OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Primera circumscripció d'Osaka

La circumscripció 1a d'Osaka (大阪府第1区, Ōsaka-fu Dai 1 ku) és una circumscripció electoral japonesa, una de les 19 pertanyents a la prefectura d'Osaka. La circumscripció es creà l'any 1994 i va funcionar per primera vegada a les eleccions generals japoneses de 1996. La circumscripció comprèn part de la ciutat i municipi d'Osaka i, en concret, els seus districtes de Chūō, Nishi, Minato, Tennōji, Naniwa i Higashinari. Des de 1994 fins al 2017, la circumscripció havia comprés el districte d'Ikuno en lloc del de Higashinari.

## Composició

| Representant | Partit | Termini |
| Kōki Chūma | PLD | 1996-2009 |
| Atsushi Kumada | PD | 2009-2012 |
| Hidetaka Inoue | PRJ | 2012-2017 |
| Hiroyuki Ōnishi | PLD | 2017- |

## Referències

* ↑ «衆議院トップページ >立法情報 >制定法律情報 >第193回国会　制定法律の一覧 >衆議院議員選挙区画定審議会設置法及び公職選挙法の一部を改正する法律の一部を改正する法律 法律第五十八号（平二九・六・一六）». 衆議院, 平成29年6月16日. [Consulta: 2021年10月2日].住居表示などにより変更あり。
* ↑ «大阪府». 総務省. [Consulta: 2 octubre 2021].
* ↑ «衆議院トップページ >立法情報 >制定法律情報 >第131回国会　制定法律の一覧 >法律第百四号（平六・一一・二五）». 衆議院, 平成6年11月25日. [Consulta: 2021年10月2日].地名は1994年（平成6年）当時のものである。
# Llop de Psàmate

Segons la mitologia grega, Psàmate, filla de Nereu, va enviar un Llop (grec antic: λύκος) ferotge a delmar els ramats de Peleu, perquè aquest havia mort el seu fill Focos.
Èac, fill de Zeus i de la nimfa Egina, va tenir amb Endeis, dos fills, Peleu i Telamó, i un altre fill, Focos, aquest amb Psàmate, filla de Nereu. A Focos, Èac se l'estimava molt, perquè era un home decent. Però Peleu i Telamó, per gelosia i potser induïts per la seva mare Egina, el van matar d'amagat, fingint un accident. Èac els va desterrar i van abandonar l'illa d'Egina. Telamó se'n va anar a Salamina i Peleu va anar a veure Eurició, fill d'Àctor, per tal de ser purificat per l'homicidi. Però més endavant, durant la cacera del senglar de Calidó, Peleu, volent disparar al senglar, matà per accident Eurició. Va ser proscrit i es va presentar davant d'Acastos, però la dona d'aquest va acusar Peleu de voler-la seduir. Acastos el va expulsar i va ser abandonat vora el mont Pelió. Allà va trobar el centaure Quiró, que el va atendre i el va acollir a la seva cova. Peleu va aconseguir un gran ramat de bous i els portà a Iros, el fill d'Eurició, com a ofrena pel seu homicidi, però Iros no els acceptà. Peleu s'emportà el bestiar i el deixà lliure, segons li va dir un oracle. Els bous, sense pastor, van anar errants i un llop els anava devorant. Aquest llop, per voluntat dels déus, va ser transformat en roca, i durant molt de temps va marcar la separació entre la Lòcrida i el país dels focis.

## Referències

* ↑ Antoní Liberal. «XXXVIII. El llop». A: Recull de metamorfosis. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 2012, p. 199-201. ISBN 9788498592061.
# Champagne (pel·lícula)

Champagne és una pel·lícula britànica muda dirigida per Alfred Hitchcock, estrenada el 1928.

## Argument

Un magnat americà que ha fet la seva fortuna amb el xampany, té una filla rebel, Betty. Fullejant el diari s'assabenta que fa servir el seu avió per volar, naturalment contra el desig del pare, fins al noi de qui està enamorada, Jean, que es troba a bord d'un transatlàntic direcció a França.
L'arribada de la pretendent sobre el vaixell és un vertader esdeveniment: tots els passatgers corren a gaudir de l'actuació. Betty és rebuda com una heroïna. Sopa sola per què el jove pateix del mal de mar i és acompanyada a la taula per un cortès home madur. Rep després una telegrama del pare que defineix el seu enamorat " una caçador de dots". Per tota resposta Betty informa Jean d'haver acordat amb el capità del vaixell per què els casi però Jean no vol aprofitar la situació i no consenteix.
El vaixell atraca a Cherbourg i l'exprés els porta a París. S'hi uneix també el pare de Betty que anuncia una notícia dramàtica: la fortuna de família ha estat escombrada per un crac de la Bossa. Jean s'allunya després d'haver sabut de la pèrdua de la seva fortuna i el pare veu en això la prova que el noi solament és atret pels diners.

## Repartiment

* Betty Balfour: Betty
* Gordon Harker: Mark, pare de Betty
* Jean Bradin: El noi
* Ferdinand von Alten: L'home
* Fanny Wright

## Al voltant de la pel·lícula

* Per a una escena que dona un punt de vista a través d'una copa de xampany, ha estat utilitzat un got gegant, per tenir una posada a punt correcta.
* A Hitchcock li agradava el gag del borratxo titubejant, que és l'únic que camina dret durant la tempesta.

## Producció

La pel·lícula va ser produïda per John Maxwell per la British International Pictures; va ser distribuïda per Wardour.

## Referències

* ↑ «Champagne». IMDb.

## Enllaços externs

* Esborrany d'anàlisi
Viccionari
# Khurbà

Khurbà (en rus: Хурба) és un poble del krai de Khabàrovsk, a Rússia, que el 2018 tenia 6.333 habitants. Pertany al districte rural de Komsomolsk na Amure.

## Referències

* ↑ «Бельговское сельское поселение - Поселения - О районе - Официальный сайт администрации Комсомольского муниципального района». raion-kms.khabkrai.ru. Arxivat de l'original el 2019-03-22. [Consulta: 22 març 2019].
# Photostomias atrox

Photostomias atrox és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües subtropicals que viu entre 141-533 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les aigües tropicals i subtropicals de l'Atlàntic nord-oriental i de l'Atlàntic sud (fins a 23° 53′ S), el Mar d'Aràbia, la Badia de Bengala, l'Índic i el Pacífic.

## Referències

* ↑ Collett R., 1889. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes de "L'Hirondelle." II.--Sur un genre nouveau de la famille des Stomiatidae. Bull. Soc. Zool. Fr. v. 14. 291-293 (continued from p. 125).
* 1 2 «Photostomias atrox». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kenaley, C.P. i K.E. Hartel, 2005. A revision of Atlantic species of Photostomias (Teleostei: Stomiidae: Malacosteinae), with a description of a new species. Ichthyol. Res. 52(3):251-263.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kenaley, C.P., 2009. Revision of Indo-Pacific species of the loosejaw dragonfish genus Photostomias (Teleostei: Stomiidae: Malacosteinae). Copeia (2009)1:175-189.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llengua uda

L’uda és un idioma parlat a l'estat de Akwa Ibom, al sud-est de Nigèria. Es parla a la LGA de Mbo.
L'enwang és una llengua de la subfamília lingüística de les llengües del baix Cross, que formen part de les llengües Benué-Congo. Està íntimament relacionada amb la llengua enwang.
L'Etnologue xifra que el 1988 hi ha 10.000 parlants d'uda.
És una llengua que està en perill d'extinció perquè els uda-parlants passen a parlar les llengües oro, efik o anglès, que són llengües aplicades a l'ensenyament.
El 95% dels parlants d'uda són cristians (el 7% estan en esglésies evangèliques).

## Referències

* 1 2 enwang al joshuaproject.net
* ↑ uda a l'ethnologue.com
* ↑ uda a la Universitat de Kansas
# Municipi de Venets

El municipi de Venets és un municipi de la província de Xumen, Bulgària, amb una població estimada a finals de 2017 de 7.163 habitants.
Està situat al nord-est del país, prop del riu Danubi, de la frontera amb Romania i de la mar Negra. La seva capital és la ciutat de Venets.

## Referències

* ↑ Citypopulation.de Estadístiques de la província de Xumen. Consultat el 26 de juliol de 2018.
# Xalet Costa Font

El Xalet Costa Font és una obra historicista de Camprodon (Ripollès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edificació construïda a l'avinguda Maristany on s'han inclòs elements neogòtics i una gran porta adovellada a manera d'una pairalia gòtica de reduïdes dimensions i amb les parets de materials del país.
Potser el més destacable seria que malgrat l'eclecticisme de l'obra no desfigura la imatge del conjunt de l'avinguda Maristany. Com a totes les construccions d'aquesta avinguda és de fer notar l'ajardinament que l'envolta.

## Referències

* 1 2 «Xalet Costa Font». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 18 març 2019].
# Porrhothele antipodiana

Porrhothele antipodiana és una espècie d'aranya migalomorfa de la família dels porrhotèlids (Porrhothelidae). Viu principalment a Nova Zelanda i les Illes Chatham. Estan relacionats amb les taràntules, i tot i ser properes a l' australian funnel-web spider, és bastant inofensiva, ja que el verí no afecta especialment als humnans.
Es pot trobar en arbustos i jardins. Els mascles solen romandre amagats durant la primavera i a l'estiu surten dels seus caus per buscar femelles. Si habiten cases solen preferir les zones més humides, com el bany, ja que es dessequen amb molta facilitat. Per aquesta raó se solen trobar solament els exoesquelets d'aquestes aranyes.
Aquesta aranya va servir al director Peter Jackson com la referent per a l'aranya gegant, Shelob, que apareix en la seva adaptació cinematogràfica de El Senyor dels Anells.

## Galeria

* Porrhothele antipodiana
* Porrhothele antipodiana en la seva teranyina

## Referències

* ↑ Te Ara - The Encyclopedia of New Zealand - Story: Spiders and other arachnids - Tunnel-web spider
* ↑ New Zealand National Poisons Centre
* ↑ Rob Suisted

## Enllaços externs

* Pictures of eggsac (anglès)
* Black tunnelweb spider on the website of the Museum of New Zealand Te Papa Tongarewa (anglès)
* Tunnel-web spider a Te Ara - The Encyclopedia of New Zealand (anglès)
* (anglès) World Spider Catalog: Porrhothele antipodiana (Walckenaer, 1837) en la família Porrhothelidae +base de dades
# Senyoria de Cossonay

La senyoria de Cossonay fiu una jurisdicció feudal a la moderna Suïssa, centrada en el castell de Cossonay, governat per un senyor originat en la casa de Grandson. El primer senyor esmentat es Ulric que va fer una donació el 1096. Dos dels seus senyor foren bisbes de Bisbat de Lausana.
La dinastia es va extingir a la mort de Joana de Cossonay el 1405. Va deixar hereu del seu patrimoni al seu marit Joan de Rougemont i el castell i el seu districte va passar a Savoia (1406).

## Senyors de Cossonay

* Ulric, vers 1096
* Humbert I (fill), vers 1142
* Humbert II (fill), mort vers 1189
* Joan I (fill) 1189-1231
* Joan II (fill) 1231-1244 (bisbe de Lausana com Joan I de Cossonay 1240-1273)
* Fill (fill) 1244- ?
* Lluís I (fill) ?-1348
* Lluís II (fill) 1348-1368
* Aimó (?) (bisbe de Lausana com Aimó I de Cossonay 1355-1375) ?
* Lluís III (oncle ?) ?-1404
* Joana de Cossonay 1404-1405
* Joan de Rougemont 1405-1406
* A Savoia 1406
# Kuurne

Kuurne és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Nuclis

| # | Nom |
| I | Kuurne (centre) |
| II | Sint-Katrien |
| III | Sint-Pieter |

## Localització

* a. Kortrijk
* b. Heule (Kortrijk)
* c. Lendelede
* d. Hulste (Harelbeke)
* e. Bavikhove (Harelbeke)
* f. Harelbeke
# Can Malagrida Pobre

Can Malagrida Pobre és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una antiga fàbrica de planta rectangular amb un cos avançat formant una torre. Disposa de planta, pis i golfes. El teulat és a quatre aigües i la cornisa presenta decoracions de terracotta vermella amb motius de fullatges estilitzats, greques, etc. El teulat té un parallamps remarcable sostingut per una estructura de ferro decorada amb flors.
Els murs varen ser estucats i pintats de blanc. Té àmplies finestres decorades amb guardapols molts sortits amb petita geminació. Els angles de l'edifici es van fer amb encoixinats d'estuc imitant pedra.

## Història

L'eixample és un projecte promogut per Manuel Malagrida, olotí enriquit a Amèrica, que va encarregar a l'arquitecte J. Roca i Pinet l'elaboració d'una ciutat-jardí, amb zones verdes i xalets unifamiliars. A partir del Passeig de Barcelona i del riu Fluvià, dibuixà una disposició radiocèntrica de carrers amb dos focus, la plaça d'Espanya i la d'Amèrica, unides pel pont de Colom. Així es planejà també el c/ Vilanova, amb cases unifamiliars de poca alçada i amb jardí, que tot i no tenir les pretensions de les situades en ple eixample, tindran elements arquitectònics i decoratius molt notables.

## Referències

* 1 2 3 «Can Malagrida Pobre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 setembre 2016].
# Municipi de Varde

El municipi de Varde és un municipi danès que va ser creat l'1 de gener del 2007 com a part de la Reforma Municipal Danesa, integrant els antics municipis de Blaabjerg, Blåvandshuk, Helle (excepte la parròquia de Grimstrup que va decidir integrar-se al municipi d'Esbjerg), Ølgod i Varde. El municipi és situat a la costa oest del sud de la península de Jutlàndia, a la Regió de Syddanmark, abastant una superfície de 1255 km² travessada pel riu Varde.
Dins del municipi es troba Blåvands Huk, un promontori de la costa de Jutlàndia que és el punt més occidental de Dinamarca.
La ciutat més important i seu administrativa del municipi és Varde (13.054 habitants el 2009). Altres poblacions del municipi:
* Agerbæk
* Alslev
* Ansager
* Årre
* Billum
* Fåborg
* Henne Stationsby
* Horne
* Janderup
* Kvong
* Lunde
* Næsbjerg
* Nordenskov
* Nørre Nebel
* Nymindegab
* Oksbøl
* Ølgod
* Øster Vrøgum
* Outrup
* Sig
* Skovlund
* Tinghøj
* Tistrup
* Tofterup

## Consell municipal

Resultats de les eleccions del 18 de novembre del 2009:
| Partit | vots | % vots |
| Socialdemokratiet | 4461 | 17,9 |
| Det Radikale Venstre | 357 | 1,4 |
| Det Konservative Folkeparti | 2023 | 8,1 |
| Socialistisk Folkeparti | 1733 | 6,9 |
| Lokallisten | 2353 | 9,4 |
| Dansk Folkeparti | 1620 | 6,5 |
| Venstre | 12243 | 49,0 |
| Enhedslisten - De Rød-Grønne | 169 | 0,7 |

### Alcaldes

| Alcalde | Període | Partit |
| Gylling Haahr | 1-1-2007 a 31-12-2009 | Venstre |
| | 1-1-2010 a 31-12-2013 | |

## Referències

* ↑ (danès) Resultats eleccions municipals a Varde
# Yalcons

Els yalcons són un poble indígena que habitava la Vall de l'Alt Magdalena al departament del Huila (Colòmbia) a la zona del que avui dia són els municipis de Timaná, Pitalito, Isnos, San Agustín, Saladoblanco, Elías, Oporapa, Tarqui, La Argentina i La Plata.

## La Gaitana

El 1538, Pedro de Añasco va ser designat pel conqueridor espanyol Sebastián de Belalcázar perquè fundés una vila en Timaná amb la finalitat de facilitar les comunicacions entre Popayán i el riu Magdalena.
Añasco va començar a citar als caps indígenes de la regió per a imposar-los tributs, encàrrecs i altres obligacions. El primer a ser anomenat va ser un jove que manava, juntament amb la seva mare, en una petita comunitat Yalcón, i que es va abstenir de concórrer el dia citat. Va ordenar Añasco executar-ho: sense consideració als laments i desesperació de la seva anciana mare, ho va manar cremar viu en presència d'aquesta.
L'execució, en lloc de doblegar als indígenes, va produir un alçament general en tot el territori. LaGaitana (nom que van donar els espanyols a aquesta cacic) va aconseguir congregar a més de 6.000 guerrers dels pobles yalcon, avirama, pinao, guanaca, timana i nasa (paez), que van atacar de matinada a Pedro Añasco. Lliurat a la Gaitana, aquesta li va fer treure els ulls i el va passejar amb un dogal al coll de poble en poble fins que va morir.

## Llengua

En la seva majoria, els documents de l'època esmenten els yalcons des de l'arribada dels espanyols; i, progressivament, amb el temps s'esmenten menys i a altres pobles indígenes se'ls esmenta més. Segons Juan Friede, «els nombrosos indis que habitaven la riba esquerra del Riu Magdalena enfront de Timaná i que parlaven un sol idioma o idiomes semblants, van ser designats en els documents històrics amb el nom general de Yalcones». Les tribus de l'època de la Conquesta i la Colònia que corresponen a aquesta regió són els Oporapa, Maito i Pirama són del Poble Yalcón. Sacerdot i investigador Pedro José Ramírez Sendoya, es va dedicar a estudiar diverses llengües indígenes del Huila i de Tolima, que va publicar que "per la toponímia de la regió eren possiblement de la família de la llengua Paez". Segons Ramírez Sendoya els yalcón habitaven un territori "de Gigante fins a Timaná i que historiadors parlaven de combats en els plans de Yunga en el Municipi de Garzón".

## Descendents

En el 2009 es va llançar la pel·lícula de Danza de Yalcón. Floresmiro Rodríguez Mazabel, torna després de més de 40 anys als llocs on va néixer i va créixer per a transmetre la seva memòria al seu fill Nabil, qui sempre ha viscut a la ciutat de Bogotà.

## Bibliografia

* ACOSTA, Joaquín, 1901: Compendio histórico del descubrimiento y colonización de la Nueva Granada. Librería Colombiana, Bogotá. Biblioteca Virtual del Banco de la República, 2004.
* Ramírez Sendoya, Pedro José. Diccionario Indio del Gran Tolima, Editorial Minerva, Bogotá, 1952.

## Referències

* ↑ FRIEDE, Juan: Los andakí, 1538-1947; historia de la aculturación de una tribu selvática. México. Fondo de Cultura Económica. 1953.
# Porrentruy

Porrentruy és un municipi suís del cantó del Jura, cap del districte de Porrentruy, regat per l'Allaine. Es tracta de la segona ciutat en població del cantó.
# Louvemont-Côte-du-Poivre

Louvemont-Côte-du-Poivre és un municipi francès situat al departament del Mosa i a la regió del Gran Est. L'any 2007 no tenia cap habitant.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Louvemont-Côte-du-Poivre era de 0 persones.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Louvemont-Côte-du-Poivre a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Louvemont-Côte-du-Poivre a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.
# Kahlotus

Kahlotus és una població dels Estats Units a l'estat de Washington. Segons el cens del 2000 tenia 214 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kahlotus tenia 214 habitants, 89 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 201,5 habitants per km².
Dels 89 habitatges en un 32,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,7% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 41,6% no eren unitats familiars. En el 36% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 122,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.750 $ i la renda mediana per família de 38.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.786 $ mentre que les dones 25.179 $. La renda per capita de la població era de 16.617 $. Aproximadament l'11,6% de les famílies i el 19,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kahlotus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 13 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kahlotus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 13 agost 2010].
# Xesc Forteza Forteza

Xesc Forteza Forteza (Palma, 1926 - 1999) fou un actor, autor i director de teatre mallorquí. De formació autodidacta, als onze anys actuà per primera vegada a una companyia professional. El 1948, ingressà en la companyia Artis, de la qual formaria part fins poc abans de la seva dissolució, el 1969, i amb la qual estrenà més de 150 obres (moltes d'elles en el Teatre Principal). El 1967, fundà companyia pròpia i, el 1971, reformà el Saló Rialto en teatre, on actuà fins al 1991. El 1997 va rebre el Premi Ramon Llull.
D'altra banda, ha treballat com a showman a diverses sales de festes de Palma i també va participar, de manera esporàdica, a produccions cinematogràfiques. Més rellevants foren les seves actuacions en televisió, com a la sèrie Ay señor señor (1994) amb Andrés Pajares i Javier Cámara.

## Representacions

* Ninette i un senyor de Mallorca, de Miguel Mihura
* L'avar de Molière
* Metge per força, de Molière

## Cinematografia

* Pocavergonyes S.A. (1983) de Marcos Vadell
* Un, dos, tres... ensaïmades i res més (1985) de Joan Solivellas

## Obres pròpies

* El dimoni ja no fa por a ningú
* Majòrica-81
* Jubilat ve de jubileu

## Enllaços externs

* Biografia a la Web dels Premis Llull Arxivat 2011-12-23 a Wayback Machine.
# Pavelló Francisco Laporta

El pavelló poliesportiu Francisco Laporta és un pavelló poliesportiu ubicat a la localitat d'Alcoi, al País Valencià. Va ser construït l'any 1994 i es troba a la carretera de la Font Roja.
El conjunt compta amb una sèrie d'instal·lacions esportives, entre les quals hi destaquen:
* Pavelló Mutualidad de Levante: bàsquet, handbol o futbol sala, entre d'altres. Acull els partits del Nou Bàsquet Alcoi.
* Pavelló B: acull els partits del PAS Alcoi.
* Camps de futbol Serpis i Francisco Laporta.
A més a més, compta amb pista d'atletisme, d'esquaix, pista artificial d'esquí, de tennis, de pàdel, espais de cross i carrera a camp a través, gimnàs i sala d'arts marcials.

## Referències

* 1 2 3 «Poliesportiu Municipal Francisco Laporta». Ajuntament d’Alcoi. [Consulta: 28 novembre 2021].

## Enllaços externs

* "El Consell invertirá 360.000 euros en nuevas instalaciones en el polideportivo Francisco Laporta". Article a Diario Información (29/03/2013)
* "El polideportivo Francisco Laporta de Alcoy sufre desperfectos en un nuevo asalto para robar". Article a Diario Información (01/06/2011)