OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Sheehan

Robert Michael "Robbie" Sheehan (Portlaoise, 7 de gener del 1988) és un actor irlandès.

## Filmografia

* Anita B (2014): Eli
* Caçadors d'ombres: Ciutat d'ossos (2013): Simon Lewis
* Demons Never Die (2011): Archie
* The Borrowers (2011): Spiller
* Season of the Witch (2011): Kay
* Killing Bono (2011): Ivan McCormick
* Cherry Bomb (2009): Luke
* Lowland Fell (2008): Mark
* Summer of the Flying Saucer (2008): Dan
* An Créatúr (2007): Conor Buckley
* Ghostwood (2006): Tim
* A Dublin Story (2003): Clocker
* Song for a Raggy Boy (2003): O Reilly 58
* An Cuainín (2003): fill de Duncan
* Misfits
# Hebei FC

El Hebei Football Club (en xinès 河北足球俱乐部|t=河北足球俱樂部, Héběi Zúqiú Jùlèbù) fou un club de futbol professional situat a Qinhuangdao, Hebei, República Popular de la Xina. Des de 2016 competia en la Lliga xinesa de futbol, màxima categoria nacional.

## Història

L'equip va ser fundat el 28 de maig de 2010 com «Hebei Yilinshanzhuang» mitjançant un acord entre la federació de futbol de la Hebei i l'empresa Hebei Zhongji. El 2011 es van inscriure en la tercera categoria nacional i no van ser capaces d'ascendir, per la qual cosa Zhongji va trencar la seva col·laboració federativa, va assumir el control complet de l'entitat i la va rebatejar amb el nom de l'empresa. Dos anys després van aconseguir ser campions de grup i ascendir a la Primera Lliga Xina, debutant en la temporada 2014 amb una discreta catorzena posició sota la direcció de l'uruguaià Nelson Agresta.
El 27 de gener de 2015 la immobiliària Xina Fortune Land Development va prendre el control de l'equip i li va canviar el seu nom per l'actual «Hebei Xina Fortune». Amb l'objectiu de pujar a la màxima categoria a curt termini, els nous propietaris van contractar a Radomir Antić com a tècnic i al davanter brasiler Edu com el seu major actiu. Antić només va romandre sis mesos en Hebei i va ser reemplaçat pel veterà tècnic xinès Li Tie, qui va certificar l'ascens a la Superlliga quedant segons a la seva categoria.
En el seu primer any a primera, el Xina Fortune ha contractat a l'internacional marfileny Gervinho per 15 milions d'euros i a l'argentí Ezequiel Iván Lavezzi per 6 milions.
El club va ser dissolt el març de 2023.
Evolució del nom:
* 2011–2014: Hebei Zhongji Football Club
* 2016–2020: Hebei China Fortune Football Club
* 2021–2022: Hebei Football Club

## Estadi

El Xina Fortune disputa els seus partits com a local en l'Estadi Olímpic de Qinhuangdao, amb aforament per a 33.500 espectadors. Aquest recinte va ser inaugurat el 2004 i va ser una de les seus de les rondes preliminars de futbol en els Jocs Olímpics de Pequín.

## Referències

* ↑ «Chinese Soccer's Most Valuable Teams». Forbes. Arxivat de l'original el 15 setembre 2016. [Consulta: 14 agost 2016].
* ↑ «Còpia arxivada» (en xinès). hebeifootball.com. Arxivat de l'original el 25 de març 2012. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «Còpia arxivada» (en xinès). hebeifootball.com, 18-10-2011. Arxivat de l'original el 11 de desembre 2013. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ «前泰达主帅重返中国 乌拉圭人内尔松挂帅河北中基» (en xinès). sports.sina.com.cn, 24-12-2013. Arxivat de l'original el 14 juliol 2015. [Consulta: 12 juliol 2015].
* ↑ «2023职业联赛准入名单：广州城、昆山、陕西未在列» (en xinès). Dongqiudi, 29-03-2023. Arxivat de l'original el 29 March 2023. [Consulta: 30 març 2023].
* ↑ «zh:足协发布公告：河北中基正式更名为河北华夏幸福» (en xinès). sina.com, December 15, 2015. Arxivat de l'original el August 8, 2016. [Consulta: January 17, 2016].
* ↑ «官方：河北华夏幸福正式更名为河北足球俱乐部». Dongqiudi, 10-02-2021. Arxivat de l'original el 1 May 2021. [Consulta: 10 febrer 2021].
# Verat

El verat (Scomber scombrus), anomenat cavalla al País Valencià i caval·lo a l'Alguer, és un peix teleosti que pertany a la família dels escòmbrids, ordre dels perciformes. Abunda a la Mar Mediterrània i a l'oceà Atlàntic. Quan és jove rep el nom de veradó o gallimó.
S'alimenta d'altres peixos de mida petita, crustacis i mol·luscs. En temps d'hivern, el verat roman a uns 170 metres de fondària mentre que amb el bon temps solen agrupar-se en bancs molt nombrosos i pujar a la superfície. Una femella pot pondre entre 200.000 i 400.000 ous que es desclouen al cap de pocs dies.

## Descripció

El verat presenta un cos molt prim amb dues aletes dorsals ben separades, amb unes aletes pectorals curtes, i una aleta anal seguida de set aletes més petites. La seva coloració és blavosa fosca a dalt amb el ventre blanc. Fa entre 25 i 45 cm de llargada i pot assolir 4,5 kg de pes.

## Gastronomia

El verat és un peix ideal per fer a la planxa. Després de treure el cap, s'obre el verat al llarg de l'espina i s'aplana. Al moment de servir es posa una mica d'all i julivert picat per sobre. El verat a la planxa es menja normalment acompanyat d'escalivada o de verdures i d'un bon pa.
El verat també és un bon peix per fer en escabetx, igual que la tonyina i les sardines. A la brasa es pot menjar tal com és, macerat o com a coca de verat a la brasa.
Aquest peix és un dels ingredients essencials de la llandeta de peix, plat que té el seu origen a Dénia.
El verat és un peix també molt apreciat a la taula a alguns països del nord d'Europa. És un peix blau, idoni per fer fumat, car com tots els peixos blaus els verats contenen una alta proporció d'oli a la carn que ajuda a llur conservació.
A la cuina francesa també és un peix molt conegut. Un dels plats francesos a base de verat és el verat al vinagre amb grans de pebre (maquereau au vinaigre).
Al Japó, les espècies locals de verat ("masaba" マサバ Scomber japonicus i "gomasaba" ゴマサバ Scomber australasicus), de mida i gust molt similars, són molt apreciades. A la cuina japonesa els verats són presents a tota una sèrie de plats, entre els quals cal mencionar que constitueixen la base del sushi curat amb sal més comuna.

## Referències

* ↑ «cavalla». Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ Sanna i Useri, 1988, p. 195.
* ↑ Lleonart, Jordi «Verat». Noms de peixos. TERMCAT, Centre de Terminologia [Barcelona], 2016 [Consulta: 27 agost 2021].
* ↑ Verat a la planxa amb verduretes
* ↑ Coca de verat a la brasa amb escalivada i iogurt
* ↑ «Recepta i ingredients de la llandeta de peix». Arxivat de l'original el 2009-03-27. [Consulta: 12 març 2009].

## Bibliografia

* Sanna i Useri, Josep. Diccionari català de l'Alguer. L'Alguer/Barcelona: Fundació del II Congrés de la Llengua Catalana i Editorial Regina, 1988. ISBN 84-7129-391-9.

## Vegeu també

* Tonyina
* Sardina
# Aname atra

Aname atra, és una aranya migalomorfa del sud d'Austràlia. És una aranya de la família dels nemèsids (Nemesiidae), i es troba en diversos hàbitats per arreu d'Austràlia, incloent Tasmània. Aname es troba en llocs secs de Queensland.
En anglès, són anomenades black wishbone spider per la forma del seu cau.

## Referències

* ↑ ; Whyte, R.«NEMESIIDAE Wishbone Spiders». Australia: Arachne. [Consulta: 3 juny 2012].
* ↑ Raven, R. J. «A Review of the Australian Genera of the Mygalomorph Spider Subfamily Diplurinae (Dipluridae:Chelicerata)». Australian Journal of Zoology, 29, 3, 1981, pàg. 321–363. DOI: 10.1071/ZO9810321.

## Enllaços externs

* Pictures and description
* Working draft for A field guide to Spiders of Australia by Robert Whyte and Dr Greg Anderson due to be published in 2014.
# Littleton (Nou Hampshire)

Littleton és una població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire. Segons el cens del 2000 tenia 5.845 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Littleton tenia 5.845 habitants, 2.514 habitatges, i 1.588 famílies. La densitat de població era de 44,9 habitants per km².
Dels 2.514 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 36,8% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,6% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.887$ i la renda mediana per família de 49.915$. Els homes tenien una renda mediana de 29.081$ mentre que les dones 21.335$. La renda per capita de la població era de 18.803$. Entorn del 8,6% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Littleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Littleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Illots de Menorca

La següent taula és d'illots que formen part d'algun dels termes municipals de Menorca i, en el seu conjunt, al territori jurídicament assignat al Consell Insular de Menorca. Tots aquests es troben en les proximitats de l'illa principal.
| Municipi | Nom de l'illot | Extensió (m²) | Perímetre (m) | Cota màxima (m) |
| Ciutadella | Cala Fontanelles | 2.500 | 200 | 18,4 |
| Maó | Plana o de la Quarantena | 10.000 | 500 | .. |
| Maó | Llatzaret | 293.750 | 2.700 | .. |
| Maó | del Rei | 42.500 | 900 | 14,5 |
| Maó | de ses Àguiles | 4.475 | 550 | 23,5 |
| Maó | de sa Mesquida | .. | 450 | .. |
| Maó | d'en Colom | 595.000 | 4.350 | 40,0 |
| Maó | Esculls o illots de sa Cúdia (dos) | 12.480 | 650 | 22,7 |
| Maó | Esculler del Colomar | .. | 180 | .. |
| Maó | Escullets | .. | 500 | .. |
| Maó | de ses Àguiles (dos) | 2.500 | 250 | 13,3 |
| Maó | Gran d'Addaia | 75.500 | 1.850 | 22,1 |
| Maó | Petita d'Addaia | 50.000 | 1.300 | 7,8 |
| Es Mercadal | Esculls de Cala Pregonda | 18.875 | 900 | 10,2 |
| Es Mercadal | Bleda Petita | 7.500 | .. | 21,5 |
| Es Mercadal | de na Ponça | .. | 250 | .. |
| Es Mercadal | Escullets d'Addaia | .. | 500 | .. |
| Es Mercadal | d'en Tosqueta | 6.250 | 300 | 6,1 |
| Es Mercadal | de ses Mones | 6.250 | 300 | 16,7 |
| Es Mercadal | Sargantana o de ses Sargantanes | 25.700 | 700 | 14,5 |
| Es Mercadal | Ravells | 3.125 | 300 | 6,3 |
| Es Mercadal | dels Porros de Fornells | 1.600 | 100 | 1,4 |
| Es Mercadal | Esculls de Fornells | .. | 300 | .. |
| Es Mercadal | Es Cobrombol | .. | 450 | .. |
| Es Mercadal | dels Porros o sa Nitja | 82.500 | 1.150 | 18,5 |
| Es Mercadal | Llosa na Macaret/Na Carboner | 5.000 | .. | 3,6 |
| Es Mercadal | de ses Bledes | 37.500 | 1.320 | 61,5 |
| Es Mercadal | de na Joanassa | 6.000 | 500 | .. |
| Es Migjorn Gran | Illot de Binicodrell | 4.000 | 380 | 6,1 |
| Sant Lluís | Escull de Cala Alcalfar | 800 | 150 | .. |
| Sant Lluís | Illots de Binibèquer | .. | 190 | .. |
| Sant Lluís | Escull de Binissafúller | 16.250 | 850 | 3,5 |
| Sant Lluís | Esculls d'en Marçal | 3.750 | 250 | 2,5 |
| Sant Lluís | de l'Aire | 343.750 | 3.300 | 15,0 |

## Notes

* ↑ Creada artificialment per la construcció del canal de Sant Jordi

## Enllaços externs

* Dades biològiques dels illots de Menorca Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
# Sojuela

Sojuela és un municipi de la Rioja, a la regió de la Rioja Mitjana, situat a 14 km de Logronyo, que té una població de 166 habitants (2007). En aquest terme municipal es troba el Club de Golf de Sojuela o Moncalvillo Green Club.

## Història

El 1044, Garcia IV Sanxes III de Navarra donà les viles de Medrano i Sojuela al monestir de San Julián de Sojuela, lloc on s'han trobat sepultures medievals. Va ser una de les set viles de Campo per privilegi de la reina Estefania de Nájera. Fins a 1811, quan es va portar a terme l'abolició dels senyorius, va pertànyer als marquesos de Villacampa. Va formar part de la província de Burgos i més tard a la de Sòria fins a la creació de la província de Logronyo el 30 de novembre de 1833.

## Referències

* ↑ Govern de La Rioja. «Listado de municipios» (en castellà), 2016. Arxivat de l'original el 20 de gener 2022. [Consulta: 15 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Ajuntament
# Mai Kyokawa

Mai Kyokawa (京川 舞, 28 de desembre de 1993) és una futbolista japonesa.

## Selecció del Japó

Va debutar amb la selecció del Japó el 2012. Va disputar 5 partits amb la selecció del Japó.

## Estadístiques

Selecció del Japó :
| Anys | Partits | Gols |
| 2012 | 2 | 0 |
| 2013 | 0 | 0 |
| 2014 | 0 | 0 |
| 2015 | 3 | 0 |
| Total | 5 | 0 |

## Referències

* ↑ 2012, 2015 Japan Football Association(japonès)

## Enllaços externs

* Mai Kyokawa, Fitxa a Soccerway
# Litto I Alidosi

Litto I Alidosi (o Lito I Alidosi), fou prefecte i capità del poble d'Imola amb el títol de Defensor Pupuli Imole et Capitaneus Civitatis Imole (1278-1288). Fou fet presoner junt amb el seu nebot Litto II Alidosi per ordre de l'inquisidor general de Romanya que havia assaltat el castell de Pediano i el de Toranello que s'havien rebel·lat i pel que havia estat condemnat el 1315 per l'inquisidor general juntament amb Giovannino da Cremona. El 1317 va tramar un complot per arrabassar Imola a l'Església iva morir passada aquesta data.
# Plana del Mas (Granera)

La plana del Mas és una plana del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
És a la zona central-oriental del terme, a l'esquerra de la riera del Marcet i al sud i a llevant de la carretera BV-1245, entre el revolt del Forat Negre, que queda al nord-est, i el revolt del Pas de les Illes, al sud-oest.
# Dayle Stanley

Dayle Stanley (Weymouth, Massachusetts, 12 de juny del 1939 - gener 2021) va ser una de les primeres cantautores estatunidenques de folk i música tradicional, que va ser molt popular a la costa est dels Estats Units.
Va començar a cantar en públic a Boston, en un club anomenat "The Green Frog" i durant es anys 1962 i 1963 va actuar a la veïna ciutat universitària de Cambridge, en el Club 47 (avui dia Club Passim), on durant aquella dècada van actuar, entre molts d'altres, Joan Baez, Bob Dylan i Mike Seeger.
Va publicar dos àlbums: A Child Of Hollow Times (1963) i After the Snow (1964). El 1963, va ser elegida la millor artista folk de Boston i les seves cançons se sentien sovint per la ràdio. Cap al 1965 o 1966 va deixar d'actuar en públic, però va seguir component i durant una dècada va gravar alguns discos a Boston i a Nova York.
Folk New England, una entitat sense ànim de lucre que té com a objectiu documentar, conservar, interpretar i fer conèixer el llegat de la música folk, especialment de Nova Anglaterra, ha digitalitzat els discos i cintes de Dayle Stanley, que ara es conserven en el Departament de Col·leccions Especials de la Universitat de Massachusetts a Amherst.

## Referències

* 1 2 3 4 Curren, Tom. «Dayle Stanley, 1939-2021» (en anglès). Folk New England, 25-01-2021. [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «Club 47 Calendar Archive» (en anglès). Folk New England. [Consulta: 23 agost 2021].
* ↑ «New England Folk Revival Records: 1948-1968» (en anglès). Folk New England. [Consulta: 23 agost 2021].
# Apodeminis

Els apodeminis (Apodemini) són una tribu de rosegadors de la subfamília dels murins. Aquest grup fou descrit en un primer moment per Zahorodniuk el 2001 sense complir tots els requisits. El 2008, Lecompte et al. el tornaren a descriure, aquesta vegada de manera correcta. La relació entre els gèneres Apodemus i Tokudaia es basa en caràcters dentals que posteriorment foren corroborats per dades moleculars.

## Referències

* ↑ Fabre, Pierre-Henry; Hautier, Lionel; Douzery, Emmanuel J.P.. «A synopsis of rodent molecular phylogenetics, systematics and biogeography». A: Philip G. Cox i Lionel Hautier. Evolution of the Rodents: Volume 5: Advances in Phylogeny, Functional. Cambridge University Press, 2015, p. 19-69. ISBN 978-1-107-04433-3.
* ↑ Lecompte, E.; Aplin, K.; Denys, C.; Catzeflis, F.; Chades, M.; Chevret, P. «Phylogeny and biogeography of African Murinae based on mitochondrial and nuclear gene sequences, with a new tribal classification of the subfamily» (en anglès). BMC Evolutionary Biology, 8, 199, 2008. DOI: 10.1186/1471-2148-8-199.
# La Mola (Bonastre)

La Mola és una muntanya de 317 m situada a la divisòria dels termes municipals de Bonastre (Baix Penedès), Creixell i la Pobla de Montornès (Tarragonès).
És el cim més alt de la comarca del Tarragonès. Al cim hi ha un vèrtex geodèsic (referència 271134001).

## Rutes d'ascens

* S'hi pot accedir des de Bonastre. Itinerari senyalitzat (3,4 km): Plaça Major-Torrent de l'Aguilera-Obaga del Maià- enllaç a ruta Bonastresc-el Mallol-La Mola.
* Des de la Pobla de Montornès (4,8 km): Sortida direcció a Castell de Montornès-GR-92-Mas Mercader-Mas Gibert-Pou del Missenguet-La Mola.
* Des de Creixell (8,1 km): Sortida camí asfaltat direcció la Coma-Fondo de la Teuleria-Muntanya Roia-Mas Gibert-Pou del Missenguet-la Mola.
* Des de Roda de Berà (8,6 km): Pista asfaltada direcció la Pobla de Montornès-Barranc de la Teuleria-Mas Mercader-camí del Mas Gibert-La Mola.
* Des del Castell de Montornès (3,5 km): Torrent del Mas Barral-el Bufador-Mas Trunyella-La Mola.
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «La Mola (Bonastre)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ascensió a la Mola. Ruta blava». Ajuntament de Bonastre, 2017. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «Ruta la Pobla de Montornès i Bonastre». Club Excursionista Salouenc, 2019. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «127. La Mola del tarragonès». senderismeentren.cat, 2021. Arxivat de l'original el 2018-08-23. [Consulta: 10 març 2021].
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Wang Xiansheng

Wang Xiansheng, (xinès simplificat: 王先生, pinyin: Wang Xiānshēng, literalment 'Senyor Wang', en anglés: Mr. Wang) és una sèrie de manhua creada per Ye Qianyu, apareguda al primer número de la revista Shanghai Manhua, el 1928. Es publicava en l'última pàgina de la revista. Inicialment es titulava gent de Xangai, però prompte canvià de nom.
Inspirada en el nord-americà Bringing Up Father, Wang Xiansheng tenia un caràcter costumista i reflectia la vida diària del medi urbà, convertint-se en una de les historietes més famoses de la Xina. Estava protagonitzada pel senyor Wang i el seu acompanyant, Xiao Chen, que el 1936 tingué sèrie pròpia.
S'ambientava en Xangai, però el 1932 hi hagué una etapa ambientada en Nanjing, on es criticà l'administració de la República de la Xina. El 1934 s'estrenà la primera d'onze pel·lícules inspirades en el personatge, algunes de les quals es rodaren a Hong Kong a la dècada del 1950. També hi hagué una versió en Lianhuanhua, dibuixada per Zhou Yunfang, i una novel·la.
A finals de la dècada del 1960, es publicà a Hong Kong una nova revista amb historietes inspirades en el personatge, dibuixat per Mak Man Chung. El clàssic del còmic de Hong Kong Old Master Q, també està inspirat en Wang Xiangsheng.

## Referències

* 1 2 3 Laing, Ellen Johnston. «Shanghai Manhua, the Neo-Sensationist School of Literature, and Scenes of Urban Life». Ohio State University, 01-10-2010. [Consulta: 13 novembre 2013].
* 1 2 3 Lent, John A. Illustrating Asia: Comics, Humor Magazines, and Picture Books. University of Hawaii Press, 2001, p. 111-114. ISBN 978-0-8248-2471-6.
* ↑ «叶浅予画“王先生”_新闻中心». 新浪网, 03-10-2004. [Consulta: 6 maig 2020].
* 1 2 3 FitzGerald, Carolyn. Fragmenting Modernisms: Chinese Wartime Literature, Art, and Film, 1937-49. BRILL, 2013-06-07, p. 86. ISBN 978-90-04-25099-4.
* ↑ «Ye Qianyu». Lambiek. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ 胡梦凡 «《王先生》有个南京版续篇». 南报网, 20-06-2013 [Consulta: 25 abril 2015]. Arxivat 2014-06-26 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-06-26. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Stokes, Lisa Odham; Braaten, Rachel. Historical Dictionary of Hong Kong Cinema. Rowman & Littlefield, 2020-01-15, p. 422. ISBN 978-1-5381-2062-0.
* ↑ Lent, John A. «China». A: Asian Comics. Univ. Press of Mississippi, 2015-01-05, p. 68. ISBN 978-1-62674-294-9.
* ↑ Tam, King-fai; Wesoky, Sharon R. Not Just a Laughing Matter: Interdisciplinary Approaches to Political Humor in China. Springer, 2017-08-28, p. 50-51. ISBN 978-981-10-4960-6.
* ↑ «New Mr. Wong and Uncle Chu». Hong Kong Memory. [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Wong, Wendy Siuyi. Hong Kong Comics. Princeton Architectural Press, 2002-03, p. 53. ISBN 978-1-56898-269-4.
# Semicossyphus reticulatus

Semicossyphus reticulatus és una espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de longitud total i els 14,7 kg de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Japó, Corea del Sud i Mar de la Xina Meridional.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1839. Histoire naturelle des poissons. Tome treizième. Livre seizième. Des Labroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 13: i-xix + 1-505 + 1 p., Pls. 369-388.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jaciment arqueològic del Bosc Xic

El jaciment arqueològic del Bosc Xic és un jaciment arqueològic situat a Avinyonet del Penedès (Alt Penedès), descobert vora els anys 60 a causa dels materials lítics en superfície.
Es tracta d'una zona boscosa que es pot interpretar com un centre de producció i explotació de sílex, tot i que únicament s'han trobat fragments micròlits de sílex deshidratat i dues destrals polimentades que podrien pertànyer també a aquest jaciment. A causa del desconeixement dels materials, no es pot atribuir una cronologia concreta a l'assentament.
Es coneix el jaciment des dels anys 60, ja que els materials que fins ara s'han pogut localitzar estaven en superfície. Durant l'obertura de rases canalitzadores de gas i després d'una prospecció, no s'ha tornat a trobar cap evidència de restes materials que qualifiquin la zona com un jaciment.
Les troballes es localitzen actualment a la casa del propietari del terreny a excepció de les dues destrals polimentades, que estan guardades al museu de Vilafranca.

## Referències

* ↑ «Bosc Xic». [Consulta: 23 desembre 2016].

## Bibliografia

* GIRÓ ROMEU, P. "Noticiario arqueológico de Cataluña y Baleares. Barcelona". Ampurias. XXIV, p.280.
# Dayr Abd al-Rahman

Dayr Abd al-Rahman fou una antiga vila de l'Iraq, propera a Kufa, a Ras al-Djalut, a Kanatir i a Hamman Ayun.
Fou lloc d'aprovisionament i reagrupament de les forces de Kufa que, a les ordes d'al-Jazl, foren enviades pel general omeia al-Hajjaj contra els kharigites i, més endavant, contra les tropes del general rebel Ibn al-Àixath, revoltat al Sistan (vers 702).
# Apodectes

Apodectes (en llatí Apodectae, en grec antic ἀποδέκται 'apodektai' literalment 'receptors', 'recaptadors') eren uns oficials públics a Atenes introduïts per Clístenes en substitució d'uns antics magistrats anomenats colàcretes.
Eren deu, designats per sorteig, un per cada tribu, i exercien un control general sobre els oficials encarregats de recollir els ingressos. Tenien el deure de recollir tots els diners recaptats i distribuir-los a cada una de les branques de l'administració que pertocava. Elaboraven llistes de tots els que devien diners a l'estat, anotaven els ingressos i esborraven els deutes pagats. Podien decidir sobre assumptes relacionats amb problemes entre els oficials i els contribuents, però si era un cas important ho havien de portar als tribunals. En parlen Juli Pòl·lux, l'Etymologicum Magnum i Eli Harpocratió.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Apodectae». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 9-XII-2020].