OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sant Andreu de l'Espà

Sant Andreu de l'Espà és una església del municipi de Saldes (Berguedà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església parroquial del veïnat de l'Espà està envoltada de construccions que desfiguren el conjunt. De l'estructura primitiva de l'església romànica se'n conserva ben poca cosa. Originàriament era un edifici d'una sola nau que, realçada amb posterioritat, estava rematada per un absis de secció semicircular; substituït modernament per altres estructures annexes. Un dels elements originares més ben conservats és la porta d'entrada que, situada a migjorn, es disposà amb dos arcs de mig punt adovellats i en degradació i rematada per una arquivolta de blocs estrets i llargs. El campanar és de secció quadrada i sembla ésser posterior a la romànica, del segle xix.

## Història

Les notícies sobre Sant Andreu de l'Espà són molt pobres. Atenent això, sabem que l'any 1299 Galceran de Pinós confirmà els privilegis que els comtes de Cerdanya havien concedit als habitants de Feners i a la parròquia beati Andrea dex Espa. El topònim «Spadas» surt esmentat, l'any 961, per primera vegada en una donació al monestir de Sant Llorenç, a prop de Bagà. Amb el designi «Espaa», «Espada», «Laspa», «Aspà», etc. s'esmenta, a partir del segle xi, el castell d'aquest lloc.

## Referències

* 1 2 «Sant Andreu de l'Espà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
# Cottageville

Cottageville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 707 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cottageville tenia 707 habitants, 274 habitatges i 206 famílies. La densitat de població era de 85,8 habitants/km².
Dels 274 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 21,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 13,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.281 $ i la renda mediana per família de 44.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.886 $ mentre que les dones 22.019 $. La renda per capita de la població era de 16.765 $. Entorn del 14,7% de les famílies i el 18,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cottageville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cottageville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Umma

«Umma» té aquests significats:
* Umma (islam), comunitat de creients de l'islam
* Umma (ciutat estat), antiga ciutat estat de Mesopotàmia
* Umma National Party, partit polític del Sudan
# River Bend (Missouri)

River Bend és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia 10 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, River Bend tenia 10 habitants, 5 habitatges, i 4 famílies. La densitat de població era de 2,9 habitants per km².
Dels 5 habitatges en un 0% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 20% no eren unitats familiars. En el 20% dels habitatges hi vivien persones soles el 20% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,25.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 30% entre 25 i 44, un 40% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 66,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 70.000 $ i la renda mediana per família de 70.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.667 $ mentre que les dones 41.250 $. La renda per capita de la població era de 27.820 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- River Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- River Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 8 agost 2010].
# Catocala columbina

Catocala columbina és una espècie de papallona nocturna de la subfamília Erebinae i la família Erebidae.
Es troba a Sichuan, Zhejiang, Taiwan i Japó.

## Subespècies

* Catocala columbina columbina
* Catocala columbina okurai Sugi, 1965 (Taiwan)
* Catocala columbina yoshihikoi Ishizuka, 2002 (Japó)

## Enllaços externs

* Funetː Catocala columbina Arxivat 2019-07-20 a Wayback Machine. (en)
* Catocala columbina yoshihikoi (xinès)
# La primera dama

La primera dama (títol original en anglès: Magnificent Doll) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Frank Borzage, estrenada el 1946. Ha estat doblada al català.

## Argument

Biografia de Dolly Payne (Ginger Rogers), l'esposa de James Madison, el quart President dels Estats Units. A Dolly la festegen dos líders polítics: Madison (Burgess Meredith) i Aaron Burr (David Niven). Ella coqueteja amb els dos, arribant fins i tot a enfrontar-los, no només per motius sentimentals, sinó perquè desitja contribuir a la construcció del país. Després d'exercir la seva influència sobre Burr, ajudarà Thomas Jefferson a arribar a la presidència dels Estats Units (1801-1809). Quan Madison (1809-1817) guanya les eleccions presidencials es converteix en la Primera Dama.

## Repartiment

* Ginger Rogers: Dolly Payne Madison
* David Niven: Aaron Burr
* Burgess Meredith: James Madison
* Peggy Wood: Sra. Payne
* Stephen McNally: John Todd
* Robert Barrat: M. Payne
* Grandon Rhodes: Thomas Jefferson
* Frances E. Williams: Amy
* Henri Letondal: Comte D'Arignon
* Joseph Forte: Senador Ainsworth

## Referències

* ↑ esadir.cat. La primera dama. esadir.cat.
* ↑ The New York Times. Magnificent Doll (en anglès). The New York Times.
# Sant Andreu de Zevenkerken

Sant Andreu de Zevenkerken o Abdij van Zevenkerken és una abadia benedictina a Sint-Andries (Bruges) a Bèlgica.
L'acte per crear una abadia va ser signat el 22 de febrer de 1100 amb el comte de Flandes i els primers monjos van arribar del 1117. Després d'un període d'opulència i de decadència, l'abadia va ser suprimida durant la Revolució Francesa entre 1789 i 1799. De l'antiga abadia, només es va conservar el campanar, que es va integrar en l'església neogòtica de Sint-Andries. El 1893, Lleó XIII va autoritzar Gerard van Caloen, un monjo del Monestir de Maredsous a crear una nova abadia. El 1899 els primers monjos es van instal·lar a Sint-Andries en una casa provisional. El 6 de juny de 1901 van començar la construcció del nou monestir en estil neoromànic segons els plans de Ludgerus Rincklake. Encara incomplerta, va ser inaugurada el 8 de setembre de 1901. L'església es va acabar el 1930.
Entre 1936 i 1938, monjos del Monestir de Montserrat, com ara Ireneu Segarra, Estanislau Maria Llopart i Martí Canyís hi van cercar refugi, en deixar les violències de la Guerra Civil. Durant la Segona Guerra Mundial va ser transformada en hospital militar. El 1951 es va construir la biblioteca i el 1992 es va eixamplar l'escola. Des del 1969 l'escola ha esdevingut mixta. Les noies s'estan al Priorat de la Mare de Déu de Bethanië, un monestir de monges benedictines establert a uns dos quilòmetres.

## Alumnes destacats

* Felip de Bèlgica (rei dels belgues)

## Referències

* 1 2 3 «Sint-Andriesabdij Zevenkerken met bijhorende school» (en neerlandès). Agentschap Onroerend Erfgoed, 2003. [Consulta: 17 abril 2019].
* ↑ Papeians de Morchoven, 1998.
* ↑ Capellades Ràfols, Marcel. Pare Estanislau Maria Llopart. El monjo, l'ermità. Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2013, p. 160. ISBN 978-84-9883-573-1.
* ↑ «Het internaat» (en neerlandès). Priorij Bethanië. [Consulta: 21 maig 2019].
* ↑ Roegiers, Patrick. La spectaculaire histoire des rois des Belges (en francès). Brussel·les: Place des éditeurs, 2017-08-17. ISBN 9782262071127.

## Bibliografia

* Papeians de Morchoven, Christian. De Sint-Andriesabdij Zevenkerken. Met dom Gerard van Caloen de geschiedenis (en neerlandès). Tielt: Lannoo, 1998.
# Roger Eliot Fry

Roger Eliot Fry (Londres, 14 de desembre de 1866 - 9 de setembre de 1934) fou un pintor i crític d'art anglès que, al costat de Leonard Woolf i Clive Bell, va formar el nucli del grup de Bloomsbury. Estudiós destacat de pintura antiga, el seu interès es va desplaçar vers l'etapa més recent de la pintura francesa, definint i donant nom al postimpressionisme. Va ser dels primers a remarcar el valor de l'art d'època moderna a la Gran Bretanya, i va posar l'accent en les propietats formals de les obres, en lloc de fer prevaldre les idees associades que el públic podia elaborar a partir del que representaven. Kenneth Clark el va definir com la persona més influent en el gust des de John Ruskin.
A principis de 1900, va ser professor d'història de l'art en l'Slade School de l'University College de Londres, i el 1903 va participar en la creació de The Burlington Magazine, la primera revista científica de Gran Bretanya dedicada a la història de l'art. Fry en fou coeditor entre 1909 i 1919, però la seva influència en l'edició de la revista es va mantenir fins a la seva mort. Fry va publicar en The Burlington Magazine des de la seva fundació fins a la seva mort, aplegant més de 200 articles sobre tota mena de temes, des de dibuixos infantils fins a l'art dels boiximans, i a partir de les seves col·laboracions en aquesta revista hom pot observar el seu interès progressiu pel postimpressionisme.
L'any 1906, fou nomenat conservador de pintura del Metropolitan Museum of Art de Nova York. Va ser llavors quan va descobrir la pintura de Paul Cézanne, i el 1910 va comissariar l'exposició Manet i els postimpressionistes, terme que va encunyar en les galeries Grafton de Londres. Aquesta exposició fou la primera d'Anglaterra en què es va presentar al gran públic i de manera abundant l'obra d'artistes com Paul Gauguin, Édouard Manet, Henri Matisse o Vincent van Gogh. Dos anys més tard, Fry va comissariar una segona mostra, anomenada Second Post-Impressionist Exhibition.
L'any 1933, Fry fou nomenat professor Slade de Belles Arts de la Universitat de Cambridge, una posició que Fry sempre havia aspirat obtenir.

## Referències

* ↑ «Roger Fry». Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 21 desembre 2013].
* ↑ Chilvers, Ian. «Fry, Roger». The Concise Oxford Dictionary of Art and Artists.

## Bibliografia

* Woolf, Virginia. Roger Fry: a biography. First Harvest/HBJ ed.. Nova York: Harcourt Brace Jovanovich, 1976. ISBN 0-15-678520-X.
* Sutton, Denys (ed.). Letters of Roger Fry. 1. American. ed. Londres: Chatto & Windus, 1972. ISBN 0-7011-1599-8.
* Spalding, Frances. Roger Fry: art and life. Berkeley: Univ. of California press, 1980. ISBN 0-520-04126-7.
# Gat exòtic

El gat exòtic és una raça de gat que té la complexió del gat persa però amb el pèl curt. Es va obtenir per hibridació del gat britànic de pèl curt i del gat americà de pèl curt amb els perses, obtenint-se un gat de complexió robusta i amb el pèl curt i dens. Això es va fer amb motiu d'agregar el gen del pèl curt al pool de gens del gat persa. Està acceptat com a raça pura des del 1967, quan van competir en el campionat 1r de Maig.
Si bé no gaudeix de la popularitat del gat persa aquesta raça s'ha estès ràpidament gràcies al fet que la cura del pèl és menys complicada i en no caure tant, genera menys al·lèrgies.
Durant el programa d'hibridació es van fer encreuaments també amb el gat blau rus i amb el gat sagrat de Birmània. Des del 1987 només es pot creuar amb el gat persa. La Federació Internacional Felina va reconèixer el gat exòtic el 1986.

## Característiques

El gat exòtic té un disseny compacte, cos arrodonit, fornit, amb un pèl curt i gruixut. Els seus grans ulls rodons, nas camús curt, l'expressió facial dolça i les orelles petites li donen una gran aparença.

## Descripció

* Cap:
Rodó, massís. Crani molt ampli. Arrodonit front. Galtes rodones i completes. Morro ample i rodó. Nas curt i ample, pronunciat. Barbeta forta. Mandíbules amples i poderoses.
* Orelles:
Petites, arrodonides a la punta, no gaire obertes a la base. Àmpliament espaiades i ben cobertes de pèl a l'interior.
* Ulls:
Grans, rodons i ben separats.
* Coll:
Curt i gruixut.
* Cos:
De grandària mitjana. Pit ampli, enormes espatlles. D'ossos grans i poderosos músculs. Pes: 3,5 - 6 kg.
* Pota :
Curta, recta i gran. Potes rodones i de grans dimensions. Flocs de pèl entre els dits són desitjables.
* Cua:
Curta, gruixuda i duta baixa. Punta arrodonida.
* Pèl:
Pèl curt, però una mica més llarg que el d'altres races de pèl curt. Dens, de pèl esponjós i erecte.

## Caràcter

El gat exòtic té una personalitat suau i tranquil·la que recorda als perses, però és més viu. Curiosos i juganers, és amigable amb altres gats i gossos. Rarament miola. Tendeixen a mostrar més afecte i lleialtat que la majoria de les races.

## Referències

* Helgren, J. Anne.(2006) Iams Cat Breed Guide: Exotic Shorthair Telemark Productions
* Cannon MJ, MacKay AD, Barr FJ, Rudorf H, Bradley KJ, Gruffydd-Jones TJ (October 2001). "Prevalence of polycystic kidney disease in Persian cats in the United Kingdom". Vet. Rec. 149 (14): 409–11. doi:10.1016/S1098-612X(03)00052-4. PMID: 11678212.

## Enllaços externs

* Cat Fanciers Association Exotic Breed Council
* Worldwide Exotic Shorthair Breeders Directory
* PersianKittenEmpire.com - GLOBAL Breeder Directory Arxivat 2021-12-21 a Wayback Machine.
* Memebon Arxivat 2013-08-07 a Wayback Machine.
# River Edge

River Edge és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 10.674 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, River Edge tenia 10.946 habitants, 4.165 habitatges, i 3.102 famílies. La densitat de població era de 2.236,1 habitants/km².
Dels 4.165 habitatges en un 35% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,4% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 22,7% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,11.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 23,8% de 45 a 60 i un 17% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 71.792 $ i la renda mediana per família de 80.422 $. Els homes tenien una renda mediana de 62.044 $ mentre que les dones 41.085 $. La renda per capita de la població era de 33.188 $. Aproximadament el 2,5% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- River Edge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- River Edge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Casal Duran (Sabadell)

La Casal Duran és una obra eclèctica de Sabadell (Vallès Occidental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Habitatge unifamiliar entre mitgeres que presenta planta baixa, pis i golfes, a més d'un pati posterior. La façana està estucada i té una potent barbacana entre la qual hi ha les finestres de les golfes. Al pis hi ha un balcó corregut amb barana de ferro forjat i pedra treballada als dintells amb decoració de tipus floral. A la planta baixa hi ha tres finestres també amb reixes de ferro. L'entrada a l'habitatge és amb el típic cancell.

## Història

Aquest edifici va ser construït inicialment per encàrrec d'en Francesc Llonch. Després va passar a la família Morera i posteriorment a la família Ferran, que cap als anys quaranta va rehabilitar l'interior. La família Duran ha estat la darrera propietària de l'edifici.

## Referències

* 1 2 «Casal Duran». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2017].

## Enllaços externs

* Casal Duran Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Guillem IV de Jülich-Clèveris-Berg

Guillem IV de Jülich-Clèveris-Berg o simplement Guillem IV de Clèveris (en alemany Wilhelm von Jülich-Kleve-Berg) va néixer a Düsseldorf (Alemanya) el 28 de juliol de 1516 i va morir a la mateixa ciutat el 5 de gener de 1592. Era un noble alemany, fill de Joan III de Clèveris (1490-1539) i de Maria de Jülich-Berg (1491-1543).
Va ser duc de Gueldre i comte de Zutphen de 1538 a 1543, duc de Clèveris i comte de la Mark de 1539 a 1592, duc de Jülich, de Berg i comte de Ravensberg de 1543 a 1592. El 1539, va rebre de l'emperador el ducat de Gueldre i el comtat de Zutphen, però els retornà el 1543, amb motiu del tractat de Venlo, en què s'acordà incorporar-los als Països Baixos espanyols.
La seva era una Cort brillant freqüentada per humanistes com Erasme de Rotterdam, Jean Wier, el cartògraf Gerardus Mercator o el científic Stephen Vinand. El seu fill i hereu Carles Frederic va morir el 1575, de manera que deixà la responsabilitat dels seus dominis al seu segon fill, feble d'esperit, seguidor del catolicisme i presa fàcil per a les ambicions dels Habsburg i de les Províncies Unides dels Països Baixos.

## Matrimoni i fills

El 13 de juliol de 1541 es va casar amb Joana d'Albret (1528-1572), filla d'Enric II de Navarra (1503-1555) i de Margarida d'Angulema (1492-1549), quan Joana tenia tot just 13 anys. Però el matrimoni, per conveniències polítiques, fou anul·lat cinc anys després pel Papa Pau III.
El 18 de juliol de 1546 es tornà a casar, a Ratisbona, amb Maria d'Habsburg-Jagellon (1531-1581), arxiduquessa d'Àustria, filla de l'emperador Ferran I i d'Anna Jagellon (1503-1547). Fruit d'aquest matrimoni nasqueren:
* Maria Elionor (1550-1608), casada amb Albert Frederic de Prússia (1553-1618).
* Anna (1552-1632), casada amb Felip Lluís del Palatinat-Neuburg (1547-1614).
* Magdalena (1553-1633), casada amb Joan I de Deux-Ponts (1550-1604).
* Carles Frederic (1555-1575)
* Elisabet (1556-1561)
* Sibil·la (1557-1627), casada amb Carles d'Habsburg (1560-1618)
* Joan Guillem (1562-1609), casat primer amb Jacoba de Baden i després amb Antonieta de Lorena (1568-1610).

## Bibliografia

* Harleß: Wilhelm V. A: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 43, Duncker & Humblot, Leipzig 1898, S. 106–113.
* Hoorens V. Een ketterse arts voor de heksen: Jan Wier (1515-1588), Bert Bakker, Amsterdam, 2011.
# La primera experiència

La primera experiència (títol original: Flirting) és una pel·lícula australiana, per a públic juvenil, sobre l'enamorament de dos adolescents, escrita i dirigida per John Duigan, explica com a protagonista amb Noah Taylor a la qual acompanyen Thandie Newton i Nicole Kidman. Flirting és la segona pel·lícula d'una incompleta trilogia autobiogràfica de Duigan. Ha estat doblada al català.

## Argument

En l'Austràlia dels anys seixanta, Danny Embling és un jove estudiant intern en una escola privada per a nois que s'enamora de Thandiwe, una alumna de raça negra filla d'un diplomàtic d'Uganda. El problema és que la timidesa de Danny no li deixa mostrar els seus sentiments.

## Repartiment

* Noah Taylor: Danny Embling
* Thandie Newton: Thandiwe Adjewa
* Nicole Kidman: Nicola Radcliffe
* Kym Wilson: Melissa
* Naomi Watts és Janet Odgers

## Referències

* ↑ «La primera experiència». esadir.cat.
* ↑ «Flirting». Allociné.
# Eckbolsheim

Eckbolsheim (en alsacià Eckelse) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 5.937 habitants.
Forma part del cantó de Hœnheim, del districte d'Estrasburg i de la Strasbourg Eurométropole.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 4.234 | 4.288 | 4.154 | 4.104 | 5.253 | 5.937 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1936-1941 | Laurent Lienhardt |
| 1945-1971 | Charles Ernwein |
| 1971-1995 | Pierre Sammel |
| 1995- | André Lobstein |
# Fotogramas de Plata a la millor labor teatral

Els Fotogramas de Plata són uns premis que entrega anualment la revista espanyola de cinema Fotogramas.
Entre 1972 i 1995, el jurat dels premis va atorgar un premi únic a la millor labor teatral, en la qual s'incloïen tant a companyies com a actors i actrius.
A partir de l'edició de 1996, aquesta categoria es desdoblega en:
* Fotogramas de Plata a la millor actriu de teatre
* Fotogramas de Plata al millor actor de teatre

## Llista de premiats

Aquest és un llistat amb els premiats en la categoria de millor labor teatral.
| Any | Intèrpret/Companyia | Muntatge |
| 1995 | Ana Belén | La bella Helena |
| 1994 | Natalia Dicenta | La zapatera prodigiosa |
| 1993 | Juan Echanove | El cerdo |
| 1992 | Concha Velasco | La truhana |
| 1991 | Tricicle | Terrrific |
| 1990 | Imanol Arias | Calígula |
| 1989 | La Cubana | Cómeme el coco, negro |
| 1988 | Concha Velasco | Carmen, Carmen |
| 1987 | Lina Morgan | El último tranvía |
| 1986 | Julieta Serrano | Coriolano La senyora de Sade |
| 1985 | Josep Maria Flotats | Cyrano de Bergerac |
| 1984 | José María Rodero | Luces de bohemia |
| 1983 | Esperanza Roy | Aquí no paga nadie |
| 1982 | Agustín González | Las bicicletas son para el verano |
| 1981 | Concha Velasco | Yo me bajo en la próxima, ¿y usted? |
| 1980 | Julia Gutiérrez Caba | Petra Regalada |
| 1979 | Enric Majó | Hamlet |
| 1978 | Teatro Estable Castellano | Tío Vania |
| 1977 | Teatre Lliure | Mahagony |
| 1976 | Laly Soldevila | La carroza de plomo candente |
| 1975 | José Luis Gómez | La resistible ascensión de Arturo Ui |
| 1974 | Teatro Experimental Independiente (TEI) | Conjunt de la seva tasca |
| 1973 | Els Joglars | Mary d'Ous |
| 1972 | Núria Espert | Yerma |

## Enllaços externs

* Fotogramas de Plata al web de Fotogramas
* Fotogramas de Plata al cercador d'Internet Movie Database