OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Susterris (caseria)

Susterris és una caseria moderna nascuda a l'entorn de les instal·lacions ludicoesportives del pantà de Sant Antoni, del terme municipal de Talarn, al Pallars Jussà.
Es troba prop del límit nord-est del terme, a la vora dreta de la Noguera Pallaresa i del pantà de Sant Antoni. El lloc on es dreça, que li dona nom, Susterris, pertanyia a la Comanda hospitalera de Susterris, l'església de la qual, Sant Antoni de Susterris, va quedar sota les aigües del pantà. Formen la caseria la casa anomenada Casa Gaset, el càmping Gaset, diverses instal·lacions esportives i diverses edificacions més.

## Enllaços externs

* «Institut Cartogràfic de Catalunya».
# Sustinente

Sustinente és un municipi situat al territori de la província de Màntua, a la regió de la Llombardia, (Itàlia).
Sustinente limita amb els municipis de Bagnolo San Vito, Gazzo Veronese, Quingentole, Quistello, Roncoferraro, San Benedetto Po, Serravalle a Po i Villimpenta.
Pertanyen al municipi les frazioni de Bastia, Cavecchia, Poletto i Sacchetta

## Galeria

* Localització de Sustinente a la província de Màntua

## Referències

* ↑ Comune di Sustinente- Statuto.
# Streptococcus viridans

Streptococcus viridans és un grup d'organismes del gènere Streptococcus amb relació parafilètica. Es tracta d'un grup de bacteris estreptococs comensals que poden ser o bé del tipus α-hemolític, que produeixen una coloració verda (d'aquí el nom viridans) a les plaques d'agar sang, o bé del tipus no hemolític.
Els estreptococs viridans es poden distingir dels pneumococs mitjançant la prova de l'optoquina, ja que els estreptococs viridans són resistents a aquesta substància. Els estreptococs viridans també manquen de la càpsula de polisacàrids típica dels S. pneumoniae o dels antígens de Lancefield dels membres piogens del seu gènere. Aquests organismes són molt abundants a la boca. Si s'introdueixen en el torrent sanguini poden causar endocarditis, particularment en individus amb les vàlvules del cor danyades. Encara que aquesta possibilitat es troba limitada a individus amb alteracions en el sistema immunitari.

## Referències

* ↑ Ryan KJ; Ray CG (editors). Sherris Medical Microbiology. 4th ed.. McGraw Hill, 2004, p. 293-4. ISBN 0-8385-8529-9.
* ↑ Patterson MJ. Streptococcus. In: Baron's Medical Microbiology (Baron S et al, eds.). 4th ed.. Univ of Texas Medical Branch, 1996. (via NCBI Bookshelf) ISBN 0-9631172-1-1.
# Fabio Sacchi

Fabio Sacchi (Milà, 22 de maig de 1974) és un ciclista italià, que fou professional entre 1997 i 2008.
En el seu palmarès destaquen algunes victòries d'etapa en curses d'una setmana i la Milà-Torí de 2005, aconseguides la major part d'elles aprofitant les seves qualitats com a esprintador.

## Palmarès

* 1996
** 1r al Trofeu Internacional Bastianelli
** 1r a la Parma-La Spezia
* 1998
** 1r a la Coppa Bernocchi
* 2001
** 1r al Gran Premi de la Costa dels Etruscs
** Vencedor d'una etapa del Tour Down Under
* 2002
** 1r al Trofeu Ciutat de Castelfidardo
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Múrcia
* 2003
** 1r al Giro de Romanya
** Vencedor d'una etapa del Tour Down Under
* 2004
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Portugal
* 2005
** 1r a la Milà-Torí
* 2006
** 1r al Trofeu Ciutat de Borgomanero (amb Marco Velo)

### Resultats al Tour de França

* 1998. 47è de la classificació general
* 1999. 99è de la classificació general
* 2000. 64è de la classificació general
* 2003. 60è de la classificació general
* 2006. Abandona

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2004. 102è de la classificació general
* 2005. 96è de la classificació general
* 2006. 63è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2004. Abandona(12a etapa)
* 2005. No surt (17a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Evans Wise

Evans Wise (Port-of-Spain, 23 de novembre de 1973) és un exfutbolista de Trinitat i Tobago de la dècada de 2000.
Fou 14 cops internacional amb la selecció de Trinitat i Tobago.
Pel que fa a clubs, destacà a Tampa Bay Mutiny i Waldhof Mannheim.

## Referències

* ↑ Evans Wise a National-Football-Teams.com (anglès)
# Caixa alta

«Caixa alta» té aquests significats:
* Música: Caixa (instrument musical)
* Tipografia: Majúscula
* Rellotges: Rellotge de caixa alta
# DCOP

DCOP o Desktop COmmunication Protocol (protocol de comunicació d'escriptori) és un sistema de comunicació lleuger entre processos i components de programari. La finalitat principal d'aquest sistema és permetre l'interoperació d'aplicacions i comprartir les tasques complexes entre aquestes. Essencialment, DCOP és un sistema de control remot que permet a una aplicació o script demanar ajuda a altres aplicacions.

## Utilitat

L'ús de DCOP afegeix noves capacitats molt extenses sense la necessitat d'escriure aplicacions completament noves, com podria ser un altre cas. Les aplicacions KDE i les llibreries d'aquest mateix entorn d'escriptori fan un ús intensiu d'aquest sistema (en endavant s'usarà D-BUS) i la majoria d'aplicacions KDE es poden controlar mitjançant scripts a través del mateix protocol.
En sistemes KDE moderns, cada aplicació suporta un conjunt bàsic d'interfícies DCOP, fins i tot si el programador de l'aplicació no ha escrit de manera explícita aquest suport. Per exemple, cada aplicació suporta automàticament l'ordre quit, que en ser cridada tanca l'aplicació.
Hi ha una eina de terminal anomenada dcop (vegeu que és amb minúscules) que es pot usar per contactar amb les aplicacions des de la línia d'ordres. kdcop és una aplicació amb interfície gràfica per explorar les interfícies DCOP d'una aplicació.

## Vegeu també

* D-BUS

## Enllaços externs

* Documentació DCOP Arxivat 2005-04-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Imzouren

Imzouren (en àrab إمزورن, Imzūran; en amazic ⵉⵎⵣⵓⵔⵏ) és un municipi de la província d'Al Hoceima, a la regió de Tànger-Tetuan-Al Hoceima. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 33.852 persones. El 24 de febrer de 2004 va patir un terratrèmol d'una magnitud de 6,3 sobre l'escala de Richter que provocà 629 víctimes, més de 1.000 ferits i 15.000 persones sense llar a la província d'Al Hoceima.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ The Al Hoceima (Morocco) earthquake of 24 February 2004, analysis and interpretation of data from ENVISAT ASAR and SPOT5 validated by ground-based observations
# Llista cronològica de cartògrafs portolans mallorquins

La llista cronològica de cartògrafs portolans mallorquins és una relació exhaustiva dels mestres de cartes de navegar mallorquins, o que treballaren a Mallorca, representats gràficament amb l'objectiu de visualitzar la seva cronologia vital documentada, no necessàriament exercint l'ofici - com és el cas de Cresques Abraham es documenta per primera vegada el 1350, però que fins al 1368 no se'l designa com a mestre de mapamundis - i el seu origen ètnic o nacional, reflectit pel color, d'interès per resseguir els distints patrons cartogràfics que les sagues de cartògrafs mallorquins desenvoluparen.

## Vegeu també

* Cartografia portolana

## Bibliografia

* Pérez Pons, Eduard. Fonts per a l'estudi de la comunitat jueva de Mallorca. Barcelona: Catalonia hebraica VI, 2005. ISBN 84-477-0892-6.
* Pujades i Bataller, Ramon j. Les cartes portolanes: la representació medieval d'una mar solcada (en català i anglès). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2007. ISBN 978-84-393-7576-0.
* Pujades i Bataller, Ramon J. La carta de Gabriel Vallseca de 1439 (en català, castellà i anglès). Barcelona: Lumenartis, 2009. ISBN 978-84-612-3682-4. Arxivat 2008-12-19 a Wayback Machine.
# Anambad

Anambad o Nambad (? — Llívia, 731) fou un bisbe d'Urgell. Es troba documentat en un manuscrit datat vers 725.
L'any 731 el bisbe Anambad d'Urgell, que davant la rebel·lió de l'amazic Munussa havia restat fidel al governador àrab, és capturat pel cabdill rebel i cremat viu en una foguera a Llívia.
Per posar-nos en context de la situació de l'època:
El 731 tenim a la península contingents amazics que s'estan rebel·lant contra el domini àrab. Anambad, l'aleshores bisbe d'Urgell, no va voler ajudar els rebels i va restar fidel a l'autoritat del legítim governador (àrab), per la qual cosa va ser capturat per Munussa, cabdill amazic que liderava la revolta a la zona. Munussa va executar immediatament els partidaris d'Anambad, però a aquest va preferir portar-lo viu fins a Llívia i cremar-lo allà a la foguera.
Munussa havia tornat ràpidament a Llívia, la seva plaça forta, perquè els àrabs ja havien reaccionat a la seva revolta i havien enviat tropes per fer-li front. Abd-al-Rahman, comandant de les forces àrabs, va posar setge a Llívia; i Munussa, veient que no podria resistir gaire temps, va mirar de fugir d'amagat. Abd-al-Rahman se'n va adonar i el va perseguir. Veient-se acorralat, sembla que Munussa es va llençar per un penya-segat. La seva esposa, Lampègia, va ser empresonada i enviada (732) al califa de Damasc com a regal (un regal ben preuat, car si era maca o lletja no ho sabem, però sí sabem que a banda d'esposa de Munussa era filla del duc d'Aquitània).
# Tarsius fuscus

Tarsius fuscus és una espècie de primat de la família dels tarsers (Tarsiidae). És endèmic d'Indonèsia, on viu a l'extrem sud-occidental de l'illa de Sulawesi, prop de Makassar. Anteriorment era considerat un sinònim més modern del tarser espectral (T. tarsius). Tanmateix, quan l'àmbit de distribució d'aquesta altra espècie fou reduït a la població d'una sola illa situada prop de Cèlebes, aquest nom fou recuperat per referir-se a la resta de poblacions antigament classificades com a T. tarsius.

## Referències

* ↑ Groves, C.; Shekelle, M. «The Genera and Species of Tarsiidae» (en anglès). International Journal of Primatology, vol. 31, 6, 2010, pàg. 1.071–1.082. DOI: 10.1007/s10764-010-9443-1.
# President de Xipre del Nord

El president de Xipre del Nord és el cap d'Estat de la República Turca de Xipre del Nord. Rauf Denktaş va ser el primer president fundador de Xipre del Nord, i es va retirar el 2005. El seu càrrec va ser ocupat per Mehmet Ali Talat, seguit per Derviş Eroğlu, llavors Mustafa Akıncı, i l'actual president, Ersin Tatar.
El president és elegit cada cinc anys. Les eleccions presidencials se celebren en dues rondes si cap candidat guanya més del 50% dels vots en la primera ronda. És necessari que el president sigui natural de l'illa de Xipre. El president ha d'haver viscut al país durant cinc anys, rebre educació secundària i tenir més de 30 anys.
La presidència no és una posició cerimonial en el sistema polític semipresidencial del nord de Xipre. El president es reserva el dret a destituir l'Assemblea de la República en cas que un govern no pugui formar-se en un termini de seixanta dies o tres governs successius rebin vots de censura. També poden presidir el Consell de Ministres si així ho desitgen, aprovar els nomenaments dels jutges i president del Tribunal Suprem i tenir dret a enviar lleis aprovades per l'Assemblea de la República al Tribunal Suprem. El president també ha estat tradicionalment el principal negociador per a la resolució del conflicte de Xipre i ha estat responsable de les relacions exteriors del nord de Xipre.
El president està representat pel president de l'Assemblea de la República quan el president és a l'estranger.
Les eleccions presidencials més recents es van celebrar l'11 d'octubre de 2020.

## Llista de caps d'Estat de Xipre del Nord (1983-present)

| Presidència | Nom | Inici del mandat | Fi del mandat | Partit polític | Partit polític |
| 1 | Rauf Denktaş | 15 de novembre de 1983 | 24 d'abril de 2005 | | Partit de la Unitat Nacional |
| 2 | Mehmet Ali Talat | 24 d'abril de 2005 | 23 d'abril de 2010 | | Partit Republicà Turc |
| 3 | Derviş Eroğlu | 23 d'abril de 2010 | 30 d'abril de 2015 | | Partit de la Unitat Nacional |
| 4 | Mustafa Akıncı | 30 d'abril de 2015 | 23 d'octubre de 2020 | Independent | Independent |
| 5 | Ersin Tatar | 23 d'octubre de 2020 | Actualitat | | Partit de la Unitat Nacional |
# Can Piera

Can Piera és un edifici al nucli urbà de la població de Portbou (Alt Empordà), al bell mig del terme, formant cantonada entre la Rambla Catalunya i el carrer de l'Alcalde Miquel Cabré. i catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Segons el fons documental del COAC, encara que no té notícies històriques directes, es tracta d'una construcció del 1888.
Edifici cantoner envoltat de jardí de planta rectangular, amb la coberta de teula de quatre vessants i distribuït en planta baixa i pis. La façana principal, orientada a llevant, presenta unes escales de dos trams per accedir a la porta d'accés. Totes les obertures són rectangulars, amb els emmarcaments d'obra i la llinda decorada amb motius vegetals. Les del pis presenten baranes d'obra decorades per delimitar-les. Una motllura decorativa marca la divisòria entre les dues plantes. El parament està coronat per un plafó decorat central i una cornisa sostinguda per mènsules, amb palmetes als extrems. La façana de tramuntana presenta un cos adossat que s'alinea amb la línia de façanes de la rambla. És de planta quadrada, cobert per una terrassa amb balustrada al pis i format, en origen, per un porxo que presenta els buits tapiats. Aquests buits estan decorats amb columnetes amb capitells vegetals i grans pedestals al basament, i estan delimitats per baranes de ferro treballat. L'interior està distribuït en tres crugies perpendiculars a la façana d'accés, dividides en tres parts cadascuna, i amb l'escala d'accés al pis situada al mig de la crugia central. La construcció presenta els paraments exteriors revestits per un placat horitzontal emblanquinat.

## Referències

* 1 2 3 4 «Can Piera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Insígnia de l'Assalt d'Infanteria

La Insígnia de l'Assalt d'Infanteria (alemany: Infanterie Sturmabzeichen) era una insígnia de guerra alemanya, creada el 20 de desembre de 1939 pel Generaloberst Walther von Brauchitsch com a comandant de l'OKH per atorgar als soldats del Heer i de les Waffen-SS durant la Segona Guerra Mundial.
Per a la seva concessió calia:
* Ser membre d'un regiment d'infanteria, granaders, fusellers o fusellers de muntanya
* Haver participat en accions d'assalt d'infanteria, contraatacs d'infanteria, reconeixements armats que finalitzessin en combat, participessin en combat mà a mà a una posició d'assalt o la destrucció amb armes manuals d'un tanc enemic
* Les accions s'havien d'haver realitzat en 3 dies diferents.
Va ser instituïda amb la intenció de reconèixer les accions de les tropes d'infanteria a primera línia de foc. Les recomanacions per a la seva concessió eren realitzades pels comandants de companyia i, simbòlicament, les primeres concessions van ser fetes a un soldat ras i a un oficial, l'oberleutnant Wilhelm Körbel per von Brauchitsch personalment el 28 de maig de 1940.
L'1 de juny de 1940 s'instituí una versió en bronze, per ser atorgada a la infanteria motoritzada i mecanitzada.
Donades les seves característiques, amb el transcurs de la guerra fou altament atorgada.
El 1957 s'autoritzà una versió "desnazificada" de la condecoració. Passà a denominar-se "Ordens-Gesetz" i, simplement, s'eliminà l'àliga amb l'esvàstica.
Es lluïa a la butxaca esquerra de l'uniforme.

## Disseny

Una corona vertical ovalada de fulles de roure, sobre la qual hi ha diagonalment un Mauser Kar98k amb la baioneta fixada (l'arma clàssica de la infanteria alemanya). A la part superior hi ha l'emblema nacional, l'àliga amb les ales recollides amb l'esvàstica a les urpes, en l'estil de la Wehrmacht. Té 6,3 cm d'alt per 4,9 cm d'ample.
Té un acabat en plata (o bronze)
# Interpretació (lògica)

En lògica, una interpretació és una assignació de significats a les fórmules ben formades d'un llenguatge formal. Com els llenguatges formals poden definir en termes purament sintàctics, les seves fórmules ben formades poden no ser més que «dibuixets» sense cap significat. Una interpretació atorga significat a aquestes fórmules. L'estudi general de les interpretacions dels llenguatges formals es diu semàntica formal.
Una interpretació moltes vegades (però no sempre) permet determinar el valor de veritat de les fórmules ben formades d'un llenguatge. Si una interpretació assigna el valor de veritatveritablea una fórmula o diverses fórmules, llavors es diu que la interpretació és un model d'aquesta fórmula o d'aquestes fórmules.

## Vegeu també

* Semàntica formal
* Teoria de models

## Referències

* 1 2 «formal semàntics». A: Robert Audi. The Cambridge Dictionary of Philosophy (en anglès). 2a ed.. Cambridge University Press, 1999.
* 1 2 Hodges, Wilfrid. «Model theory: Basic notions of model theory». A: Edward N. Zalta. Stanford Encyclopedia of Philosophy (en anglès).
# James Newman

James Richard Newman (1985, Settle) és un cantautor que viu a Londres. És el germà del cantant John Newman. Als Brit Awards del 2014 va guanyar el premi per la Cançó Britànic de l'Any com a coautor de Waiting All Night. Hauria representat el Regne Unit amb la cançó My Last Breath al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2020, que s'hauria celebrat a la ciutat neerlandesa de Rotterdam en cas de no haver sigut cancel·lat per la pandèmia per coronavirus de 2019-2020. Per això, la televisió pública britànica li va donar l'oportunitat de fer-ho l'any següent, aquesta vegada amb el tema Embers, que va quedar darrera classificada sense aconseguir cap punt.

## Vida personal

James Newman va néixer a Settle, als Yorkshire Dales. Quan Newman tenia onze anys, el seu pare va abandonar la família i va deixar la seva mare Jackie perquè s'ocupés de James i el seu germà petit John sols, treballant com a recepcionista. Més tard, John es va convertir en un cantant, compositor, músic i productor discogràfic molt conegut.

## Referències

* ↑ «International hit-makers coming to work with Kiwi artists».
* ↑ «LA trip for surprise Brit Award winner James Newman».
* ↑ «Singer-songwriter James Newman to Rotterdam for the UK» (en anglès). Eurovision.tv, 27-02-2020. [Consulta: 28 febrer 2020].
* ↑ «James Newman turns up the heat with 'Embers'» (en anglès). Eurovision.tv, 11-03-2021. [Consulta: 2 abril 2021].
* ↑ «Italy wins Eurovision Song Contest, UK comes last» (en anglès britànic), 21-05-2021.
# Can Cardona (Breda)

Can Cardona és una casa amb elements historicistes i modernistes de Breda (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat, situat al nucli urbà de Breda, a la carretera d'Arbúcies.
L'edifici presenta una estructura de dos cossos simètrics, de planta baixa i una sala a manera de torreta al pis, i estan coberts (cada un dels cossos independentment) amb una teulada a doble vessant desaiguat als laterals, que només és visible a la distància, ja que tot l'edifici està coronat amb uns merlets esgraonats (l'aigua surt a través d'unes dissimulades canals).
A la façana principal de cada un dels cossos, un porxo (precedit per unes escales) amb dos arcs de ferradura fistonats còncaus a la part frontal, i un a cada lateral, decorats amb rajola vidriada policromada, sostinguts per columnes, precedeix la porta d'entrada, també en arc de ferradura fistonat còncau, amb un trencaaigües, i elements decoratius de rajola vidriada policromada. Flanquegen la porta dues finestres (que segurament havien estat balcons, com es pot endevinar per la barana de rajola vidriada i teula), en arc de ferradura fistonat còncau, amb trencaaigües, decorades amb rajola vidriada policromada. A la zona de l'arc, hi ha una gelosia de fusta decorada amb cercles i flors.
Just sobre la porta d'entrada, una torre amb quatre obertures en arc de ferradura, separades per cinc columnes amb els capitells i les bases de pedra, i els fusts de ceràmica. Merlets esgraonats, i dues estructures a manera de pinacles també amb merlets esgraonats, flanquegen les finestres. Davant aquesta torre, una terrassa petita que és el teulat del porxo vorejada per merlets esgraonats. D'aquesta en surt un petit teulat, que també trobem sota els merlets esgraonats que coronen l'edifici (i que actua de trencaaigües per les finestres laterals) i sota els merlets esgraonats de la torre (protegint així les obertures de la torre).
Als laterals, tres obertures en arc de ferradura, la mida de les quals augmenta a mesura que ens acostem a la part posterior de cada un dels dos cossos. A la part superior, respiralls de ceràmica.
A la part posterior, una tribuna semicircular, coronada per un taulat amb trencadís de ceràmica.
La façana està pintada de color salmó, i decorada a la façana amb un fris pintat, que imita una porxada. També hi ha ocells pintats. (Cal dir, però, que les façanes de l'edifici dret presenta humitats, a diferència de les l'edifici esquerre que ha estat recentment pintat).
Un jardí envolta els dos edificis, que es troben separats l'un de l'altre per un petit mur, i protegits de l'exterior per una reixa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Can Cardona». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2017].
# President de l'Uzbekistan

El President de l'Uzbekistan és el cap d'estat de la República de l'Uzbekistan. Amb la dissolució de la Unió Soviètica, el país va declarar la independència amb no gaire entusiasme. El mateix president de l'extinta República Socialista Soviètica de l'Uzbekistan, Islom Karimov, esdevingué President de la nova República. El Partit Comunista es reconvertí en Partit Democràtic Popular i, des de llavors, algunes convocatòries d'eleccions sense avals internacionals i inacabables esmenes a la Constitució han concentrat el poder, retallat les llibertats i mantingut un règim cada vegada més dictatorial.

## Llista de Presidents

| Núm. | Imatge | Nom | Inici | Fi | Partit |
| 1. | Islom Abdug‘aniyevich Karimov | Islom Abdug‘aniyevich Karimov | 1 de setembre de 1991 | 2 de setembre de 2016 | Partit Democràtic Popular de l'Uzbekistan |
| - | | Nigmatilla Yuldashev (interinament) | 2 de setembre de 2016 | 8 de setembre de 2016 | Partit Democràtic del Renaixement Nacional de l'Uzbekistan |
| 2. | Shavkat Miromonovich Mirziyoyev | Shavkat Miromonovich Mirziyoyev | 8 de setembre de 2016 | en actiu | Partit Demòcrata Liberal de l'Uzbekistan |

## Enllaços externs

* (rus) (anglès) Lloc web d'informació del Govern de la República Arxivat 2011-01-23 a Wayback Machine.
# Propergol sòlid

Un propergol sòlid és una barreja homogènia d'oxidants i reductors els components del qual es presenten en forma sòlida.
Igual que els altres propergols, el propergol sòlid és una font d'energia termoquímica que s'utilitza en determinats vehicles com a mitjà de propulsió, i que no necessita l'aire atmosfèric per funcionar. Alguns coets utilitzen el motor de combustible sòlid per desplaçar-se. A diferència dels altres propergols, un cop s'ha iniciat la reacció termoquímica de la combustió en el propergol sòlid, aquesta ja no es pot aturar fins que hagi finalitzat completament.
Els propergols sòlids es classifiquen en:
* propergols sòlids homogenis: són aquells que estan constituïts essencialment per un únic compost químic com ara la nitrocel·lulosa i els nitrats orgànics.
* propergols sòlids compostos: són aquells que estan constituïts per dos components íntimament lligats. Aquests components són:
** Un comburent que actua com a oxidant, com el perclorat d'amoni o el nitrat de potassi.
** Un combustible que actua com a reductor, com pot ser un cautxú sintètic, un sucre, o un metall reductor.
El propergol sòlid es combina juntament amb altres productes afegits com estabilitzadors, catalitzadors, opacadors, retardadors i inhibidors i es presenta com un bloc sòlid i rígid, generalment en forma cilíndrica o tubular al que es denomina gra.

## Referències

* ↑ Futura, Christophe Olry. «La propulsion solide» (en francès). [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Solid Rocket Propulsion» (en anglès). Purdue University, 1998. [Consulta: 26 desembre 2021].
* ↑ «Solid Rocket Boosters» (en anglès). NASA. Arxivat de l'original el 2020-11-16. [Consulta: 26 desembre 2021].

## Vegeu també

* Coet de combustible sòlid