OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Durall (Arenys de Mar)

Can Durall és una obra d'Arenys de Mar (Maresme) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Construcció de tres plantes amb les obertures emmarcades amb pedra, així com l'aresta de la façana, i un balcó cantoner corregut al primer pis. Al segon pis hi ha balcons separats. El coronament de la façana és una petita cornisa. A l'interior hi ha arrambadors de rajoles catalanes i portes característiques de l'època. Situada a la cantonada del carrer de la Perera amb la pujada del carrer Bareu, i parcialment enfront del carrer de Sant Antoni. Hi ha molta humitat a l'interior que malmet els sostres i una de les façanes.

## Història

Aquest edifici és característic pels seus elements formals, de l'època de transició del barroc al neoclàssic.

## Referències

* 1 2 «Can Durall». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Cantó de Saint-Jean-de-Bournay

El cantó de Saint-Jean-de-Bournay és un cantó francès del departament de la Isèra, situat al districte de Vienne. Té 15 municipis i el cap és Saint-Jean-de-Bournay.

## Municipis

| Artas Beauvoir-de-Marc Châtonnay Culin Eclose Lieudieu Meyrieu-les-Étangs Meyssiès | Royas Saint-Agnin-sur-Bion Sainte-Anne-sur-Gervonde Saint-Jean-de-Bournay Savas-Mépin Tramolé Villeneuve-de-Marc |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1967 | M. Montagnat | radical |
| 1967-1982 | M. Lacroix | Divers gauche |
| 1982- | Georges Colombier | UDF, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 8.245 | 8.909 | 9.102 | 11.245 | 12.127 | 13.449 | 15.751 |
# Kawanphila pachomai

Kawanphila pachomai és una espècie d'ortòpters de la família Tettigoniidae.

## Hàbitat

És terrestre.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Orthopteroid Specialist Group (1996). "Kawanaphila pachomai." 1996 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 1996. [Consulta: 15 agost 2023]
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)

## Bibliografia

* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa.

## Enllaços externs

* Earth's Endangered Creatures Arxivat 2010-10-17 a Wayback Machine. (anglès)
# Can Ferreres (Sant Quirze Safaja)

Can Ferreres és el nom d'un petit grup de cases modernes del terme municipal de Sant Quirze Safaja, a la comarca del Moianès.
Estan situades al nord-oest del poble de Sant Quirze Safaja, just a llevant de la resclosa de l'Embassament de Sant Quirze Safaja, al nord-oest dels Camps del Rector. Es troben a banda i banda del camí asfaltat que prové del poble, el Camí del Vilardell.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic]: Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0

## Enllaços externs

* Can Ferreres en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; el topònim no surt en el mapa
# Canton (Texas)

Canton és una ciutat i seu del Comtat de Van Zandt a l'estat de Texas. Segons el cens del 2000 tenia 5.100 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2003, Canton tenia 3.292 habitants. La densitat de població era de 244,9 habitants per km².
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 24,2% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 25,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.098 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.117 $ mentre que les dones 20.598 $. La renda per capita de la població era de 17.351 $. Aproximadament el 7,9% de les famílies i l'11,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Geographic Comparison Table- Canton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2011-06-06. [Consulta: 21 gener 2021].
* ↑ «Fact Sheet- Canton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 21 gener 2021].
# Cantó de Le François-2

El cantó de Le François-2 era una divisió administrativa francesa situat al departament de Martinica a la regió de Martinica.

## Composició

El cantó comprenia la fracció Sud de la comuna de Le François.

## Administració

Llista dels consellers generals successius :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004-2014 | Maurice Antiste | Divers gauche | |
| Les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Reorganització cantonal

En la reorganització cantonal que va entrar en vigor el 2015 el cantó de Le François-2 va ser suprimit.

## Referències

* ↑ «LOI n° 2011-884 du 27 juillet 2011 relative aux collectivités territoriales de Guyane et de Martinique (1)».
# Can Sis Dits

Can Sis Dits és una casa de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa entre mitgeres i coberta a dues vessants amb carener paral·lel a la façana i ràfec de dents de serra. Consta de planta baixa i pis. La façana està arrebossada i pintada, amb sòcol de pedra pissarra. Destaca la finestra del primer pis, que és de llinda plana i ampit motllurat amb els brancals també de pedra. No té cap decoració.

## Referències

* ↑ «Can Sis Dits». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Cantó de Millau-Est

El cantó de Millau-Est és un cantó francès del departament de l'Avairon, situat al districte de Millau. Té 4 municipis i el cap cantonal és Millau.

## Municipis

* Agaçac
* Compèire
* Milhau
* Paulhe

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1988-2001 | Jean-Louis Coulon | PS |
| 2001-2008 | Jean-Luc Gayraud | MoDem |
| 2008- | Guy Durand | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| | | | | | 9.348 | 9.331 |
# Novonikólskoie

«Novonikólskoie» té aquests significats:

## Crimea

* Novomikilske (Crimea), localitat de la República Autònoma de Crimea

## Rússia

* Novonikólskoie (Volgograd), localitat de l'óblast de Volgograd, a Rússia
* Novonikólskoie (Tambov), localitat de l'óblast de Tambov, a Rússia
# Cantó de Miranda

Miranda (en occità) (en francès Mirande) és un cantó del departament francès del Gers amb les següents comunes:
* Basugas
* Bèthlòc e Sent Clamenç
* Berdoas
* Claramon Poiet
* Idrac e Hrespalhers
* Laas (Gers)
* Labejan
* La Garda e Haishan
* La Masera
* Lobersan
* Marcelhan
* Miramont d'Astarac
* Miranda
* Montcassin
* Ponsan Pera
* Sent Helitz e Teus
* Sent Martin
* Sent Maur
* Sent Mesard
* Sent Miquèu
* Sent Haust
* Sauviac
* Viosan

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1988- | Francis Dupouey | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7.558 | 8.360 | 7.686 | 7.797 | 7.468 | 7.565 | 8.002 |
# Novooleksiivka

Novooleksiivka (en (ucraïnès): Новоолексіївка, en rus: Новоалексеевка, Novoalekséievka) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 630 habitants. Pertany al districte de Krasnogvardiiske.

## Referències

* ↑ «Приказ Минкомсвязи России «О внесении изменений в Российскую систему и план нумерации, утвержденные приказом Министерства информационных технологий и связи Российской Федерации от 17.11.2006 № 142»». Минкомсвязь России. Arxivat de l'original el 2017-07-05. [Consulta: 24 juliol 2016].
* ↑ «Новые телефонные коды городов Крыма». Крымтелеком. Arxivat de l'original el 2016-05-06. [Consulta: 24 juliol 2016].
# Cardona (desambiguació)

«Cardona» té aquests significats:
* Ducat de Cardona, títol nobiliari
* Llinatge dels Cardona, llinatge català
* Toponímia:
** Cardona, municipi del Bages, Catalunya
** Cal Cardona, masia al municipi de la Molsosa a la comarca del Solsonès
** Castell de Cardona, castell en un turó al costat de Cardona (Bages)
** Cardona (Uruguai), ciutat uruguaiana al Departament de Soriano
** Cardona (Rizal), municipi filipí de la província de Rizal, a l'illa de Luzon
** Illa de Cardona, petita illa al costat oest de l'entrada al port de Ponce, a Puerto Rico
* Biografies:
** Armand Cardona Torrandell (Barcelona, 1928- Sant Pere de Ribes, 1995), pintor i artista català
** Tomás de Cardona, explorador, negociant, arbitrista i mestre de càmera espanyol del segle xvii, que invertí una gran fortuna en una companyia per explotar els bancs de perles a Califòrnia
* Miscel·lània:
** Setge de Cardona
** Club de Futbol Cardona, club de futbol al municipi de Cardona
# Olinda Beja

Maria Olinda Beja Martins Assunção, més coneguda com a Olinda Beja (Guadalupe, São Tomé i Príncipe, 8 de desembre de 1946), és una poeta, escriptora i narradora en llengua portuguesa. Encara que nascuda a São Tomé i Príncipe, té la nacionalitat portuguesa i viu a Viseu.

## Biografia

Amb gairebé dos anys deixà São Tomé i Príncipe i marxà a la metròpoli, s'establí a la Beira Alta, al nord de Portugal. Llicenciada en Llengües i Literatures Modernes (portuguès/francès) per la Universitat de Porto, Olinda Beja és docent d'ensenyament secundari des de 1976. També ha ensenyat llengua i cultura portuguesa a Suïssa i és assessora cultural i dinamitzadora cultural de l'ambaixada de São Tomé i Príncipe.
El 2013 va guanyar el premi literari Francisco José Tenreiro per l'obra A Sombra do Ocá.
El 2015 el seu llibre Um grão de café fou proposat per al Plano Nacional de Leitura de Portugal.

## Obres publicades

* Bô Tendê? – Poemes – 1992 – 2ª Ed. – C. M. Aveiro;
* Leve, Leve - Poemes- 1993-2ªEd. C. M. Aveiro;
* 15 Dias de Regresso – Romanç – 1994 – 3ª ed. – Pé-de-Pag.Editores;
* No País do Tchiloli – Poemaes – 1996 – C. M. Aveiro;
* A Pedra de Villa Nova – Romanç – 1999 – Palimage Editores;
* Pingos de Chuva – Conte – 2000 – Palimage Editores;
* Quebra-Mar – Poemes – 2001 – Palimage Editores;
* Água Crioula – Poemes – 2002 – Pé –de-Página Editores;
* A Ilha de Izunari – Conte – 2003 – S. T. P., Instituto Camões;
* Pé-de-Perfume – Contes (Bolsa de Criação Liter.) – 2004 – 2ª Ed;
* Aromas de Cajamanga – Poemes – Editora Escrituras – S.Paulo (Brasil) – 2009;
* O Cruzeiro do Sul – Poeme – Edição bilingue: Port/esp. – Edit. El Taller del Poeta (Pontevedra), 2011;
* Um grão de café: (uma simples homenagem ao menino chinês do pote vazio), 2013.

## Referències

* ↑ «Olinda Beja». Goodreads. [Consulta: 7 novembre 2021].
* ↑ http://nescritas.com/poetasapaixonados/listapoesiasdeamor2/1991/05/ Arxivat 2020-03-22 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.jornaldepoesia.jor.br/BLBLolindabeja01.htm
* ↑ http://www.telanon.info/cultura/2013/02/22/12552/olinda-beja-vence-premio-literario-francisco-jose-tenreiro/
* ↑ http://www.telanon.info/cultura/2015/07/22/19728/livro-de-olinda-beja-entra-no-plano-nacional-de-leitura-de-portugal/

## Vegeu també

* Llista d'escriptors africans.
# Carasobarbus apoensis

Carasobarbus apoensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids. Els mascles poden assolir els 21,3 cm de longitud total. Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Karaman M. S. 1971. Süsswasserfische der Türkei. 8. Teil. Revision der Barben Europas, Vorderasiens und Nordafrikas. Mitt. Hamb. Zool. Mus. Inst. v. 67. 175-254.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Krupp, F., 1983. Fishes of Saudi Arabia: freshwater fishes of Saudi Arabia and adjacent regions of the Arabian Peninsula. p. 568-636. A Fauna of Saudi Arabia. vol. 5.

## Bibliografia

* Ekmekçi, F.G. i P. Banarescu, 1998. A revision of the generic position of Barynotus (Systomus) verhoeffi, and the validity of the genera Carasobarbus, Kosswigobarbus and Mesopotamichthys (Pisces, Cyprinidae). Folia Zool. 47(Suppl. 1):87-96.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Zona Universitària (desambiguació)

«Zona Universitària» té aquests significats:
* Zona universitària, zona on es concentren diversos campus i facultats d'una o diferents universitats.
* Zona Universitària, Barcelona.
* Estació de Zona Universitària, estació del metro de Barcelona.
* Estació de Zona Universitària (Trambaix), estació del Trambaix.
* Arreplegats de la Zona Universitària, colla castellera universitària de la Zona Universitària.
# Cas Elet

Cas Elet és una possessió del terme municipal de Llucmajor, Mallorca, situada al migjorn de la vila, entre Torratxí i Son Calders.
Cas Elet es troba documentada el 1478. En el cadastre del 1685 està documentada Case lo Alet i ja està dividida en vuit propietats. Actualment es troba molt dividida.

## Referències

* ↑ Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 384. ISBN 84-8661702-2.
# Hans-Peter Müller

Hans-Peter "Hansi" Müller, (Stuttgart, 27 de juliol de 1957 és un exfutbolista alemany.

## Referències

Hans-Peter Müller amb la selecció alemanya - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Eurocopa 1980
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Cullmann •
4 K. Förster •
5 Dietz •
6 Schuster •
7 B. Förster •
8 Rummenigge •
9 Hrubesch •
10 Müller •
11 Allofs •
12 Memering •
13 Bonhof •
14 Magath •
15 Stielike •
16 Zimmermann •
17 Del'Haye •
18 Matthäus •
19 Votava •
20 Kaltz •
21 Junghans •
22 Immel •
Seleccionador: Derwall
Selecció de futbol d'Alemanya Federal – Copa del Món de Futbol 1982
1 Schumacher •
2 Briegel •
3 Breitner •
4 K. Förster •
5 B. Förster •
6 Dremmler •
7 Littbarski •
8 Fischer •
9 Hrubesch •
10 Müller •
11 Rummenigge •
12 Hannes •
13 Reinders •
14 Magath •
15 Stielike •
16 T. Allofs •
17 Engels •
18 Matthäus •
19 Hieronymus •
20 Kaltz •
21 Franke •
22 Immel •
Entrenador: Derwall :
# Harry Vandiver

Harry Vandiver (Filadèlfia, 21 d'octubre de 1882 - Austin, 9 de gener de 1973) va ser un matemàtic nord-americà.

## Vida i Obra

Vandiver va ser contrari tota la seva vida a l'ensenyament reglat; de fet, no va acabar els seus estudis secundaris i es va posar a treballar a l'empresa del seu pare. A partir del 1900, va estar resolent i enviant problemes a la revista American Mathematical Monthly. Abans de complir els vint anys, ja estava col·laborant amb un altre jove, George David Birkhoff, per demostrar el darrer teorema de Fermat.
Durant la Primera Guerra Mundial va treballar per la Reserva de la Marina dels Estats Units i, en acabar, com que volia ser un matemàtic professional, va començar a fer d'instructor al departament de matemàtiques de la universitat Cornell. El 1924 va ser nomenat professor de la universitat de Texas a Austin, càrrec que va mantenir fins a la seva jubilació el 1966.
A partir de 1932 va mantenir una estreta col·laboració de notable èxit amb el matrimoni Derrick Henry Lehmer i Emma Lehmer per fer computacions que permetessin descartar hipòtesis contraries al darrer teorema de Fermat, una obra ingent però que no va arribar a una solució definitiva.
Vandimer és recordat per la conjectura que porta el seu nom (conjectura de Kummer-Vandimer) sobre els nombres primers irregulars.

## Referències

* ↑ Lehmer, 1974, p. 817.
* ↑ Nadis i Yau, 2013, p. 57.
* ↑ Corry, 2008, p. 42.
* ↑ Lehmer, 1974, p. 818.
* ↑ Weibel, 2005, p. 183.
* ↑ Lozano-Robledo, 2012, p. 261-262.

## Bibliografia

* Corry, Leo «Fermat Meets SWAC: Vandiver, the Lehmers, Computers, and Number Theory» (en anglès). IEEE Annals of the History of Computing, Vol. 30, Num. 1, 2008, pàg. 38-49. DOI: 10.1109/MAHC.2008.6. ISSN: 1058-6180.
* Lehmer, D.H. «Harry Schultz Vandiver, 1882-1973» (en anglès). Bulletin of the American Mathematical Society, Vol. 80, 1974, pàg. 817-818. DOI: 0.1090/S0002-9904-1974-13523-8. ISSN: 0273-0979.
* Lozano-Robledo, Álvaro «Desde Fermat, Lamé y Kummer hasta Iwasawa: Una introducción a la teoría de Iwasawa» (en castellà). Gaceta de la RSME, Vol. 15, Num. 2, 2012, pàg. 251-276. ISSN: 1138-8927.
* Nadis, Steve; Yau, Shing-Tung. A History in Sum (en anglès). Harvard University Press, 2013. ISBN 978-0-674-72500-3.
* Stolin, Alexander «Vandiver’s Conjecture via K-theory» (en anglès). arXiv, 2020.
* Weibel, Charles. «Algebraic K-Theory of Rings of Integers in Local and Global Fields». A: Eric Friedlander, Daniel R. Grayson (eds.). Handbook of K-Theory (en anglès). Springer, 2005. ISBN 978-3-540-23019-9.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Harry Vandiver» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* Lehmer, D.H. «Vandiver, Harry Schultz». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 21 abril 2020]. (anglès)
# Hambol

Hambol és una de les 31 regions de Costa d'Ivori. Juntament amb la regió de Gbéké conforma el Districte de la Vall del Bandama, que comparteix la capital amb aquesta última regió, Bouaké, la segona ciutat més poblada del país i la més poblada del nord. La ciutat de Katiola és la capital de la regió de Hambol. Segons el pre-cens de 2015, la regió té 429.977 habitants.

## Situació geogràfica i regions veïnes

Hambol està al centre-nord de Costa d'Ivori. Fa frontera amb les regions de Tchologo,al nord, a l'oest limita amb Poro (Costa d'Ivori) i Béré, al sud amb les regions de Gbeke i d'Iffou, i a l'est amb les de Gontougo i de Bounkani.
Katiola, la seva capital, està situada a 78 km al nord de la gran ciutat de Bouaké.

## Geografia

Els rius més importants que travessen la regió de nord a sud són el riu Bandama, a l'oest, i el riu Comoé, a l'extrem oriental.

## Subdivisió administrativa

La subdivisió administrativa de la regió de Hambol i la seva població el 2015 és:
* Departament de Dabakala - 189.323 habitants (est de la regió)
** Bassawa - 16.323
** Boniérédougou - 23.265
** Dabakala - 55.769
** Founbolo - 18.808
** Niemene - 15.698
** Satama-Sokoro - 18.209
** Satama-Sokoura - 11.603
** Sokala-Sobara - 16.389
** Tiendene-Bambarasso - 8.769
** Yaossedougou - 4.421
* Departament de Katiola - 106.905 habitants
** Fronan - 38.917
** Katiola - 56.681 (sud-oest de la regió)
** Timbé - 11.307
* Departament de Niakaramadougou - 133.818 habitants (nord-est de la regió)
* Arikokaha - 7.416
* Badikaha - 21.441
* Niakaramadougou - 49.824 (50 km al sud de la ciutat de Korhogo).
* Niédiékaha - 9.648
** Tafiré - 23.365
** Tortiya - 22.124

## Infraestructures i transports

La A3 és la carretera principal que travessa la regió de Hambol de sud a nord, fins a la frontera amb Burkina Faso. La capital està unida amb Dabakala per la carretera B412 i des d'aquesta ciutat hi ha la carretera B313, que la uneix amb Bouaké i amb Kong, al nord, des d'on també s'arriba a Burkina Faso. Des d'aquesta ciutat també hi ha carreteres cap al Parc Nacional del Comoé.

## Cultura
### Llengües

El francès és la llengua oficial de Costa d'Ivori, però les llengües pròpies són el tagbana i el diola. A Dabakala, les llengües vernacles són el djimini, el djamala, el malinké, el diola, el bamana i el mangoro.

### Etnologia

Els principals grups ètnics de Katiola, la capital són els tagbanes i els mangoros. Niakaramandougou és una zona que està en territori tangana.

## Persones notables

* Gnégnéri Yaya Touré, futbolista internacional nascut a Katiola.
* Kolo Touré, futbolista internacional, germà d'Ibrahim Touré.
* Ibrahim Touré, futbolista professional.

## Referències

* ↑ «Regions of Côte d'Ivoire». Statoids. [Consulta: 2 octubre 2015].
* 1 2 «Regions of Côte d'Ivoire. Extended». Geohive. [Consulta: 2 octubre 2015].
* ↑ «Marahoué». Assemblée des Régions et Districts de Côte d'Ivoire. Arxivat de l'original el 2016-06-04. [Consulta: 2 octubre 2015].
* 1 2 «Bouaké-Katiola al Googlemaps». google. [Consulta: 3 octubre 2015].
# Koltunovski

Koltunovski (en rus: Колтуновский) és un poble (un possiólok) del krai de Stàvropol, a Rússia, que en el cens del 2010 tenia 63 habitants. Pertany al districte rural de Zelenokumsk.

## Referències

* ↑ Исполнительный комитет Ставропольского краевого Совета депутатов трудящихся ; сост. С. Т. Перепелятников, ред. Б. Чернов. {{{títol}}}. Ставрополь: Ставропольское книжное издательство, 1966, p. 64.