OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bobsleigh als Jocs Olímpics d'hivern de 2006 - Dues dones

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 2006 celebrats a la ciutat de Torí (Itàlia) es disputà una prova bobsleigh de dues dones, que unit a la resta de proves conformà el programa oficial de bobsleigh dels Jocs.
La prova es disputà entre els dies 19 i 21 de febrer de 2006 a les instal·lacions de Cesana Pariol.

## Resum de medalles

| Or | Argent | Bronze |
| AlemanyaAlemanya ISandra Kiriasis Anja Schneiderheinze | Estats UnitsUSA IShauna Rohbock Valerie Fleming | ItàliaItàlia IGerda Weissensteiner Jennifer Isacco |

## Resultats

15 dels 16 equips van finalitzar les quatre voltres al circuit. L'equip dels Països Baixos I sofrí un accident a la primera mànega, havent de renunciar a continuar en la competició.
| Pos. | CON | Corredors | Volta 1 | Volta 2 | Volta 3 | Volta 4 | Total |
| 1 | Alemanya Alemanya I | Sandra Kiriasis Anja Schneiderheinze | 57.16 | 57.77 | 57.34 | 57.71 | 3:49.98 |
| 2 | Estats Units ¡USA 1 | Shauna Rohbock Valerie Fleming | 57.37 | 57.65 | 57.78 | 57.89 | 3:50.69 |
| 3 | Itàlia Itàlia I | Gerda Weissensteiner Jennifer Isacco | 57.50 | 57.67 | 57.71 | 58.13 | 3:51.01 |
| 4 | Canadà Canadà I | Helen Upperton Heather Moyse | 57.37 | 57.77 | 58.09 | 57.83 | 3:51.06 |
| 5 | Alemanya Alemanya II | Susi Lisa Erdmann Nicole Herschmann | 57.26 | 57.75 | 58.04 | 58.27 | 3:51.32 |
| 6 | Estats Units USA II | Jean Prahm Vonetta Flowers | 57.97 | 57.67 | 57.81 | 58.33 | 3:51.78 |
| 7 | Rússia Rússia I | Victoria Tokovaia Nadejda Orlova | 57.64 | 57.72 | 58.44 | 58.13 | 3:51.93 |
| 8 | Suïssa Suïssa I | Maya Bamert Martina Feusi | 57.72 | 57.78 | 58.00 | 58.54 | 3:52.04 |
| 9 | Regne Unit Regne Unit I | Nicola Minichiello Jackie Davies | 57.78 | 57.49 | 58.41 | 58.48 | 3:52.16 |
| 10 | Suïssa Suïssa II | Sabrina Hafner Cora Huber | 57.86 | 57.92 | 58.73 | 58.35 | 3:52.86 |
| 11 | Països Baixos Països Baixos II | Eline Jurg Kitty van Haperen | 58.05 | 58.08 | 58.42 | 58.353 | 3:52.90 |
| 12 | Itàlia Itàlia II | Jessica Gillarduzzi Fabiana Mollica | 58.26 | 57.77 | 58.38 | 58.55 | 3:52.96 |
| 13 | Canadà Canadà II | Suzanne Gavine-Hlady Jamie Cruickshank | 58.49 | 57.86 | 58.65 | 58.82 | 3:52.96 |
| 14 | Austràlia Austràlia I | Astrid Loch-Wilkinson Kylie Reed | 58.53 | 58.85 | 59.00 | 58.73 | 3:55.11 |
| 15 | Japó Japó I | Manami Hino Chisato Nagaoka | 59.41 | 58.80 | 59.51 | 59.77 | 3:57.49 |
| — | Països Baixos Països Baixos I | Ilse Broeders Jeannette Pennings | 60.13 | NF | — | — | — |
    NF: no finalitzà

## Referències

* ↑ (anglès) Resultats oficials Arxivat 2012-06-12 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (anglès) 2006 Resultats dues dones
# Jan Peumans

Jan Peter Peumans (Maastricht, 6 de gener de 1951) és un polític flamenc. Involucrat en el moviment flamenc, des de jove va militar al Volksunie. Va ser diputat per aquest partit del consell provincial limburguès i és des de 2004 diputat del Parlament Flamenc per Nieuw-Vlaamse Alliantie (N-VA). Regidor de Riemst des de 1983, va ser alcalde del municipi entre 1995 i 2006. Des de 2007 fins 2009 va ser el líder del grup de la N-VA al parlament. Després de les eleccions del juny de 2009, es va convertir en el president del Parlament Flamenc, en substitució de Marleen Vanderpoorten.
El 27 de gener de 2010 Peumans va causar controvèrsia després que s'absentés durant una recepció al palau reial. Com a convençut republicà, rebutja assistir a les recepcions del Palau Reial, encara que va parlar amb el monarca una vegada amb motiu del dia de la Comunitat Flamenca.

## Referències

* ↑ De Standaard Online, 27 januari 2010, Heibel over Peumans' afwezigheid op paleis (Dutch)
* ↑ "Een uitnodiging voor een audiëntie is iets anders" (Dutch)

## Enllaços externs

* Jan Peumans - Lloc web oficial
# Brachypetersius cadwaladeri

Brachypetersius cadwaladeri és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ Hoedeman, J. J., 1956. Aquariumvissen Encyclopedie. De Bezige Bij. Amsterdam. v. 2: 530-728 v. 2: 530-728.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1930. The freshwater fishes obtained by the Gray African Expedition--1929. With notes on other species in the Academy collection. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 82: 27-83.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Poll, M., 1967. Revision des Characidae nains Africans. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 162: 1-158.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Jiří Brdečka

Jiří Brdečka (Hranice, 24 de desembre de 1917 - Praga, 2 de juny de 1982) va ser un escriptor, artista i director de cinema txec.

## Biografia

Va néixer en una família il·lustrada; el seu pare, Otakar Brdečka, va escriure sota el pseudònim Alfa. Brdečka va estudiar a la Universitat Carolina e Praga fins que l'[[[ocupació alemanya de Txecoslovàquia]] va forçar el tancament de l'escola el 1939. Després es va convertir en secretari administratiu al Museu Municipal de Praga (Městském muzeu v Praze) i va trobar treballs ocasionals com a periodista i dibuixant de diaris. Va treballar com a agent de premsa de l'estudi Lucernafilm des de l'estiu de 1941 fins a finals de 1942. El 1943 Brdečka va treballar com a animador i el 1949 va treballar com a director de cinema i guionista als Estudis Barrandov. Va començar a dirigir pel·lícules d'animació pel seu compte el 1958.
Entre els seus crètis hi ha Pérák a SS, Císařův slavík, Císařův pekař a pekařův císař, Ztracenci, Vynalez zkazy, Sen noci svatojánské, El baró fantàstic, Až prijde kocour, Limonádový Joe aneb Koňská opera, Adéla ještě nevečeřela, i Tajemství hradu v Karpatech. El treball de Brdečka's està marcada pel seu divertit humor intel·lectual, sovint presentant un ús extensiu d'hipèrboles, sàtira i il·lusions literàries.
El 1952 Brdečka va ternir una filla, l'escriptora i intel·lectual Tereza Brdečková. Brdečka va morir el 1982 a Praga.

## Referències

* 1 2 3 Boček, Jaroslav. Modern Czechoslovak Film. Prague: Artia, 1965.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Hemelíková, Blanka. «Jiří Brdečka». Slovník české literatury po roce 1945. Ústav pro českou literaturu, 2007. [Consulta: 17 agost 2012].

## Enllaços externs

* Assaig sobre Jiří Brdečka Arxivat 2012-06-25 a Wayback Machine. per Gene Deitch
# Boadilla del Monte

Boadilla del Monte és un municipi de la Comunitat de Madrid, a l'oest de Madrid i limita al Nord amb Majadahonda, al sud amb Villaviciosa de Odón i Alcorcón, a l'est amb Pozuelo de Alarcón i a l'oest amb Brunete i Villanueva de la Cañada.
Els principals nuclis poblacionals, a més del nucli antic, són les urbanitzacions de Montepríncipe, Olivar de Mirabal, Parque Boadilla i Las Lomas, conegudes com a urbanitzacions històriques. Annexes a aquestes es troben Bonanza, Monte de las Encinas, Pino Centinela, Valdecabañas i Valdepastores; i de recent construcció cap destacar el Residencial Segle XXI i les zones de Viñas Viejas.

## Geografia

Geogràficament, se situa en un terreny creuat per rierols, a més del riu Guadarrama. Es troben grans extensions d'alzines, pins, llenyes altes i baixes i pasturatges. És una topografia moguda però de pendents suaus amb orientació general al S.O.

### Sòls

Pràcticament la totalitat del terme municipal pertany al miocè inferior, classificant-se el seu sòl dintre del samartienc, amb composició de calcàries, margues i guixos.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Boadilla del Monte
* Boadilla Digital
* InfoBoadilla.com: informació sobre Boadilla, notícies, habitatge, comerços i empreses...
* Pàgina cultural del Boadilla
# Boalsburg

Boalsburg és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 3.578 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Boalsburg tenia 3.578 habitants, 1.344 habitatges, i 1.029 famílies. La densitat de població era de 223,9 habitants per quilòmetre quadrat.
Dels 1.344 habitatges en un 39,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,9% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 23,4% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.273 $ i la renda mediana per família de 60.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 46.202 $ mentre que les dones 25.363 $. La renda per capita de la població era de 29.209 $. Entorn del 6,4% de les famílies i el 7,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Boalsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Boalsburg». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Branchita

La branchita és un mineral de la classe dels compostos orgànics. Fins a l'any 2021 era coneguda com hartita, i rebia el nom de la localitat tipus, la població de Hart, a Àustria.

## Característiques

La branchita és una substància orgànica de fórmula química C$_{20}$H$_{34}$. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la branchita pertany a «10.BA - Hidrocarburs» juntament amb els següents minerals: fichtelita, dinita, idrialita, kratochvilita, carpathita, ravatita, simonel·lita i evenkita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a les mines de lignit de Hart, a Enzenreith (Baixa Àustria, Àustria). També ha estat descrita a altres localitates austríaques, a la República Txeca, a Itàlia, a Alemanya i a Hongria. Sol trobar-se associada a altres minerals com la siderita o la limonita.

## Referències

* ↑ «Branchite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 juny 2021].
* ↑ Ritsuro MIYAWAKI, Frédéric HATERT, Marco PASERO, Stuart J. MILLS «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) NEWSLETTER 61». Mineralogical Magazine, 85, 01-06-2021, pàg. 459–463 [Consulta: 30 juny 2021].
# 4 de l'Ossa Major b

4 de l'Ossa Major b (4 Ursae Majoris b) és un planeta extrasolar amb almenys 7.1 vegades la massa de Júpiter, que orbita el seu estel, π² Ursae Majoris a la constel·lació de l'Ossa Major. Per la seva massa, és probablement un planeta jovià.
El seu estel és un estel gegant del tipus espectral K (una mica més fred que el Sol), que s'hi troba a uns 250 anys llum de distància. El planeta la orbita a una distància lleument menor a la qual ocupa la Terra en la seva òrbita, ocupant en això aproximadament 3/4 d'un any terrestre.

## Referències

* 1 2 Marco Esposito «Discovery of a planet around the K giant star 4 Ursae Majoris» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 26-03-2007, pàg. 649–652. DOI: 10.1051/0004-6361:20066987.
* 1 2 3 «Revisiting Planetary Systems in Okayama Planet Search Program: A new long-period planet, RV astrometry joint analysis, and multiplicity-metallicity trend around evolved stars». Publications of the Astronomical Society of Japan, 6, 13-09-2023, pàg. 1030-1071. DOI: 10.1093/PASJ/PSAD056.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Planet 4 Uma b» (en anglès). Extrasolar Planets Encyclopaedia. Observatori Meudon. [Consulta: 17 desembre 2020].
* ↑ M. P. Doellinger, A. P. Hatzes, L. Pasquini, E. W. Guenther, M. Hartmann, L. Girardi, M. Esposito «Discovery of a planet around the K giant star 4 UMa». Arxiv, 2007 [Consulta: 19 octubre 2020].
# Mörel-Filet

Mörel-Filet és un municipi del cantó suís del Valais, cap del Semidistricte de Raron Oriental. El municipi actual és fruit de la fusió que hi va haver l'1 de gener de 2009 entre els municipis de Mörel i Filet.

## Referències

* ↑ «Liste officielle des communes de la Suisse - 01.01.2021» (en francès). Oficina Federal d'Estadística. [Consulta: 8 gener 2021].
# Riu Illinois

El Riu Illinois és un afluent principal del riu Mississipi, aproximadament fa 439 km de llarg i el seu cabal és de 657m3/s, es troba a l'estat d'Illinois als Estats Units. Aquest riu ja des del temps dels amerindis i els primers comerciants de pells francesos era la principal via fluvial que connectava els Grans Llacs amb el Mississipi. Actualment gràcies a la construcció de canals té un gran paper en la navegació interior dels vaixells industrials.
El riu Illinois el formen la confluència del riu Kankakee i el riu Des Plaines a uns 16 km al sud-oest de Joliet (Illinois). La ciutat principal a la seva riba és Peoria.

## Referències

* ↑ «Riverweb Illinois River basics». Arxivat de l'original el 2016-06-01. [Consulta: 13 setembre 2012].
* Illinois Glacial History Arxivat 2012-07-23 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Windy City Paddlers club
* National Weather Service River Watch Illinois Basin Arxivat 2008-12-29 a Wayback Machine.
* «River heals as lawsuit against Big Poultry looms - U.S. news - Environment - msnbc.com». MSN (AP), 20-09-2009 [Consulta: 8 agost 2010].
# Sext Pompeu (vir doctus)

Sext Pompeu (en llatí Sextus Pompeius o Pompaeus Sex. F. Cn. N.) era fill de Sext Pompeu (gendre de Lucili) i de Lucília, el gran dels dos fills mascles del matrimoni. Formava part de la gens Pompeia.
No va obtenir mai cap de les altes magistratures, però va adquirir una gran reputació com a home molt intel·ligent. Ciceró l'elogia pels seus coneixement de jurisprudència, geometria i filosofia estoica. Va rebre el qualificatiu de vir doctus. Va estar, durant la guerra social, al campament del seu germà Gneu Pompeu Estrabó, però no se li coneix cap fet militar.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of greek and roman biography and mithology. Londres: John Murray, 1876, p. 476.
# Paola Deiana

Paola Deiana (l'Alguer, 5 d'abril de 1985) és una política i ambientòloga algueresa, diputada de la República italiana des de 2018 pel Moviment Cinc Estrelles.

## Enllaços externs

* «Lloc web personal» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-04-12. [Consulta: 12 abril 2020].
# Like a Prayer (àlbum)

Like A Prayer és el quart àlbum d'estudi de la cantant estatunidenca Madonna, produït per ella mateixa amb Stephen Bray, Prince i Patrick Leonard.
Va ser llençat en març de 1989 per Sire Records, i va ser directament nomenat pels crítics com el millor àlbum de la primera dècada de carrera de la cantant. Encara se segueix pensant això. La RIAA el va anomenar disc "Tri-Platinum" el 16 de juliol de 1997, convertint-se en el sèptim àlbum musical més venut als Estats Units.
# Ivančiná

Ivančiná és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Žilina, al centre-nord del país. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1248.

## Referències

* ↑ «Žilinský kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 21 desembre 2021].
* ↑ «Obec». [Consulta: 21 desembre 2021].
# Branchville

«Branchville» té aquests significats:
* Branchville (Alabama)
* Branchville (Carolina del Sud)
* Branchville (Connecticut)
* Branchville (Nova Jersey)
* Branchville (Virgínia)
# Wen Hu

    En aquest nom xinès, el cognom és Wen.
Wen Hu :
| Xinès tradicional: | Xinès tradicional: | 文虎 |
| Xinès simplificat: | Xinès simplificat: | 文虎 |
Wen Hu (mort el 291 EC) va ser un general militar de Cao Wei durant el període dels Tres Regnes de la història xinesa. Wen Hu era un fill de Wen Qin. Wen Hu es va unir al seu pare quan ell va auxiliar a Zhuge Dan en rebel·lant-se contra el regent de Cao Wei, Sima Zhao. Quan Wen Qin va ser mort per reprendre a Zhuge Dan, Wen Hu es va enfilar pels murs i es va rendir a les forces de Sima Zhao.

## Família

* Pare: Wen Qin
* Germà: Wen Yang

## Vegeu també

* Llista de persones dels Tres Regnes
# Els Canalets

Els Canalets és una partida de camps de conreu del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà, en territori del poble de Cellers.
Està situat al nord-oest de Cellers, a l'esquerra del barranc de la Gessera. És al sud de les Vielles, a ponent del Tros del Pastamoreno i dels Esquadros de Grabiel i a llevant de Marsaborit, al nord-est de les Solanes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Norma no escrita

Una norma no escrita és una restricció de conducta o al comportament imposada en una societat o a una organització, sense que aquesta sigui descrita oralment ni aparegui enlloc per escrit. Sovint existeix d'aquesta manera, sense que calgui dir-la ni escriure-la explícitament, perque forma part d'una lògica cultural implícita tàcitament i es considera que no cal. Una persona forastera a aquesta cultura pot sense adonar-se trencar la norma i provocar així la consciència i atenció envers ella dels altres.
Algunes normes no escrites socials es troben per exemple en algunes normes d'algunes receptes tradicionals, com la paella. En organitzacions poden incloure jerarquies, cultura o normes de comportament a la interacció entre els seus membres. Algun exemple concret pot ser que, del capità d'un vaixell, s'espera que sigui l'últim a deixar-lo en cas d'un desastre; o que, si al Barça per Nadal un jugador fa més vacances que els altres, aleshores no juga el primer partit de l'any.

## Referències

* ↑ Vince Waldron, The Official Dick Van Dyke Show Book, Hal Leonard, 2001 (anglès)
* ↑ Una regla no escrita amb Messi 3 de gener de 2017, La Vanguardia (català)
# Comtat d'Auxois

El comtat d'Auxois fou una antiga jurisdicció feudal de Borgonya entre els altiplans de Langres-Châtillon i de Morvan, al sud del modern districte (arrondissement) de Montbard al departament de la Côte-d'Or. El territori era anomenat com «Alesiensis pagus», i va constituir jurisdicció separada del segle IX el 1082. La capital era Semur (Semur-en-Auxois) i altres localitats eren Avallon, Arnay-le-Duc i Saulieu.
Com a primer comte apareix Guerí de Provença, comte de Mâcon (825-853) comte de Mémontois (832-853), comte de Chalon sur Saône (835-853), comte d'Auxois (844-853), comte d'Autun (844-853) i marquès de Borgonya (844-853). En aquest moment els comtat no eren hereditaris i el rei designava als seus titulars però això es va acabar el 877. Com els comtats van anar a la dinastia de Vergy no se sap.
Manassès I el Vell fou comte de Condroz, de Ne, d'Atuyer, d'Auxois, d'Avalois, de Beaune, de Chalon sur Saône, de Duesmois, d'Oscheret (887-918), senyor de Vergy (893-918), i comte de Langres (894-918) i es va casar amb Ermengarda de Provença, filla de Bosó III de Provença, rei de la Borgonya Cisjurana. Manassès va morir el 918 i el va succeir el seu fill Manassès II que fou comte d'Auxois i de Dijon i senyor de Vergy. Va morir vers el 925 i va tenir com a successor a Raül o Rodolf de Vergy que va heretar els títols paterns i va morir vers 970, deixant un fill, Gerard de Vergy que ja només apareix com a senyor de Vergy.
Les diversos possessions van passar a branques de la família Vergy. Abans del 1000 apareix una Alquidis, el nom del marit de la qual és desconegut; la va seguir el seu fill Aimó I, esmentat com a comte d'Auxois i de Duesme o Duesmois el 992, que consta fent una donació a l'abadia de Sant Pere de Flavigny l'agost del 1000 i altre cop el 3 d'abril del 1002 i era viu encara el 17 de març del 1004 quan va testar. Va deixar almenys tres fills mascles; el primer Aimó podria haver mort abans que el pare, ja que no apareix en el testament, però s'identifica amb l'Aimó que fou comte de Bolenois; el segon Waló fou comte d'Auxois (i Duesmois?); apareix en una donació del 1020 a l'església de Sant Benigne de Dijon junt amb la seva dona Judit, i va deixar dos fills, Aimó III i Hug, que no apareixen esmentats com a comtes. Un tercer fill d'Aimó I, de nom Gautier consta a la donació del 1020 abans esmentada i en altres anteriors però no consta com a comte. Waldó era viu encara el 1035/1036. El darrer comte fiu Letald, a la mort del qual sense descendència el duc Eudes I de Borgonya va unir el comtat als dominis ducals el 1082.

## Referències

* Encyclopédie ou dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des metiers, Volum 2, per Denis Diderot a Google Llibres
* Medieval Lands a fmg.ac
# Kensington i Chelsea

Kensington i Chelsea és un districte londinenc, Regne Unit, amb estatus de districte Reial. És a la part oest de l'àrea coneguda com a Central London.
És una àrea urbana i en el cens de 2001 fou la localitat amb major densitat del Regne Unit amb una població de 158.919 i 13.244 per km² en una àrea d'uns 12 km².
El districte es troba a l'oest del districte de Ciutat de Westminster, cor del modern Londres, i conté un substancial nombre de serveis com museus i universitats, i és la seu dels centres comercials més coneguts del món: Harrods. I a més també té de les àrees residencials més exclusives, tant dels districtes de Londres com d'arreu del món.
# Kensuke Nagai

Kensuke Nagai (Fukuyama, Prefectura d'Hiroshima, Japó, 5 de març de 1989) és un futbolista japonès.

## Selecció japonesa

Kensuke Nagai ha disputat sis partits amb la selecció japonesa.

## Enllaços externs

* National Football Teams
* Japan National Football Team Database
# Risco Plateado

Risco Plateado és un estratovolcà de l'Argentina, a la província de Mendoza. El cim s'eleva fins als 4.999 msnm i té una prominència de 1.602 metres.
Té una caldera de 4 quilòmetres d'amplada, amb dos centres eruptius als seus marges nord-est i sud-oest. Aquests centres estan alineats en una fractura de tendència nord-est fins a un con paràsit situat uns 8 km al nord-est de la caldera. El volcà ha produït llargues colades de lava. Al volcà se li ha assignat una edat de l'Holocè atesa l'aparença jove d'alguns dels seus productes d'erupció. Inicialment el vulcanisme va dacític per passar posteriorment a andesític basàltic.

## Referències

* ↑ «Cerro Risco Plateado - Peakbagger.com». [Consulta: 5 novembre 2022].
* 1 2 3 «Global Volcanism Program | Risco Plateado» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Sruoga, Patricia; Rubinstein, Nora A.; Etcheverría, Mariela P.; Cegarra, Marcelo; Kay, Suzanne M.; Singer, Brad; Lee, James «Estadío inicial del arco volcánico neógeno en la Cordillera Principal de Mendoza (35° S)». Revista de la Asociación Geológica Argentina, 63, 3, 01-09-2008, pàg. 454–469. ISSN: 0004-4822.
* ↑ Fontijn, Karen; Lachowycz, Stefan M.; Rawson, Harriet; Pyle, David M.; Mather, Tamsin A.; Naranjo, José A.; Moreno-Roa, Hugo «Late Quaternary tephrostratigraphy of southern Chile and Argentina». Quaternary Science Reviews, 89, 01-04-2014, pàg. 75. DOI: 10.1016/j.quascirev.2014.02.007.