s'hi van fer diverses infraestructures per fomentar el turisme de platja.

## Referències

* ↑ Trans (en anglès). U.S. Naval Oceanographic Office, 1960.
* ↑ Russian Federal State Statistics Service (2011). Всероссийская перепись населения 2010 года. Том 1 2010 All-Russian Population Census, vol. 1 Arxivat 2013-03-15 a Wayback Machine.. Всероссийская перепись населения 2010 года [2010 All-Russia Population Census] (in Russian). Federal State Statistics Service.
* ↑ Gorsuch, Anne E.; Koenker, Diane. Turizm: The Russian and East European Tourist Under Capitalism and Socialism (en anglès). Cornell University Press, 2006. ISBN 978-0-8014-7328-9.
# Cottanello

Cottanello és un comune (municipi) de la Província de Rieti, a la regió italiana del Laci, situat a uns 60 km al nord de Roma i a uns 15 km a l'oest de Rieti. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 536 habitants.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 25 gener 2020].
# Salsa rosa (pel·lícula)

Salsa rosa és una pel·lícula de cinema espanyola dirigida per Manuel Gómez Pereira el 1991 i protagonitzada per Maribel Verdú i Verónica Forqué.

## Argument

L'atzar fa que Ana (Verónica Forqué) i Koro (Maribel Verdú) es coneguin. Koro pensa un pla per descobrir si els seus marits els serien infidels. Ana, al principi assegura que el seu marit Tomás, encara amb alguns defectes, és un home que sempre ha estat amb ella en tot moment. I així és... L'endemà Ana en despertar-se, crida a Koro per a dir-li que no vol seguir amb el pla, que vol deixar les coses millor com estan.

## Repartiment

* Verónica Forqué (Ana)
* Maribel Verdú (Koro)
* Juanjo Puigcorbé (Tomás - marit de Ana)
* José Coronado (Rosario - marit de Koro)
* Julieta Serrano (Mariluz)
* Fernando Colomo (veí)
* Carlos Hipólito (client pis)
* Carmen Balagué
* Gabriel Garbisu
* Felipe Jiménez (Loren)

## Premis

Manuel Gómez Pereira va ser nominat als Goya al Millor director novell (1991)

## Referències

* ↑ Maribel Verdú interpreta 'Salsa rosa', primer filme de Gómez Pereira, El País, 19 de gener de 1992
* ↑ Salsa rosa a Fotogramas
* ↑ Salsa rosa al web de la productora BocaBoca
* ↑ Salsa rosa al web dels Premis Goya
# Lourdes Oyarbide Jiménez

Lourdes Oyarbide Jiménez (Egino, Asparrena, Àlaba, 8 d'abril de 1994) és una ciclista basca professional des del 2013. El 2017 es va proclamar campiona d'Espanya en contrarellotge i el 2019 d'en ruta.

## Palmarès

* 2011
** Campiona d'Espanya júnior en contrarellotge
* 2012
** Campiona d'Espanya júnior en contrarellotge
* 2015
** 1a a la Copa d'Espanya sub-23
* 2017
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
* 2019
** Campiona d'Espanya en ruta
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Burgos

## Referències

* ↑ «Lourdes Oyarbide se proclama campeona de España de contrarreloj». marca.com, 23-06-2017 [Consulta: 11 juliol 2017].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Pluga de l'Estany

La Pluga de l'Estany és una surgència d'aigua del terme municipal de Tremp, del Pallars Jussà, a l'antic terme ribagorçà de Sapeira, en territori del poble de Tercui.
Està situada a 812 m d'altitud, a l'est-nord-est de Tercui, a sota -migdia- del Coll de la Parra, a l'extrem sud-occidental del Serrat de la Sarga, a la dreta del barranc dels Masets.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Parc Nacional de Calanques

El Parc Nacional de Calanques (francès: Parc national des Calanques) és un parc nacional francès situat a la costa mediterrània a les Boques del Roine, al sud de França. Va ser establert el 2012 i s'estén per més de 520 km$^2$ (201 sq mi), dels quals 85 km$^2$ (33 sq mi) és terrestre, mentre que la resta és zona marítima. Inclou parts del massís de Calanques que s'estenen entre els districtes sud de Marsella, Cassis i La Ciotat. Algunes de les característiques més conegudes del parc inclouen la Calanque de Sormiou, la Calanque de Morgiou, la Calanque de Port-Miou, la Calanque de Sugiton i la Cova del Cosquer.

## Referències

* ↑ http://www.lemonde.fr/planete/article/2012/04/19/les-calanques-parc-national-a-la-marseillaise_1687918_3244.html
* ↑ http://www.legifrance.gouv.fr/affichTexte.do?cidTexte=LEGITEXT000006053563
* ↑ Parc national des Calanques: "Carte d'identité" Arxivat 2013-06-16 a Wayback Machine., retrieved 12 July 2013
* ↑ Parc national des Calanques: "Massif des Calanques" Arxivat 2013-06-16 a Wayback Machine., retrieved 12 July 2013.

## Galeria

* Sugiton
* Morgiou
* En-Vau
* Belvédère

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Cospeito

Cospeito és un municipi de la Província de Lugo a Galícia. Pertany a la Comarca da Terra Chá.
Evolució demogràfica :
| 1900 | 1930 | 1950 | 1981 | 2004 |
| 7.113 | 7.407 | 7.921 | 7.002 | 4.264 |
| Fonts: INE i IGE (Els criteris de registre censal variaren i les dades de l'INE i de l'IGE poden no coincidir.) |||||

## Geografia

Destaca la Llacuna de Cospeito, aiguamoll amb presència d'ànecs, garzas i altres espècies, d'interès per als afeccionats a l'ornitologia i amants de la naturalesa.

## Torres de Arneiro

A més en el lloc d'Arneiro es troben les antenes instal·lades per l'exèrcit alemany a Galícia poc abans de l'inici de la II Guerra Mundial per a control de l'oceà Atlàntic. Si bé els exèrcits aliats coneixien l'existència i ubicació de les torres, no les van destruir degut al fet que també en feien ús. Després de la guerra van seguir sent d'ús militar fins a l'any 1962. A partir d'aquest any van passar a les mans de l'Autoritat d'Aviació Civil fins a l'any 1971, quan van ser abandonades. Actualment existeixen projectes per a la conservació de les antenes pel seu interès històric, encara que a causa de l'abandó una d'elles ja es troba desplomada.

## Parròquies

| Arcillá (San Paio) Bestar (Santa María) Bexán ou Rubiños (San Paio) Cospeito (Santa María) Goá (San Xurxo) Lamas (San Martiño) Momán (San Pedro) Muimenta (Santa Mariña) Pino (San Martiño) Rioaveso (Santalla) | Roás (San Miguel) Santa Cristina (San Xiao) Seixas (San Pedro) Sisoi (Santalla) Sistallo (San Xoán) Támoga (San Xiao) Vilapene (Santa María) Vilar (Santa María) Xermar (Santa María) Xustás (Santiago) |

## Cospeitencs coneguts

* Darío Xohán Cabana
* Fidel Fernán
* Miguel-Anxo Fernán-Vello
* Xesús Rábade Paredes
* Luis Tosar
# Rhinobatos

Rhinobatos és un gènere de peixos de la família dels rinobàtids.

## Taxonomia

* Rhinobatos annulatus
* Rhinobatos blochii
* Rhinobatos cemiculus
* Rhinobatos formosensis
* Rhinobatos granulatus
* Rhinobatos horkelii
* Rhinobatos hynnicephalus
* Rhinobatos nudidorsalis
* Rhinobatos obtusus
* Rhinobatos planiceps
* Rhinobatos sainsburyi
* Rhinobatos salalah
* Rhinobatos thouin
* Rhinobatos typus
* Rhinobatos zanzibarensis
* Rhinobatos productus
* Rhinobatos albomaculatus

## Referències

* ↑ Sepkoski, Jack «A compendium of fossil marine animal genera (Chondrichthyes entry)». Bulletins of American Paleontology, 364, 2002, p.560 [Consulta: 20 agost 2008].
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* McEachran, J.D.: "Rhinobatidae. Peces guitarra", a W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (editors). Guia FAO para Identification de Especies para los Fines de la Pesca. Pacifico Centro-Oriental, planes 778-781. Any 1995.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Salsa verda

La salsa verda és una denominació no gaire definida que es fa servir en la gastronomia de diverses parts del món. Referit a Europa aquesta salsa es fa amb herbes aromàtiques i oli i acostuma a acompanyar plats de peix i carn. A Mèxic és una salsa més picant i acompanya plats com els antojitos i les quesadillas.

## Salsa verda de Frankfurt

A Frankfurt del Main la salsa verda és molt popular (col·loquialment se'n diu: Grie Soß) i tradicionalment es fa amb set herbes diferents: borratja, cerfull, creixen, julivert, enciam de cavaller, agrella i cibulet. Sovint s'hi afegeix api bord, anet i melissa, i poc sovint espinacs. Algunes variants de la salsa inclouen fulles de margarites, pixallits o plantatges. Es piquen finament les herbes i s'afegeix nata i una mica de vinagre i sal comuna i pebre negre. Es pot afegir mantega i formatge quark. S'ha sol·licitat fins i tot una denominació d'origen.
Normalment se serveix amb patates i ous durs (Frankfurter Grüne Soße mit Kartoffeln und Eiern).

### Gastronomia francesa

La salsa verda francesa, Sauce verte, és una mena de maionesa amb herbes picades amb mesclades amb julivert, l'estragó, cerfull, creixen, enciam de cavaller i cibulet, també es fa servir all.

### Gastronomia Italiana

D'aquest tipus és la salsa Pesto. Al nord d'Itàlia es fa la salsa verda Bollito misto, molt semblant a la salsa verda de Frankfurt, amb ou i mostassa alfàbrega i marduix.
# Pablo Andrés Sánchez

Pablo Andrés "Vitamina" Sánchez (Rosario, 3 de gener de 1973) és un exfutbolista i entrenador argentí. Com a futbolista jugava de migcampista.

## Trajectòria

Inicia la seua carrera al Rosario Central, d'on marxa al Feyenoord Rotterdam el 1996. En la campanya 96/97, hi marca 16 gols amb els neerlandesos, que són subcampions de l'Eredivisie. Posteriorment, passa pel Deportivo Alavés i pel RC Harelbeke.
El 1999 hi retorna al seu país per militar al Club de Gimnasia y Esgrima La Plata i al Rosario Central. Es retira el 2005, a causa d'una lesió, després d'haver disputat el darrer any amb Quilmes.

### Com a entrenador

Després de penjar les botes, esdevé entrenador. El seu primer equip és el Club Atlético Banfield, el 2007, amb qui evita el descens. Després entrena durant nou partits a Rosario Central.
Al febrer del 2009 fitxa pel club bolivià d'Oriente Petrolero.

## Referències

* ↑ «"Yo no renuncié, me despidieron"». Arxivat de l'original el 2008-10-07. [Consulta: 27 febrer 2010].
* ↑ «"Vitamina" es el nuevo DT de Oriente». Arxivat de l'original el 2011-10-04. [Consulta: 27 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador