OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Le Dimanche de la vie

Le Dimanche de la vie és una pel·lícula francesa de Jean Herman estrenada el 1967. El guió està inspirat en un conte de Raymond Queneau publicada el 1952, Le Dimanche de la vie. Fou projectada com a part de la selecció oficial del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 1966.

## Sinopsi

1936. Julia Ségovie, una comercial provincial, es casa amb Valentin Bru, soldat de segona classe. Tots dos van a París. Mentre gestiona una petita empresa de marcs, llegada per la seva sogra, Julia, s'instal·la com a vident, amb el nom de Madame Saphir. Quan emmalalteix, Valentin substitueix la seva dona. Però esclata la guerra i sacseja la vida de la parella.

## Decorats

L'estació del metro de la Bastilla serveix de punt d'arribada a Valentin.

## Repartiment

* Danielle Darrieux: Julia Ségovie / Madame Saphir
* Jean-Pierre Moulin: Valentin Bru
* Olivier Hussenot: Paul Brélugat
* Françoise Arnoul: Chantal Brélugat
* Berthe Bovy: Nanette
* Anne Doat: Didine
* Hubert Deschamps: Bourrelier
* Paulette Dubost: Madame Bijou
* Renée Gardès: Victoire
* Paul Crauchet: Poucier
* Agnès Capri: Miss Pantruche
* Henri Virlojeux: M. Balustre
* Jean Rochefort: El capità Bordeille
* Roger Blin: Jean Sans-Tête
* Noëlle Hussenot: Catherine
* Madeleine Barbulée: Madame Faucolle
* Claude Evrard: el gendarme
* Robert Deslandes : Verterelle
* Germaine Delbat: Madame Vertorel
* Paul Bisciglia: venedor de diaris
* Madeleine Damien
* Ellen Frank

## Referències

* ↑ Le Dimanche de la vie : Jean Vautrin adapte Raymond Queneau (en DVD et VOD), on-mag.fr
* ↑ Le Dimanche de la vie a frenchfilms.org
* ↑ Le Dimanche de la vie a cinemateque.fr
* ↑ Presentación de «Le dimanche de la vie» (Francia) y de «Haiduci» (Rumania), ABC, 12 de juny de 1966

## Enllaços externs

* (francès) Le Dimanche de la vie a YouTube
# Le Diable géant ou le Miracle de la madone

Le Diable géant ou le Miracle de la madone és una pel·lícula francesa dirigida per Georges Méliès, estrenada el 1901, a l'inici del cinema mut, produïda per Star Film Company. Dura 2 minuts

## Sinopsi

Una jove està escoltant com el seu amant canta el seu romanç, quan ell desapareix per la finestra i apareix un diable a l'habitació que es fa cada cop més gran. La finestra és llavors amb reixes. L'estàtua d'una Mare de Déu cobra vida i fa que el diable gegant s'enconti. La jove li va suplicar que el fes desaparèixer. Aleshores la Mare de Déu s'acosta a la finestra per obrir les reixes. Llavors l'amant pot venir i unir-se a la seva estimada.

## Referències

* ↑ Le Diable géant a silentera.com

## Enllaços externs

* Le Diable géant ou le Miracle de la madone a YouTube
* Le Diable géant ou le Miracle de la madone a Dailymotion
# Chauliodus danae

Chauliodus danae és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja peixos i crustacis.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des de Portugal fins a Cap Verd), l'Atlàntic occidental (el Golf de Mèxic i l'est del Carib) i l'Atlàntic nord-occidental (Canadà).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., 1990. Chauliodontidae. p. 293-295. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Gibbs, R.H. Jr., 1984. Chauliodontidae. p. 336-337. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.
* ↑ Santos, R.S., F.M. Porteiro i J.P. Barreiros, 1997. Marine fishes of the Azores: annotated checklist and bibliography. Bulletin of the University of Azores. Supplement 1. 244 p.
* ↑ Brito, A., 1991. Catálogo de los peces de las Islas Canarias. Francisco Lemus, La Laguna, Illes Canàries, Espanya. 230 p.
* ↑ Sutton, T.T. i T.L. Hopkins, 1996. Trophic ecology of the stomiid (Pisces: Stomiidae) fish assemblage of the eastern Gulf of Mexico: strategies, selectivity and impact of a top mesopelagic predator group. Mar. Biol. 127:179-192.
* ↑ Claro, R., 1994. Características generales de la ictiofauna. p. 55-70. A R. Claro (ed.) Ecología de los peces marinos de Cuba. Instituto de Oceanología Academia de Ciencias de Cuba i Centro de Investigaciones de Quintana Roo.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington i Londres. 253p.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.
# Chauliodus barbatus

Chauliodus barbatus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Xile.

## Referències

* ↑ Bloch M. E. & Schneider J. G., 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. Systema Ichthyol. . i-lx + 1-584.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V i N.S. Novikova, 1974. Taxonomy of viperfishes (Chauliodontidae, Osteichthyes) and their distribution in the world ocean Trudy Inst. Okeanol. 96: 256-315.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaiso 24(2):1-132.
* ↑ Kashkin, N.I., 1989. Mesopelagic ichthyofauna of the southwestern Pacific. J. Ichthyol. 29(3):116-127.

## Bibliografia

* Ege, V., 1948: Chauliodus Schn., bathypelagic genus of fishes. A systematic, phylogenetic and geographical study. Dana Report Núm. 31: 1-148, Pls. 1-2.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Enrique Barreiro

Juan Enrique Barreiro Vázquez (Castronuño, Valladolid, 7 de gener de 1899- Sanxenxo, 27 de febrer de 1984) va ser un director i fotògraf de cinema gallec.

## Trajectòria

Barreiro era fill del fotògraf d'A Estrada Ramón Barreiro Barcala, establert a Mèxic, que va tornar amb la seva família a Galícia el 1910, establint-se a Pontevedra.
Entre el 1919 i el 1921 va començar la primera investigació fotogràfica sobre el color, a partir de la qual va dissenyar un procés per la pel·lícula en color, patentada el 1925, després de realitzar les primeres proves dos anys abans. Va estrenar al Teatro Principal de Pontevedra el documental Pontevedra, cuna de Colón, realitzat amb el seu nou sistema, el 1927. Va exhibir la segona versió d'aquest documental al cinema ideal el 1930.
El 1932 va cofundar la productora Folk amb el seu germà Ramón i el pintor Ramón Peña, amb qui va realitzar un informatiu de cinema gallec que va durar fins al 1935. va rodar els documentals El Seminario de Estudios Gallegos en Deza i Por unha Galicia nova, donant suport a l'Estatut d'Autonomia de Galícia. Al mateix temps, va continuar patentant sistemes òptics per al cinema.
Amb el cop d'estat del 18 de juliol de 1936 va ser arrestat i empresonat a l'illa de San Simón, però va ser alliberat poc després amb l'ajut de Daniel de la Sota, president de la Diputació. El 1940 es va establir a Madrid, on ja vivia el seu germà, i va obrir un laboratori fotogràfic i va continuar investigant. Va patentar Yuxtacolor, un procediment cinematogràfic que no va comercialitzar la pel·lícula negativa de Kodak. El desenvolupament es va paralitzar encara més per l'empitjorament de la relació entre germans. Va tornar a Pontevedra, va reobrir l'antic estudi fotogràfic i va començar a pintar retrats.

## Referències

* ↑ Enrique Barreiro a la RAH
* ↑ Enrique Barreiro, una vida de película, Diario de Pontevedra, 21 d'octubre de 2015
* ↑ Una productora cinematográfica en la Galicia republicana: la Folk de Luis M. Quiroga Valcarce

## Bibliografia

* López Piñeiro, Carlos Aurelio. A Nosa Terra. Enrique Barreiro. Cineasta e inventor, 2001. ISBN 84-95350-97-1.
* Cabo Villaverde, José Luis et al. Diccionario do cine en Galicia (1896-2000). Xunta de Galicia, 2001. ISBN 84-453-3152-3.
# Marsà

* No s'ha de confondre amb Marçà.
«Marsà» té aquests significats:
* Antoni Marsà i Bragado (Madrid, 1877 – 1965), polític republicà
* Francesc Marsà Gómez (Portbou, Província de Girona, 1924 – Barcelona, 1998), filòleg llicenciat en filosofia i lletres
* Lluís Marsà i Abad (1917 - 2008), empresari del sector immobiliari i directiu esportiu
# Antic Banc Comercial de Tarragona (el Vendrell)

L'Antic Banc Comercial de Tarragona és un edifici obra del municipi del Vendrell protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'edifici és ubicat a la carretera del Doctor Robert, 1-3, del Vendrell, en ple centre històric. Es tracta d'un edifici de planta trapezoïdal que ocupa l'illa delimitada per la carretera del Dr. Robert i els carreres del Nord i Sant Magí. Consta de planta baixa i pis. La coberta és plana i forma un terrat.
Les façanes de l'immoble mantenen una mateixa unitat formal, amb una marcada influència clàssica. L'edifici és un poliedre de quatre cares i en un dels extrems té un cos sobrealçat que allotja el rellotge i permet l'accés al terrat.
Les façanes estan dividides en tres cossos, els quals són delimitats pels nivells de les soleres. El primer cos correspon a la planta baixa, el segon al pis i, el tercer al terrat.
El primer cos ha estat molt modificat. Han desaparegut els elements ornamentals de l'obra original. El basament, les lesenes, la cornisa, el revestiment d'estuc a base de bandes horitzontals i els motius decoratius de la part inferior dels ampits de les finestres que hi havia en aquest cos han estat substituïts per un revestiment monocapa. També han desapergut les reixes de ferro de les finestres. El segon cos conserva la major part dels elements ornamentals oríginals. Destaca l'entaulament constituït per arquitrau, fris i cornisa amb dentellons que hi ha per damunt de les lesenes. El balcó que hi havia a la façana del carrer Sant Magí ha desaparegut.
El tercer cos també manté la majoria dels elements originals. Ha perdut, però, els elements en forma de bola que hi havia sobre les pilastres de la barana de balustres.

## Història

L'edifici va ser construït entre els anys 1924 i 1925, segons el projecte de l'arquitecte barceloní Alfons Barba Miracle. És d'estil noucentista.
El naixement de la Caixa de Crèdit i Estalvis del Vendrell cal cercar-lo a l'inici del segle xx. L'acte de constitució d'aquesta entitat va tenir lloc el dia 30 de maig de 1909, dins dels actes d l'homenatge del Vendrell a Àngel Guimerà. Posteriorment es va unir amb el Banc Comercial de Tarragona.
L'any 2002, el Banco de Santander Central Hispano, propietari de l'immoble, el va posar a la venda i fou adquirit per una societat mercantil privada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Antic Banc Comercial de Tarragona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Antic Banc Comercial de Tarragona». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Xordín

Xordín (rus i komi-permià: Шордын) és un poble (possiólok) del krai de Perm, a Rússia, que forma part del raion de Gaini. El 2010 tenia 97 habitants.

## Referències

* ↑ «ВПН-2010. Численность и размещение населения Пермского края» (en rus). Arxivat de l'original el 2013-08-31. [Consulta: 10 setembre 2014].
# Xordoga

Xordoga (en rus: Шордога) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 40 habitants. Pertany al districte municipal de Iúriev-Polski.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Hallein

Hallein és una població històrica d'Àustria situada a l'estat de Salzburg i capital del districte homònim, que es correspon amb la regió geogràfica del Tennengau, al sud de la ciutat de Salzburg, a la vora del riu Salzach i del massís d'Untersberg, i molt a prop de la frontera amb Alemanya. L'any 2020 Hallein tenia 21.314 habitants, dels quals, gairebé 5.000 eren estrangers.
Hallein és coneguda per la mina de sal que es troba a l'altiplà de Dürrnberg, proper a la ciutat i part del seu municipi. El complex miner és també un destacat enclavament arqueològic de l'edat del ferro a Europa. La sal ha permès la conservació a les mines de restes orgàniques com ara fusta o femtes humanes, que han permès deduir algunes característiques dels usos i costums dels primers miners: eines fetes amb fusta, tipus de dieta, plantes cultivades per al consum humà, productes provinent d'altres punts geogràfics com ara ceràmica grega, gerres i olles etrusques, corall, el colorant vermell obtingut de Kermes vermilio, típic de cultures mediterrànies, etc.
Després de les eleccions municipals del 2019 el govern municipal té 9 regidors del Partit Socialdemòcrata d'Àustria (SPÖ), 8 del Partit Popular d'Àustria (ÖVP), 3 dels Verds, 3 de BASIS (abans Partit Liberal d'Àustria, FPÖ), 1 NEOS i 1 independent (abans membre de l'ÖVP). Des de 1998 el Partit Popular d'Àùstria havia estat al front de l'Ajuntament, però amb les darreres eleccions municipals el panorama polític de la ciutat va canviar i ara té un alcalde socialdemòcrata, Alexander Stangassinger.
Durant la Segona Guerra Mundial, els nazis van establir a Hallein un camp de treball que depenia del camp de concentració de Dachau. Després de la guerra, va ser un camp dels camps per a persones desplaçades establerts en diversos països europeus per acollir refugiats de diversos països i persones que havien estat presoneres en camps de concentració nazis. El 1948, quan ja s'havien altres camps, a Hallein hi havia refugiats jueus pendents d'emigrar als Estats Units i a Canadà. El camp va clausurar-se el 1954.

## Referències

* ↑ «Hallein - Austria» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Bevölkerungsstand und -struktur - Hallein» (en alemany). Statistik Austria, 01-01-2021. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ Stöllner, Thomas «The economy of Dürrnberg-bei-Hallein: an iron salt-mining centre in the Austrian Alps» (pdf) (en anglès). The Antiquaries Journal, 83, 2003, pàg. 123-194 [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Landesstatistik - Gemindewahlen 2019» (en alemany). Land Salzburg, 10-03-2019. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Bürgermeister der Stadt Hallein seit dem Jahr 1945» (en alemany). Stadt Hallein - Rathaus. Arxivat de l'original el 2022-01-02. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ «Displaced Persona Camps - Austria» (en anglès). World ORT. [Consulta: 2 gener 2022].
# Monteagle

Monteagle és una població dels Estats Units a l'estat de Tennessee. Segons el cens del 2000 tenia 1.238 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monteagle tenia 1.238 habitants, 477 habitatges, i 321 famílies. La densitat de població era de 58,7 habitants/km².
Dels 477 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,3% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,5% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 25,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 80,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.464 $ i la renda mediana per família de 29.886 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.643 $ mentre que les dones 17.708 $. La renda per capita de la població era de 12.983 $. Entorn del 21,7% de les famílies i el 25,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monteagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monteagle». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bonkoro II

Bonkoro II Vane (a fonts espanyoles apareix generalment com Boncoro II) fou un rei del poble benga de la zona de Cap de Sant Joan a la badia de Corisco.
Va succeir al seu pare Bonkoro I el 1857. El 1858 es va presentar a la zona una forta expedició espanyola formada pel vapor "Vasco Nuñez de Balboa", el bergantí "Gravina", la goleta "Cartagena", i la barca "Santa Maria", dirigida pel capità de fragata Carlos Chacon acompanyat de missioners jesuïtes i de forces del cos d'enginyers, que havien pres possessió efectiva de Fernando Poo el 27 de maig de 1858. El rei Bonkoro II va reconèixer la sobirania espanyola sobre el Cap Sant Joan, incloent diverses poblacions que no havien estat cedides pel seu pare, Corisco i les Elobey. Fou nomenat tinent governador de Corisco (entenent com "Corisco" tota la zona dels benga), si bé l'illa no fou ocupada de manera efectiva fins a l'any següent. A la seva mort el 1874, el va succeir el seu fill Bonkoro III.

## Referències

* Enciclopèdia Espasa, volum 8, article Boncoro.
# Enrique Ballesteros

Enrique Ballesteros (Colonia del Sacramento, 18 de gener de 1905 - Montevideo, 11 d'octubre de 1969) fou un porter de futbol uruguaià.
Va jugar amb la seva selecció el primer Mundial d'Uruguai 1930, on es proclamà campió. Va jugar els quatre partits del torneig, inclosa la final enfront la selecció de l'Argentina.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Rampla Juniors de Montevideo durant quasi una dècada i de Peñarol.

## Palmarès

* Campionat uruguaià de futbol 4:
** Rampla Juniors: 1927 (amateur)
** Peñarol: 1935, 1936, 1937 (professional)
* Copa del Món de futbol 1: 1930
* Campionat sud-americà 1: 1935
* Copa Newton 1: 1930

## Referències

* ↑ Sebastiana, Arribas. Mundiales, Historia completa de los mundiales de futbol (en castellà). Editorial Dunken, 2014-05-05, p. 25. ISBN 978-987-02-7458-2.
* ↑ «Enrique Ballestrero - AUF». [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Una medalla de oro del Mundial de 1930 y otras raras antigüedades a subasta» (en castellà), 09-10-2018. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Enrique Ballesteros - Perfil del jugador» (en castellà). [Consulta: 20 març 2022].
# Chauliodus

Chauliodus és el nom d'un gènere de peixos abisals pertanyents a la família Stomiidae que aconsegueixen grandàries d'entre 3 i 6 dm de longitud.
Com altres peixos abisals, els peixos del gènere Chauliodus utilitzen òrgans bioluminescents (fotòfors) per a caçar i atrapar preses en les profunditats quan la llum solar no penetra en el fons. Tenen llums en el seu cos, localitzades en el ventre i en el final d'una aleta per a atreure preses.

## Taxonomia

El gènere Chauliodus té nou espècies:
* Chauliodus barbatus (Lowe, 1843).
* Chauliodus danae Regan & Trewavas, 1929.
* Chauliodus dentatus Garman, 1899.
* Chauliodus macouni Bean, 1890.
* Chauliodus minimus Parin & Novikova, 1974.
* Chauliodus pammelas Alcock, 1892.
* Chauliodus schmidti (Regan & Trewavas, 1929).
* Chauliodus sloani Bloch i Schneider, 1801.
* Chauliodus vasnetzovi Novikova, 1972.
# Estació de Montdidier

L'estació de Montdidier és una estació ferroviària situada al municipi francès de Montdidier (al departament del Somme).
És servida pels trens del TER Picardie.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Amiens | Hargicourt-Pierrepont | TER Picardie | Tricot | Compiègne |
# Monteagudo de las Salinas

Monteagudo de las Salinas és un municipi de la província de Conca, a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 132 | 122 | 131 | 147 |

## Referències

* ↑ «Provincia de Guadalajara (España): Municipios & Localidades» (en castellà), 22-01-2021. [Consulta: 5 març 2021].
# Anàfora

«Anàfora» té aquests significats:
* Anàfora (retòrica), figura literària de repetició.
* Anàfora (lingüística), element gramatical deíctic.
* Anàfora (litúrgia), part de la litúrgia cristiana.
* Anàfora de Pilat, text apòcrif atribuït a Ponç Pilat
# Claremont (Nou Hampshire)

Claremont és l'única ciutat del Comtat de Sullivan (Nou Hampshire) dels Estats Units d'Amèrica. Limita a l'oest amb l'estat de Vermont.

## Demografia

Segons el cens del 2007 Claremont tenia 13.097 habitants. Segons el cens del 2000 tenia 13.151 habitants, 5.685 habitatges, i 3.428 famílies. La densitat de població era de 117,8 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,3% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.949$ i la renda mediana per família de 42.849$. Els homes tenien una renda mediana de 30.782$ mentre que les dones 22.078$. La renda per capita de la població era de 20.267$. Entorn del 5,4% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 «Fact Sheet- Claremont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Claremont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.