OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Petrakóvskoie

Petrakóvskoie (en rus: Петраковское) és un poble de la república del Daguestan, a Rússia. Segons el cens del 2010 tenia 2.963 habitants.

## Referències

* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Село Ортатюбе на карте
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. Таблица № 11. Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских и сельских населённых пунктов Республики Дагестан». Arxivat de l'original el 2013-12-24.
* ↑ Село Кандаураул на карте
# Jónína Leósdóttir

Jónína Leósdóttir (Reykjavík, 16 de maig de 1954) és periodista i dramaturga.

## Biografia

És llicenciada en anglès i literatura per la Universitat d'Islàndia, i ha treballat en la Universitat d'Essex. És autora d'una dotzena d'obres de teatre, onze novel·les, dues biografies i una col·lecció d'articles que escrigué per a una revista femenina. La seua obra s'han traduït a diferents idiomes. Publica Sundur og saman (D'anada i tornada) el 1993, i tracta sobre una xiqueta de pares divorciats. També ha escrit un llibre sobre la seua relació amb l'exprimera ministra.

### Vida personal

Leósdóttir està casada amb l'exprimera ministra islandesa, Jóhanna Sigurðardóttir, que fou la primera cap de govern obertament lesbiana de la història moderna. Fou una de les primeres parelles del mateix sexe d'Islàndia a casar-se (el 2010, poc després que la llei entràs en vigor, i mentre Jóhanna estava en el càrrec). I, fins a 2015, Jónína fou l'única persona que havia estat cònjuge del mateix sexe d'un cap de govern en funcions (el belga Elio Di Rupo mai ha estat casat, mentre que el luxemburguès Xavier Bettel no pogué casar-se fins a l'1 de gener de 2015). La parella es conegué al 1983.

## Referències

* ↑ «CV: Prime Minister of Iceland Jóhanna Sigurðardóttir». [Consulta: 28 agost 2011].
* ↑ Tribune, Mystery; Coleman, Reed Farrel; Corridan, Shawn; Fiore, Dan; Hart, Rob; Keaton, David James; Fox-Lerner, Aaron; Sweeney, Teresa (July 2017). «Mystery Tribune / Issue Nº2: Summer 2017». Mystery Tribune (2). Consulta: 2018-12-27.
* ↑ «Books». Jónína Leósdótti. [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ «Jónína Leósdóttir». [Consulta: 31 desembre 2016].
* ↑ «Jónína Leósdóttir». [Consulta: 31 desembre 2016].
* ↑ Moody, Jonas «Iceland Picks the World's First Openly Gay PM». Time, 30-01-2009 [Consulta: 31 gener 2009]. Arxivat 2010-05-19 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-05-19. [Consulta: 22 octubre 2022].
* ↑ Sanghani, Radhika «Iceland's Jónína Leósdóttir: I was the world's first lesbian First Lady». The Telegraph, 10-04-2014 [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ Voces, Carmen «La esposa de la presidenta» (en castellà). El País, 13-04-2014 [Consulta: 27 desembre 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web personal de Jónína Leósdóttir.
# Vanpeltita

La vanpeltita és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La vanpeltita és un sulfit de fórmula química (Mo₂O₅)(S⁴⁺O₃)·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de novembre de l'any 2023, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades al Museu Mineral de la Universitat d'Arizona Alfie Norville, a Tucson (Arizona), amb el número de catàleg: 22733, i al projecte RRUFF, amb el número de mostra: R230006.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Freedom No. 2, situada al districte miner de Marysvale, dins el comtat de Piute (Utah, Estats Units), sent aquesta mina estatunidenca l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Vanpeltite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 76». European Journal of Mineralogy, 35, 6, 04-12-2023, pàg. 1073–1078. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-35-1073-2023 [Consulta: 29 desembre 2023].
# Can Geli

«Can Geli» té aquests significats:
* Can Geli (Cornellà del Terri), masia rural a Cornellà del Terri (el Pla de l'Estany)
* Can Geli (la Jonquera), casa al centre del poble de la Jonquera (l'Alt Empordà)
* Can Geli (Pau), mas al centre del nucli de Pau (l'Alt Empordà)
* Can Geli (Ventalló), masia al petit nucli de Montiró (Ventalló, l'Alt Empordà)
* Can Geli (Vilamacolum), casal al nucli de Vilamacolum (l'Alt Empordà)
# Miquel Ruiz Avilés

Miquel Ruiz Avilés (Purullena, 13 de març de 1954 - Girona, 4 de febrer de 2023) fou un fotògraf de premsa.
Quan tenia un any, la seva família es va establir a Riumors i, poc després, als tres anys, a Fortià, on va estudiar i viure fins fa pocs anys abans de traslladar-se a Girona.
Va començar la carrera fotoperiodística a la delagació d'El Punt a Figueres, tot i que des de 1979 era corresponsal a Fortià per a la mateixa publicació. Ha col·laborat com a corresponsal gràfic a El Periódico de Catalunya i a l'Avui, a les revistes Lecturas, Interviú, Cambio 16, Bunte, Actual i Cover, al diari El País, a l'agència EFE, a L'Empordà Federal, a El Observador, a El Mundo i a La Vanguardia, Punt Diari.
El 1993 es convertí en cofundador de l'associació Fotògrafs per la Pau i en fou el seu president fins a l'any 2012. En destaquen els seus reportatges fotogràfics durant la guerra dels Balcans del 1992 al 1995.
Va ser guardonat pel Col·legi de Periodistes amb el premi La Mosca Especial. L'any 2019 va rebre el Segell de Fortià atorgat pel municipi de Fortià en homenatge a la seva trajectòria professional i al seu paper en la difusió de Fortià i en la vida social de la població. Poc abans de la seva mort el Col·legi de Periodistes de Catalunya el va distingir com a col·legiat d'honor.

## Referències

* ↑ El Gerió digital. «Mor el fotoperiodista Miquel Ruiz als 69 anys». [Consulta: 5 febrer 2023].
* 1 2 «El pas dels anys. De Granada a Fortià». La Sibil·la. La revista de Fortià, 2001.
* ↑ Diari Girona. «Mor el fotoperiodista Miquel Ruiz». [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ «Fem petar la xerrada amb Miquel Ruiz, guardonat pel seu compromís social». La Sibil·la. La revista de Fortià, 2006.
* ↑ «Miquel Ruiz és des d'ara Fortianenc Il·lustre». El Punt Avui, 17-01-2019. [Consulta: 13 maig 2020].

## Enllaços externs

* Miquel Ruiz Fonds
* Inauguren 'Miquel Ruiz Avilés: una altra manera de captar el món'
* Miquel Ruiz Avilés. La fotografia com a arma solidària
# Futbol'ny Klub Minsk

El Futbol'ny Klub Minsk, en belarús ФК Мінск, és un club de futbol belarús de la ciutat de Minsk.

## Història

El club nasqué l'any 2006 a partir del club FK Smena Minsk, del qual en comprà la llicència. L'any 2013 es proclamà campió de copa. A més, l'equip femení guanyà la lliga el 2013.

## Palmarès

* Copa belarussa de futbol:
** 2012-13
* Lliga belarussa femenina de futbol:
** 2013

## FC Minsk a Europa

| Temporada | Competició | Ronda | Club | Anada | Tornada | Total |
| 2011-12 | UEFA Europa League | 1Q | AZAL Baku | 1-1 | 2-1 | 3-2 |
| 2011-12 | UEFA Europa League | 2Q | Gaziantepspor | 1-1 | 1-4 | 2-5 |
| 2013-14 | UEFA Europa League | 2Q | Valletta | 1-1 | 2-0 | 3-1 |
| 2013-14 | UEFA Europa League | 3Q | St. Johnstone | 0-1 | 1-0 (pr.) | 1-1 (3-2 p.) |
| 2013-14 | UEFA Europa League | PO | Standard | 0-2 | 1-3 | 1-5 |

### Notes

* Els partits a casa en negreta.
* 1Q: Primera ronda classificatòria
* 2Q: Segona ronda classificatòria
* 3Q: Tercera ronda classificatòria
* PO: Ronda eliminatòria (play-off)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del club
* Club a UEFA.com
* Web de seguidors Arxivat 2012-04-09 a Wayback Machine.
# Turakina

«Turakina» té aquests significats:
* Turakina o Toragana, princesa (khatun) i regent de l'Imperi Mongol
* Riu Turakina, riu de Nova Zelanda
* Turakina (Nova Zelanda), antic assentament maori
# Deniz Kılıçlı

Deniz Kılıçlı (Samsun, 23 d'octubre de 1990) és un jugador de bàsquet turc. Va iniciar el basquetbol a Anadolu Efes de Kadıköy, Istanbul i va ser el primer esportista turc que va arribar a jugar en la final del Campionat de bàsquet de l'NCAA dels Estats Units, en la final del 2010 entre Butler Bulldogs i Duke Blue Devils. Va ser integrant de la selecció turca que va guanyar la medalla d'or als Jocs del Mediterrani de 2013 a Mersin.

## Referències

* ↑ http://www.ajansspor.com/basketbol/tbl/h/20130712/ncaaden_efese.html
* ↑ http://www.ntv.com.tr/spor/ncaade-finalin-adi-kondu,nmBPav2zSEC7cXo5IdE3hg Arxivat 2015-07-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* El home que estima el bàsquet Arxivat 2010-02-04 a Wayback Machine. (Pàgina web personal)
# Petrali

* Aquest article tracta sobre el dolç nadalenc calabrès. Si cerqueu el músic italià, vegeu «Vincenzo Petrali».
Els petrali, chinuliji o chjinuli, entre d'altres, són darreries nadalenques típiques de la ciutat italiana de Reggio de Calàbria.
Són confits de pasta frolla en forma de mitjalluna, amb un farcit a l'interior obtingut a còpia de macerar molts dies en vino cotto i cafè ensucrat una massa de figues seques, nous, ametlles, panses sultanes i pell de taronja i de mandarina.
A l'exterior, solament es guarneix amb una pinzellada de rovell d'ou batut i diavoletti colorati (en català, 'diablets colorits': són en realitat pals petits de sucre colorit). Alternativament, poden decorar-se amb glaçatge de sucre, amb xocolata fosa o amb xocolata blanca.
Aquests dolços acostumen a preparar-se i consumir-se durant la festivitat nadalenca, és a dir, a les acaballes de l'any.
Els chinuliji són semblants, però farcits d'una massa feta a base de cigrons i fruita seca que es prepara tradicionalment al municipi de Pizzo Calabro en el període de Nadal. Se'n diuen jaùni o fiauni a Vibo Valentia; chinulille, chinuliddre, crustuli o erròniament turdiddri a Catanzaro; i se'n poden trobar també sota el nom de chinuliddhre o pitteddhe a Salento i de pastzzott a Basilicata.

## Referències

* ↑ «Cosa mangiare: Petrali» (en italià). Città di Reggio Calabria - Portale ufficiale del Turismo. Arxivat de l'original el 22 de febrer 2014. [Consulta: 26 agost 2014].
* ↑ «A Natale a Reggio Calabria si sfornano “i Petrali”» (en italià). cn24tv.it, 26-12-2011. [Consulta: 26 agost 2014].
# Vanod

Vanod o Wanod fou un estat tributari protegit, a l'agència de Kathiawar, prant de Jhalawar, presidència de Bombai. Estava format per vuit pobles amb un únic propietari tributari. La superfície era de 150 km² i la població el 1881 de 6.766 habitants. Els ingressos s'estimaven en 1.210 lliures i el tribut es pagava al govern britànic i pujava a 195,6 lliures.

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Calpurni Pisó (pretor 135 aC)

Calpurni Pisó (en llatí Calpurnius Piso) va ser un magistrat romà.
Era pretor l'any 135 aC. El senat el va enviar a Sicília per lluitar contra els esclaus revoltats a l'illa durant la Primera Guerra Servil, però va patir una derrota vergonyosa.

## Referències

* ↑ Smiyh, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 374.
# Miquel Romans

Miquel Romans (Barcelona, 1981) és un productor i director de cinema català. El seu primer llargmetratge de ficció va ser Un cel de plom, sobre la vida de la lluitadora antifeixista Neus Català (1915-2019), a partir de l'adaptació del llibre homònim de Carme Martí. L'actriu Nausicaa Bonnín hi interpreta el paper de Neus Català.

## Referències

* ↑ Forn, Marta. «Entrevista a Miquel Romans (Principal 2a Films)». PAC, 11-05-2023. [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ Millaret, Joan. «El missatge de la pel·lícula és que quan un grup de dones s'uneixen poden ser més fortes que qualsevol nazi» (en catalan). AnoiaDiari, 4 maig023. [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ «Enterevista a Nausicaa Bonnín i Miquel Romans» (en castellà). RTVE, 05-05-2023. [Consulta: 21 desembre 2023].
# Niviventer lepturus

Niviventer lepturus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica de Java (Indonèsia), on viu a altituds superiors a 1.000 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos montans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, lepturus, significa 'cuaprim' en llatí.

## Referències

* ↑ Aplin, K. Niviventer lepturus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 19 març 2018.
* ↑ Entrada «Niviventer» d'Animalia (en anglès).
# Deniz

Deniz significa mar en turc i s'utilitza com a nom de dona i home. Persones notables amb el nom Deniz inclouen:
* Deniz Baykal, polític, exviceprimer ministre de Turquia
* Deniz Gamze Ergüven, directora de cinema
* Deniz Kılıçlı, jugador de bàsquetbol
* Nazlı Deniz Kuruoğlu, Miss Europa (1982)
* Deniz Orhun, cuinera i pastissera
* Deniz Sağdıç, pintora
# Petra de Macedònia

Petra (Πέτρα) és una localitat grega situada a la perifèria de la regió de Macedònia Central. La seva situació correspon al fus horari +2 hores sobre el GMT. Posseeix 6.246 habitants segons el cens del 2001.
Amb la reforma administrativa coneguda amb el nom de Kallikratis que va entrar en vigor el gener de 2011, Petra va perdre la municipalitat i actualment és una localitat inclosa dins el municipi de Katerini.
Es troba als peus del la zona muntanyenca delimitada entre l'Olimp al sud i els Pieria al nord. Antigament Petra tenia una grand importància militar per ser un punt de control de la zona de pas que comunicava Tessàlia amb la Macedònia central.

## Referències

* ↑ (Consultat el 2 de maig de 2011)
* ↑ Kallikratis(Consultat el 2 de maig de 2011)

## Enllaços externs

* Petra municipality

## Bibliografia

* William Martin Leake: Travels in northern Greece, pàg 337 ISBN 1-4021-6770-9
# Combeïta

La combeïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la zirsinalita-lovozerita. Rep el nom en honor d'Arthur Delmar Combe (24 de desembre de 1893 - 23 de maig de 1949), geòleg del Geological Survey of Uganda, qui va contribuir molt a la geologia del camp volcànic de Virunga.

## Característiques

La combeïta és un silicat de fórmula química Na$_{4.5}$Ca$_{3.5}$Si₆O$_{17.5}$(OH)$_{0.5}$. Cristal·litza en el sistema trigonal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la combeïta pertany a «09.CJ - Ciclosilicats amb enllaços senzills de 6 [Si₆O$_{18}$]$^{12-}$ (sechser-Einfachringe), sense anions complexos aïllats» juntament amb els següents minerals: bazzita, beril, indialita, stoppaniïta, cordierita, sekaninaïta, imandrita, kazakovita, koashvita, lovozerita, tisinalita, zirsinalita, litvinskita, kapustinita, baratovita, katayamalita, aleksandrovita, dioptasa, kostylevita, petarasita, gerenita-(Y), odintsovita, mathewrogersita i pezzottaïta.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Shaheru, situat al volcà Nyiragongo, a Kivu Nord (República Democràtica del Congo). També ha estat descrita al massís de Kugda (Krai de Krasnoiarsk, Rússia) i a Ol Doinyo Lengai (Arusha, Tanzània). Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Combeite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 gener 2020].
# Túnel d'Horta

Túnel d'Horta :
El túnel d'Horta és un antic projecte de perforació de la serra de Collserola per construir una sortida per carretera fins al Vallès. Aquest projecte mai no fou executat i actualment s'ha recuperat el projecte però com a túnel ferroviari per connectar Barcelona i Cerdanyola del Vallès perllongant la línia Llobregat-Anoia fins a connectar la línia Barcelona-Vallès o bé una línia independent línia Poblenou-UAB amb connexió amb la del Vallès a la Universitat Autònoma de Barcelona.
El túnel d'Horta és un antic projecte viari previst pel Pla General Metropolità (PGM) de l'any 1976 que havia d'unir el barri d'Horta (Barcelona) amb Cerdanyola del Vallès a través d'una autovia de dos carrils per sentit travessant la Serra de Collserola. S'havia previst que del 10% del traçat el 45% seria soterrat i que podria suportar una mitjana de 20.000 vehicles.

## Referències

* ↑ El Periódico, Via lliure de la conselleria al túnel d'Horta i el de Diagonal.
* ↑ «Autovia Horta-Cerdanyola. Túnel d'Horta». A: Institut d'Estudis Catalans. Anuari territorial de Catalunya 2007.
# Campionat de Catalunya de Clubs de curses de muntanya de 2011

La quarta edició del Campionat de Catalunya de Clubs de curses de muntanya es disputà el 17 de juliol de 2011 a la 6a Clàssica Olla de Núria, una prova de 21,5 km i 3.880 m de desnivell acumulat.
La cursa es va dur a terme a la Vall de Núria, amb sortida i arribada al Santuari de Núria de Queralbs (Ripollès), fent una volta al circuit de l'Olla de Núria: Puigmal, Pic de Finestrelles, Pic d'Eina, Pic de Noufonts, Pic de Noucreus, Pic de la Fossa del Gegant i Pic de l'Àliga. La prova fou organitzada per la Unió Excursionista de Vic i supervisada per la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC). Paral·lelament, la cursa puntuava com la quarta cursa de la 2a Copa Internacional de curses de muntanya (Mountain Running International Cup, MNRIC).

## Resultats

| Associació Esportiva Diedre | AE Mountain Runners del Berguedà | Unió Excursionista de Vic |

### Resultats individuals

| Corredor | Club | Temps |
| Ionut Zinza | CSU Craiova | 2:15:14 |
| Luis Alberto Hernando | Selecció aragonesa | 2:16:59 |
| Miguel Caballero | Selecció aragonesa | 2:17:14 |
| Corredora | Club | Temps |
| Mireia Miró | Salomon Santiveri | 2:36:00 |
| Ester Hernández | CE Súria | 2:56:09 |
| Laura Orgué | Salomon Santiveri | 2:57:12 |

## Referències

* ↑ «Recorregut, horari, categories i premis». UEVic.org. Arxivat de l'original el 2011-08-04. [Consulta: 22 juliol 2011].
# Turzovka

Turzovka és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Žilina.

## Ciutats agermanades

* Frýdlant nad Ostravicí, República Txeca
* Kęty, Polònia
# Scinax kennedyi

Scinax kennedyi és una espècie de granota que es troba a Colòmbia i Veneçuela.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax kennedyi. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Picot garser de Darjeeling

El picot garser de Darjeeling (Dendrocopos darjellensis) és una espècie d'ocell de la família dels pícids (Picidae) que habita la selva humida de les muntanyes del nord-est i est de l'Índia, sud-est del Tibet, sud-oest de la Xina, oest i nord-est de Myanmar i nord del Vietnam.
# Katsuyuki Motohiro

Katsuyuki Motohiro (本広克行) (Marugame, prefectura de Kagawa, 13 de juliol de 1965) és un director i productor de cinema japonès.

## Filmografia
### Cinema

* 1996 : Seventh of July, Sunny Day (7月7日、晴れ, Shichi-gatsu nano ka, hare)
* 1998 : Odoru daisosasen: The Movie (踊る大捜査線 THE MOVIE)
* 2000 : Space Travelers (スペーストラベラーズ, Supeisu toraberāzu)
* 2001 : Satorare (サトラレ)
* 2003 : Odoru daisosasen: The Movie 2 - Reinbō burijji o fūsa seyo！ (踊る大捜査線 THE MOVIE 2 レインボーブリッジを封鎖せよ！)
* 2005 : Kōshōnin Mashimo Masayoshi (交渉人 真下正義)
* 2006 : Udon (うどん)
* 2015 : Maku ga agaru (幕が上がる)
* 2017 : Ajin : Semi-humain (亜人, Ajin)

### Televisió

* 1997 : Odoru daisosasen: Nenmatsu tokubetsu keikai Special

## Referències

* ↑ «本広克行 もとひろ・かつゆき» (en japanese). allcinema.net. Stingray. [Consulta: 8 gener 2015].
# Vagos

Vagos és un municipi portuguès, situat al districte d'Aveiro, a la regió del Centre i a la subregió de Baixo Vouga. L'any 2004 tenia 12.940 habitants. Limita a nord amb Ílhavo, a nord-est amb Aveiro, a l'est amb Oliveira do Bairro, la sud-est amb Cantanhede, a sud-oest amb Mira i a l'oest amb l'oceà Atlàntic.

## Població

Població del concelho de Vagos (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 4047 | 6961 | 11954 | 15860 | 20250 | 18548 | 19068 | 22017 | 23205 |

## Freguesies

* Calvão
* Covão do Lobo
* Fonte de Angeão
* Gafanha da Boa Hora
* Ouca
* Ponte de Vagos
* Santa Catarina
* Santo André de Vagos
* Santo António de Vagos
* Sôsa
* Vagos
# Yenişehir

Yenişehir és una ciutat de Turquia i districte de la província de Bursa, en una plana regada pel Gök Su, afluent del Sangari, amb 31.203 habitants habitants al cens del 2011. És cap del districte del mateix nom (52.079 habitants).
Fou la primera població de certa importància que va establir Osman I que la va convertir, junt amb Sögüd, amb un els seus quarters generals. Com el seu nom assenyala (Yeni = Nova, Shehir = Vila) fou de nova construcció sobre una fortalesa grega el nom de la qual no s'esmenta. Des d'allí es va estendre fins a la mar de Màrmara i tallant les comunicacions entre Brusa i Constantinoble. Brusa fou ocupada per Orkhan I (abril de 1326).
Sota l'Imperi Otomà fou part de la província de Khudawendigar. L'exèrcit de Tamerlà va derrotar els otomans a Ankara (juliol de 1402) i va assolar Brusa, Iznik i Yeni Shehir. Posteriorment fou teatre de dues grans batalles:
* El 20 de juny de 1481 entre el príncep Gem, que intentava succeir al seu pare Mehmet II, i el seu germà Baiazet II. El general d'aquest darrer Gedik Ahmed Pasha va derrotar a Gem que va fugir amb els mamelucs del Caire.
* El 15 d'abril de 1513 Selim I va derrotar el seu germà Ahmet, el seu germà gran i rival, el va capturar i el va executar.
Posteriorment el paper històric de la ciutat fou reduït. Hi va residir el xaikh al-Islam Abd Allah Effendi (1718-1730). Era un kada del sandjak de Biledjik a la província de Khudawendigar i des de 1885 al sandjak d'Ertoghrul (creat aquest any al lloc del de Biledjik). A final del segle xix tenia uns 2.500 habitants. Després fou un districte (ilçe) de la província de Brusa o Bursa.

## Referències

* Enciclopèdia de l'Islam, XI, 360 i 361

## Vegeu també

* Köprühisar
# Tapacul emplomallat de Stresemann

El tapacul emplomallat de Stresemann (Merulaxis stresemanni) és una espècie d'ocell de la família dels rinocríptids (Rhinocryptidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes costaneres de l'est de Brasil.

## Referències

* ↑ «Tapacul emplomallat de Stresemann». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2021(català)
# Scinax karenanneae

Scinax karenanneae és una espècie de granota endèmica de Colòmbia.
Està amenaçada d'extinció per la pèrdua del seu hàbitat natural.

## Referències

* Fordham et al (2006). Scinax karenanneae. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 3 gener 2008 (en anglès). (anglès)
# Philippe Claudel

Philippe Claudel (Nancy, 2 de febrer de 1962) és un escriptor, guionista i professor d'antropologia cultural i literatura francès. També és director de cinema.

## Obra
### Assaig

* Sobre algunos enamorados de los libros. Barcelona: Minúscula, 2018

### Novel·les

* Les Ànimes grises. Barcelona: La Magrana, 2005
* La Néta del senyor Linh. Barcelona: La Magrana, 2006
* L'Informe de Brodeck. Barcelona: La Magrana, 2008
* Perfums. Barcelona: RBA, 2013
* La Investigació. Barcelona: RBA, La Magrana, 2014
* Bajo el árbol de la toraya. Barcelona: Salamandra, 2017
* L'Arxipèlag del gos. Barcelona: Angle, 2019

## Pel·lícules

* Fa molt de temps que t'estimo, 2008
* Abans del fred hivern, 2013

## Premis

* 2003. Premi Goncourt de novel·la, per Les petites mecaniques
* 2003. Premi Renaudot, per Les ànimes grises
* 2006. Premi Martin Beck, per Les ànimes grises
* 2007. Premi Goncourt de novel·la, per L'Informe de Brodeck
* 2009. Premi BAFTA a la Millor pel·lícula en llengua no anglesa, per Fa molt de temps que t'estimo
* 2009. Premi César a la Millor primera pel·lícula, per Fa molt de temps que t'estimo

## Referències

* ↑ «Ensumant la vida». El Punt Avui, 30-11-2013. [Consulta: 20 març 2021].
* ↑ «Catàleg de la XBM». Xarxa de Biblioteques de la Diputació de Barcelona. [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ «Philippe Claudel» (en castellà). Penguin Books. [Consulta: 22 març 2021].