OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Diagonal Mar (centre comercial)

El centre comercial Diagonal Mar està situat al barri de Diagonal Mar i el Front Marítim del Poblenou de Barcelona.

## Història i descripció

Inaugurat el 21 de novembre de 2001, era el centre comercial més gran de Catalunya en aquell moment, amb 240 locals i una superfície comercial de 87.000 m², superant els 81.000 m² de La Maquinista. Comptava amb un aparcament subterrani de 5.000 places i va suposar una inversió de 240 milions d'euros per part de la immobiliària Hines.
Els locals es distribueixen en 3 nivells: l'inferior, per a necessitats diàries; el central, a nivell del carrer, per a bellesa, moda o cultura, i el superior per a l'oci, amb cafeteries, restaurants i sales de cinema. Compta amb una terrassa de 5.000 m² amb vistes al mar. Entre els primers locals van figurar una botiga Sfera, un hipermercat Alcampo, el tercer local a Barcelona de la Fnac i 18 sales de cinema de l'empresa AMC.
El febrer del 2017 es va anunciar que es reformaria, reconvertint una part del cinema en botigues.

## Referències

* 1 2 «Diagonal Mar ya es el mayor centro comercial». La Vanguardia, 21-11-2001.
* ↑ «L'ampliació de Diagonal Mar s'aprova per silenci administratiu». Ara, 25-02-2017.

## Enllaços externs

* Diagonal Mar - Lloc web oficial
# La Roche-Vineuse

La Roche-Vineuse és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 1.413 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat |
| 1945-1953 | Edmond Mangematin |
| 1953-1965 | Jacques Pacros |
| 1965-1971 | William Margueron |
| 1971-1977 | Raymond Journet |
| 1977-1989 | Louis Plassard |
| 1989-1995 | Philibert Foulon |
| 1995- | Bernard Desroches |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 865 | 809 | 987 | 1.200 | 1.380 | 1.356 | 1.413 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# La Roche-Derrien

La Roche-Derrien (en bretó Ar Roc'h-Derrien) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Costes del Nord. L'any 1999 tenia 1.012 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 967 | 946 | 971 | 963 | 883 | 1.012 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2008- | Jean-Louis Even | |

## Personatges il·lustres

* Narcisse Quellien, poeta en bretó
# La font

La font és una pintura a l'oli realitzada per Gustave Courbet el 1866 i que actualment s'exposa al Metropolitan Museum of Art de Nova York.

## Referències

* Fitxa al Metropolitan Museum
# La font de Bakhtxissarai

La font de Bakhtxissarai (en rus: Бахчисара́йский фонта́н) és un poema d'Aleksandr Puixkin, publicat el 1824.

## Història

Puixkin, exiliat al sud de l'Imperi per les autoritats tsaristes, a causa d'uns poemes jutjats com a massa liberals, visita Bakhtxissarai el 1820, durant un viatge a Crimea en companyia de la família Raievski. El palau dels kans de Crimea ja era famós per la seva font que, segons la llegenda, plorava l'amor d'un príncep musulmà per una de les seves esclaves cristianes del seu harem. Puixkin comença el poema el 1821 i l'acaba el 1823.

## Resum

Maria, una jove polonesa, és tancada a l'harem del kan Guirei. Trista, es nega al seu amo, qui se n'ha enamorat orbament. Aquesta passió causa l'enveja d'una altra esclava, Zarema, de Geòrgia. Malgrat la vigilància dels eunucs, Zarema amenaça de mort Maria. Maria mor misteriosament poc després. Immediatament els eunucs ofeguen Zarema. El príncep, inconsolable, construeix una font, que plorarà eternament en record de l'estimada.

## Referències

* ↑ Fountain of Tears Arxivat 2009-01-06 a Wayback Machine. — The Khan Palace in Bakhchisary
# Secció (matemàtica)

En topologia, donat un fibrat $F\subset E\to B$ amb projecció $\pi \colon I\to B$, una secció és una aplicació $\sigma \colon B\to I$ que satisfà
       $\pi \circ \sigma =\mathbb {I} _{B}$.
Aquesta construcció garanteix (per definició) que per a la fibra es tingui en compte que $\pi ^{-1}(b)\,$ i $F\,$ són homeomorfes.
Els conceptes de camp vectorial, camp tensorial i fins i tot camp gravitacional són exemples típics. Per exemple, hom pot considerar un camp vectorial com una secció $X\colon M\to TM$ del feix tangent $\pi \colon TM\to M$. La condició $\pi \circ X(m)=m$ implica que $X(m)\in \pi ^{-1}(m)\equiv T_{m}M$, i un camp vectorial en M és una assignació
          $m\mapsto X(m)\in T_{m}M$

## Notes

* ↑ Husemöller, Dale (1994), Fibre Bundles, Springer Verlag, p. 12, ISBN 0-387-94087-1

## Referències

* Norman Steenrod, The Topology of Fibre Bundles, Princeton University Press (1951). ISBN 0-691-00548-6.
* David Bleecker, Gauge Theory and Variational Principles, Addison-Wesley publishing, Reading, Mass (1981). ISBN 0-201-10096-7.
* Husemöller, Dale (1994), Fibre Bundles, Springer Verlag, ISBN 0-387-94087-1

## Enllaços externs

* Fiber Bundle Arxivat 2004-08-08 a Wayback Machine., PlanetMath
* Weisstein, Eric W., «Fiber Bundle» a MathWorld (en anglès).
Viccionari
# Desamparados Sancho Vicente

Desamparados Sancho Vicente (València, 29 de maig de 1973) és una advocada i política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la V, VI i VIII Legislatures.

## Biografia

Llicenciada en Dret per la Universitat de València i en anglès per l'Escola Oficial d'Idiomes, ha obtingut un màster en gestió i direcció de recursos humans. Ingressà en Nuevas Generaciones del Partido Popular en 1994, partit en el qual ha estat secretària del districte d'Abastos, secretària executiva regional d'educació i secretària executiva provincial de formació.
Fou elegida diputada a les eleccions a les Corts Valencianes de 1999 i 2003. Ha estat presidenta de la Comissió Permanent no legislativa de Seguretat Nuclear (1999-2002) i de la Comissió d'Indústria, Comerç i Turisme (2003-2007). En 2014 va substituir en el seu escó Rafael Blasco Castany.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.510. ISBN 9788495484802.
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine., V Legislatura
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2015-07-22 a Wayback Machine., VI Legislatura
# Daniel O. Fagunwa

Daniel Olorunfẹmi Fagunwa (1903 o ca. 1910 – 9 de desembre de 1963), popularment conegut com a D. O. Fagunwa, fou un escriptor nigerià pioner de la novel·la ioruba. Va néixer a Oke-Igbo, a l'estat d'Ondo. Honorat com a oloye del poble ioruba, Fagunwa va estudiar a l'Escola St. Luke d'Oke-Igbo, i al Col·legi St. Andrew d'Oyo, abans de ser professor.
Per participar en un concurs literari del Ministeri d'Educació de Nigèria, el 1938 Fagunwa va escriure Ògbójú Ọdẹ nínú Igbó Irúnmalẹ, àmpliament considerada la primera novel·la en llengua ioruba i una de les primeres en una llengua africana. Entre les obres posteriors de Fagunwa, es troben Igbo Olodumare (1949), Ireke Onibudo (1949), Irinkerindo ninu Igbo Elegbeje (1954) i Adiitu Olodumare (1961).
Les novel·les de Fagunwa es basen en gran manera en tradicions i expressions folklòriques, entre les quals destaquen molts elements sobrenaturals. Els seus herois són generalment caçadors iorubes, que interactuen amb reis, savis i fins i tot els déus en les seves missions. Temàticament, les seves novel·les també exploren la bretxa entre les creences cristianes dels colonitzadors d'Àfrica i les religions tradicionals del continent. D. O. Fagunwa va ser el primer escriptor nigerià en emprar la filosofia popular per explicar les seves històries.
Fagunwa segueix sent l'escriptor en ioruba més llegit, i una important influència per a escriptors contemporanis com Amos Tutuola. Fagunwa va ser guardonat amb el Premi Margaret Wrong el 1955 i va ser nomenat membre de l'Ordre de l'Imperi Britànic el 1959. Una escola de secundària i una grammar school d'Oke-Igbo duen el seu nom. La seva filla Yejide Ogundipe és presidenta del govern local d'Ile Oluji/Okeigbo.

## Referències

* 1 2 «D.O. Fagunwa». Encyclopedia Britannica. [Consulta: 3 gener 2012].
* ↑ Okpewho, Isidore. African Oral Literature: backgrounds, character, and continuity. Indiana University Press, 1992, p. 305. ISBN 0-253-34167-1.
* ↑ Gikandi, Simon. Encyclopedia of African Literature. Taylor & Francis, 2003, p. 252–255. ISBN 0-415-23019-5.
# Seda Tokatlıoğlu

Seda Tokatlıoğlu o Seda Tokatlıoğlu Aslanyürek (Ankara, 25 de juny de 1986) és una jugadora de voleibol turca. És atacanta i va ser capitana de Fenerbahçe SK. També juga a la selecció turca.
Està casada amb Turgay Aslanyürek des del 2014. Seda, el cognom de la qual significa fill d'una persona de Tokat, s'ha casat a Niksar, Tokat.

## Referències

* ↑ https://www.sporx.com/seda-tokatlioglu-voleybol-arena-istiyor-SXHBQ378877SXQ
* ↑ https://web.archive.org/web/20160306110801/http://www.milliyet.com.tr/milli-voleybolcu-seda-tokatlioglu-tokat-tokat-yerelhaber-237771/

## Vegeu també

* VakıfBank Spor Kulübü

## Enllaços externs

* Seda Tokatlıoğlu a World of Volley
# Deuteronomi

* Llibres de la Torà
* Gènesi
* Èxode
* Levític
* Nombres
* Deuteronomi
Deuteronomi (del grec antic: Δευτερονόμιον, Deuteronómion, "segona llei"; hebreu דְּבָרִים, Devārīm, "[parlades] paraules") és el cinquè llibre de la Torà i, per tant, de la Bíblia. En hebreu el nom és "Devarim" דברים paraules, que prové de la primera frase del text Eleh ha-devarim, "Aquestes són les paraules...". El nom català prové del nom grec del llibre a la versió Septuaginta, Δευτερονόμιον, deuteronomion, que significa "segona llei".
Aquest nom està basat en la traducció errònia de mishné ha-torà ha-zot (Deut. 17:18), que gramaticalment només significa "una repetició [és a dir una còpia], d'aquesta llei", però que va ser traduït τὸ Δευτερονόμιον τοῦτο, "aquesta repetició de la llei". Encara que va ser una traducció errada, no és inadequada, ja que el llibre inclou una repetició de gran part de les lleis no sacerdotals de l'Èxode.
El llibre conté tres discursos que Moisès va pronunciar abans de la seva mort a les planures de Moab, l'onzè mes de l'últim any del seu recorregut:
* Primer discurs: recapitula els esdeveniments principals dels últims quaranta anys al desert, amb l'exhortació d'obeir les ordenances divines.
* Segon discurs (el cos del llibre), dividit en:
** Introducció: la repetició dels Deu Manaments
** El Codi Deuteronòmic, que descriu les admonicions i injuncions als israelites relacionades amb llur comportament, tan bon punt s'establessin a Canaan.
* Discurs conclusiu: relacionat amb les sancions de la llei, les benediccions als obedients i la maledicció sobre els rebels. Els exhorta a complir fidelment el pacte amb Déu.
El llibre conté tres apèndixs, després que Moisès designés Josuè com el seu successor:
* El càntic que Déu ha demanat que Moisès escrigués
* Les benediccions de Moisès a cadascuna de les tribus
* La història de la mort de Moisès i la seva sepultura.

## Referències

* ↑ Miller, pp.1–2
* ↑ Phillips, pp.1–2
* ↑ Rofé, pp.1–4
* ↑ Van Seters, pp.15–17
* ↑ Tigay, pp.137ff.

## Bibliografia

* Miller, Patrick D. Deuteronomy. Cambridge University Press, 1990. ISBN 9780664237370.
* Phillips, Anthony. Deuteronomy. Westminster John Knox Press, 1973. ISBN 9780521097727.
* Tigay, Jeffrey. «The Significance of the End of Deuteronomy». A: Michael V. Fox. Texts, temples, and traditions: a tribute to Menahem Haran. Eisenbrauns, 1996. ISBN 9781575060033.
* Van Seters, John. «The Pentateuch». A: Steven L. McKenzie. The Hebrew Bible today: an introduction to critical issues. Westminster John Knox Press, 1998. ISBN 9780664256524.
* Rofé, Alexander. Deuteronomy: issues and interpretation. T&T Clark, 2002. ISBN 9780567087546.
# Deuterophysa

Deuterophysa és un gènere d'arnes de la família Crambidae descrit per Warren el 1889.

## Taxonomia

* Deuterophysa albilunalis (Hampson, 1913)
* Deuterophysa baracoalis (Schaus, 1924)
* Deuterophysa biconicalis (Hampson, 1918)
* Deuterophysa coniferalis (Hampson, 1918)
* Deuterophysa costimaculalis Warren, 1889
* Deuterophysa fernaldi Munroe, 1983
* Deuterophysa flavidalis (Hampson, 1918)
* Deuterophysa grisealis Hampson, 1917
* Deuterophysa luniferalis (Hampson, 1913)
* Deuterophysa obregonalis Schaus, 1924
* Deuterophysa pallidifimbria (Dognin, 1909)
* Deuterophysa purpurealis (Hampson, 1913)
* Deuterophysa sanguiflualis (Hampson, 1913)
* Deuterophysa subrosea (Warren, 1892)

## Espècies antigues

* Deuterophysa micralis Hampson, 1907

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». [Consulta: 23 desembre 2018].
# Le Fils de Locuste

Le Fils de Locuste és una pel·lícula muda francesa de drama històric escrita i dirigida per Louis Feuillade i estrenada el 10 de març de 1911.

## Sinopsi

El fill beu una beguda enverinada preparada per la seva mare per a Neró.

## Repartiment

* Yvette Andréyor
* Renée Carl
* Luitz-Morat
* Georges Wague

## Notes

* ↑ Le Fils de Locuste, vfi.de
* ↑ Le fils de Locuste a silentera.com
# Lezuza

Lezuza és un municipi de la comarca del Campo de Montiel, al nord-oest de la província d'Albacete. Té 1.715 habitants. Està situada a 912 metres d'altitud sobre el nivell del mar i a 51 km d'Albacete.
A més del nucli urbà de Lezuza, el municipi ho componen les pedanies de Tiriez (604 hab.), La Yunquera (73 hab.), Valdelaras de Arriba (13 hab.) i Valdelaras de Abajo (2 hab.). És travessat pel riu del mateix nom, riu Lezuza.
Disposa d'importants excavacions arqueològiques de la ciutat iberoromana de Libisosa.
# Lin Chi-ling

Lin Chi-ling, en mandarí: 林志玲; pinyin: Lín Zhìlíng, (Taipei, 29 de novembre de 1974) és una actriu i model taiwanesa.

## Biografia

Lin té un germà més gran anomenat Lin Chi-hong. Lin va anar a l'escola secundària municipal Zhongzheng de Taipei, i amb 15 anys va ser descoberta per un caçatalents, Lin Chien-huan.
Després va assistir a l'escola Bishop Strachan de Toronto, Canadà, després va assistir a la Universitat de Toronto fins 1997, quan va completar una llicenciatura, després de graduar-se, Lin va tornar a Taiwan.

## Carrera

Lin ha estat referida com "el primer rostre de Taiwan" pels membres dels mitjans taiwanesos, i ha estat la portaveu oficial de China Airlines i de Longines des de 2006.
Lin ha tingut diversos papers en televisió sobre el seu temps com a model, ha estat la presentadora dels premis Golden Melody i dels Premis Top Chinese Music Chart el 2005. Lin va participar en la sèrie Tsuki no Koibito el 2010, al costat de Takuya Kimura.
Lin va fer el seu debut en el cinema amb la pel·lícula Red Cliff de John Woo, interpretant el paper de Xiaoqiao. En 2009, va actuar al costat de Jay Chou, en l'aventura The Treasure Hunter.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol en anglès |
| 2008 | Red Cliff |
| 2009 | The Magic Aster |
| 2009 | The Treasure Hunter |
| 2010 | Moon Lovers |
| 2010 | Welcome to Sha Ma Town |
| 2011 | Love on Credit |
| 2012 | Sweetheart Chocolate |
| 2012 | Accidental Hero |
| 2013 | Say Yes! |
| 2013 | Switch |
| 2014 | The King of Brand |
| 2014 | Beijing, New York |
| 2015 | The Monk |

### Programes de televisió

| Any | Programa |
| 2017 | Keep Running |

## Referències

* ↑ 林健寰慧眼識英雄 發掘張鳳書、林志玲等女星 | 娛樂新聞 | NOWnews 今日新聞網. Nownews.com (2006-03-26). Consultat el 2010-12-12.
* ↑ "積極、樂觀，林志玲" [, literalment «"Active and Optimistic Lin Chi-Ling"»], in Vogues Taiwan, 1998, issue 24, 180.
* ↑ http://tw.epochtimes.com/bt/5/4/9/n883234.htm Arxivat 2009-04-14 a Wayback Machine.
* ↑ «Longines – Ambassadors of Elegances Personalities Page». Arxivat de l'original el 2010-08-21. [Consulta: 11 novembre 2010].
# Scarsdale

Scarsdale és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 17.886 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scarsdale tenia 17.823 habitants, 5.662 habitatges, i 4.993 famílies. La densitat de població era de 1.036,4 habitants per km².
Dels 5.662 habitatges en un 51% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,8% hi vivien parelles casades, en un 5% dones solteres, i en un 11,8% no eren unitats familiars. En el 10,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,14 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,35.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,8% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 22,8% entre 25 i 44, un 28,7% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
Entorn de l'1,7% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scarsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scarsdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lercol

Lercol (francès Lercoul) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Devon Aoki

Devon Edwenna Aoki (デヴォン青木) (Nova York, 10 d'agost del 1982) és una model i actriu estatunidenca.
Començà com a model a l'edat de tretze anys. Ha aparegut en diversos vídeos musicals de diversos grups i ha desfilat per a marques de prestigi reconegudes com Lancôme, Chanel i Versace.
El seu primer paper important en el cinema fou en la seqüela 2 Fast 2 Furious, al començament de la qual encara no disposava del permís de conduir i va haver d'aprendre'n durant el rodatge. Altres pel·lícules en les que ha tingut papers rellevants són D.E.B.S i Sin City.

## Filmografia

* Death of a Dynasty (2003)
* 2 Fast 2 Furious (2003)
* D.E.B.S (2004)
* Sin City (2005)
* DOA: Dead or Alive (2006)
* L'assassí (2007)
* Rosencratz and Guildenstern Are Undead (2008)
* The Mutant Chronicles (2008)
* Sin City 2 (2009)

## Referències

* ↑ Goldstein, Margaret J. Japanese in America. Minneapolis: Lerner Publications Co, 2006. ISBN 978-0-8225-3952-0.
* ↑ «Devon Aoki - Model» (en models). [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ «Devon Aoki | Movies and Filmography» (en anglès). AllMovie. [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ «Devon Aoki» (en anglès americà). IMDb. [Consulta: 2 abril 2023].
# Serra de la Malesa

La Serra de la Malesa és una serra del terme municipal de Monistrol de Calders, del Moianès.
Està situats a la dreta del Calders, a llevant dels Cingles del Vilar, amb els quals forma una continuïtat. El termenal entre Calders i Monistrol de Calders se situa en el vessant meridional d'aquesta serra.

## Bibliografia

* ERILL I PINYOT, Gustau, GUAL I PURTÍ, Jordi (fotografies) i MANENT I ORISTRELL, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006. (Col·lecció Pedra i aigua, 1). DL. B-54.339/2006
* PERARNAU I LLORENS, Jaume i PIÑERO I SUBIRANA, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993. Sense ISBN.
# Licos de Sarmàcia

Licos de Sarmàcia (Lycus, Λύκος) fou el nom d'un riu de Sarmàcia al país dels tisagetes (thyssagetae) que desaiguava al Palus Maeotis (Mar d'Azov). Podria ser el mateix riu que Plini el Vell esmenta com Lagous i podria correspondre al modern Volga, si bé sembla més probable que correspongui al Medweditza.

## Referències

* ↑ Cadell, T. A Classical Dictionary, 1839.
# Licosoïdeus

Els licosoïdeus (Lycosoidea) són una superfamília d'aranyes araneomorfes. Està constituïda per dotze famílies d'aranyes amb vuit ulls:
* Els ctènids (Ctenidae)
* Els licòsids (Lycosidae)
* Els neolànids (Neolanidae)
* Els oxiòpids (Oxyopidae)
* Els pisàurids (Pisauridae)
* Els psècrids (Psechridae)
* Els senocúlids (Senoculidae)
* Els estifídids (Stiphidiidae)
* Els trecalèids (Trechaleidae)
* Els zòrids (Zoridae)
* Els zorocràtids (Zorocratidae)
* Els zoròpsids (Zoropsidae)
Fang et al. (2000), basant-se en l'anàlisi d'elements de l'ADN mitocondrial, proposen les següents relacions entre algunes de les famílies més properes:

## Referències

* ↑ Fang, K, Yang, C.-C., Lue, B.-W., Chen, S.-H. & Lue, K.-Y. (2000). "Phylogenetic Corroboration of Superfamily Lycosoidae [sic] Spiders (Araneae) as Inforred from Partial Mitochondrial 12S and 16S Ribosomal DNA Sequences". Zoological Studies 39(2):107-113. PDF Arxivat 2006-09-08 a Wayback Machine.

### Vegeu també

* Classificació de les aranyes
* Llista d'espècies de ctènids
* Llista d'espècies de licòsids
* Llista d'espècies d'oxiòpids
* Llista d'espècies de pisàurids
* Llista d'espècies d'estifídids
* Llista d'espècies de trecalèids
* Llista d'espècies de zòrids
* Llista d'espècies de zoròpsids
# Licos de Macedònia

Licos de Macedònia (en llatí Lycus, en grec antic Λύκος) va ser un metge grec nascut a Macedònia a la primera meitat del segle ii.
Va ser deixeble de Quint i segons Galè va pertànyer a l'Escola empírica, una de les escoles mèdiques més importants del món grecoromà. Galè diu que era contemporani seu, però no el va conèixer personalment. Va escriure obres sobre anatomia, que Galè cita, però diu que tot i tenir bona reputació contenien molts errors. També va escriure alguns comentaris sobre els Aforismes d'Hipòcrates, però Galè l'acusa de no entendre'n el sentit i tergiversar-lo, i fins i tot va escriure un llibre breu en defensa d'un dels Aforismes d'Hipòcrates dirigit contra Licos, on tracta al seu adversari amb molta duresa. A Licos el citen també Paule Egineta i Oribasi.

## Referències

* ↑ W.A.G., 2. Lycus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 859
# Dauricina

La dauricina, en anglès:Dauricine, és un blocador del canal de calci. La seva fórmula química és C$_{38}$H$_{44}$N₂O₆. És un alcaloide i la principal toxina que apareix a la planta nord-americana Menispermum canadense (moonseed) sovint la seva ingestió resulta mortal.

## Referències

* ↑ «Menispermum canadense». Poisonous Plants of North Carolina, Alice B. Russell Department of Horticultural Science; James W. Hardin, Larry Grand, and Angela Fraser. North Carolina State University. Arxivat de l'original el 2009-01-16. [Consulta: 4 març 2014].
# Lieja-Bastogne-Lieja 1987

La Lieja-Bastogne-Lieja 1987 fou la 73a edició de la clàssica ciclista Lieja-Bastogne-Lieja. La cursa es va disputar el diumenge 19 d'abril de 1987, sobre un recorregut de 260 km.
El vencedor final fou l'italià Moreno Argentin, per davant de Stephen Roche i Claude Criquielion.

## Classificació general

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Moreno Argentin | Gewiss-Bianchi | 6h 40' 00" |
| 2 | Stephen Roche | Carrera-Vagabond | m. t. |
| 3 | Claude Criquielion | Hitachi-Marc | m. t. |
| 4 | Yvon Madiot | Système U | m. t. |
| 5 | Robert Millar | Panasonic-Isostar | m. t. |
| 6 | Laurent Fignon | Système U | + 25" |
| 7 | Marc Madiot | Système U | + 58" |
| 8 | Eddy Schepers | Carrera-Vagabond | m. t. |
| 9 | Emanuele Bombini | Gewiss-Bianchi | m. t. |
| 10 | Jean-Claude Leclercq | Toshiba-Look-La Vie Claire | m. t. |

## Referències

* «Cyclisme - Liège - Bastogne - Liège - 1987» (en francès). les-sports.info. [Consulta: 22 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès) (francès)