OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Coelorinchus melanosagmatus

Coelorinchus melanosagmatus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 293-400 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tanzània, Kenya i el Mar d'Andaman.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E. 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Coelorinchus melanosagmatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i M.E. Anderson, 1999. New species of Caelorinchus (Macrouridae, Gadiformes, Teleostei) from the Indian Ocean. Copeia (4):1079-1083.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cines Renoir

Els Cines Renoir són un grup de cinemes espanyol, amb sales de cinema a diferents ciutats, i que deuen el seu nom al cineasta Jean Renoir. Des de 2012 només queden sis sales d'exhibició: una a Barcelona (l'antic Cinerama Florida, al carrer Floridablanca, 135), una a Santa Cruz de Tenerife i quatre a Madrid. La seva oferta cinematogràfica està especialitzada en les versions originals subtitulades de les seves pel·lícules.
El Renoir Les Corts, ubicat al barri de Les Corts de la ciutat comtal, va obrir el 25 de juny de 1996, i va ser el tercer de la cadena d'Alta Films en tancar, el 21 de juny de 2012, després del Renoir Palma (a Mallorca) i el Renoir Audiorama (a Saragossa), el quart comptant els Multicines Cuenca, a Conca. Enrique González Macho, propietari de l'empresa que gestiona els cinemes i de l'Acadèmia de Cinema Espanyol, va afirmar en aquell moment que tancaven ateses les pèrdues acumulades els darrers anys, però que ho feien "amb la major dignitat i respecte, sense deure ni un euro als treballadors, ni a la Seguretat Social, ni als proveïdors", i que seguirien mantenint "una cartellera variada i de qualitat" a les seves sales. No obstant això, la plataforma ciutadana "Salvem els Renoir" va aconseguir reobrir el cinema de Palma com a CineCiutat el juliol d'aquell any.
Després d'altres tancaments, l'abril de 2013, davant la desaparició de la distribuïdora Alta Films, es va obrir un futur incert per a les sales dels Cines Renoir, tot i que González Macho va assegurar que de moment el Renoir Floridablanca de Barcelona seguiria en peu.

## Referències

* ↑ À. Rufí; J. Moreno. «Tanca el cinema Renoir Les Corts». Barcelona: Barcelona TV, 21-06-2012. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ Xavi Serra. «El cinema Renoir Les Corts tancarà el 21 de juny». Ara, 15-06-2012. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ «Els cinemes Renoir-Les Corts tanquen avui». El Punt Avui, 12-06-2021. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ Sara Rodríguez. «Els cines Renoir Les Corts tanquen les portes». El Periódico de Catalunya, 15-06-2012. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ «Tanquen els cinemes Renoir Les Corts». Cultura21, 19-06-2012. Arxivat de l'original el 2012-06-24. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ «Futur incert per als cinemes Renoir després de la desaparició de la distribuïdora Alta Films». 324.cat, 18-04-2013. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ «El cinema Renoir Floridablanca no tancarà». Ara (diari), 18-04-2013. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ Albert Lladó. «El Renoir Floridablanca sigue» (en castellà). La Vanguardia, 18-04-2013. [Consulta: 30 juny 2013].
* ↑ «La crisis acaba con un mito: los cines Renoir cerrarán la mayoría de sus salas» (en castellà). El Economista, 18-04-2013. [Consulta: 30 juny 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina web dels Cines Renoir (castellà)
# Lanuèjols (Avairon)

Lanuèjols (occità) o Lanuéjouls (francès)) és un municipi francès al departament de l'Avairon (regió d'Occitània).
Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 779 | 822 | 777 | 744 | 650 | 605 | 701 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1989- | Jean Mouly | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Liberty Stadium

El Liberty Stadium és un estadi de futbol i rugbi de Swansea (Gal·les). L'estadi té una capacitat de 20.532 espectadors i és el tercer estadi més gran de Gal·les després del Millennium Stadium i del Cardiff City Stadium. És també la seu del Swansea City i del Ospreys Rugby. També és el primer estadi de la Premier League a Gal·les. És l'estadi més petit de la Premier League després del Loftus Road.

## Enllaços externs

* Web oficial del Liberty Stadium
* Swansea City Council
* Swansea City AFC
* Ospreys Regional Rugby Team
# Lenzspitze

El Lenzspitze és una muntanya de 4.294 metres que es troba a la regió del Valais a Suïssa.

## Referències

* ↑ «Llista dels 4.000 UIAA» (pdf). UIAA.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2011].
* «4000er.de». [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Clarion (Iowa)

Clarion és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 2.968 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clarion tenia 2.968 habitants, 1.255 habitatges, i 786 famílies. La densitat de població era de 418,2 habitants per km².
Dels 1.255 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 6,4% dones solteres, i en un 37,3% no eren unitats familiars. En el 33,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 19% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 23,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.026 $ i la renda mediana per família de 47.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.281 $ mentre que les dones 23.077 $. La renda per capita de la població era de 18.431 $. Entorn del 5,3% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clarion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clarion». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Colebrook

«Colebrook» té aquests significats:
* Colebrook (Connecticut), població dels Estats Units a l'estat de Connecticut.
* Colebrook (Nou Hampshire), població dels Estats Units a l'estat de Nou Hampshire.
# Coleanthus

Coleanthus és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.

## Taxonomia

* C. subtilis (Tratt.) Seidel

## Referències

* ↑ Illustration from Otto Wilhelm Thomé: Flora von Deutschland Österreich und der Schweiz. Gera-Untermhaus, 1885
# Leucofenicita

La leucofenicita és un mineral de la classe dels silicats. Va ser identificada per primera com a mineral l'any 1899 per C. H. Warren i Samuel Lewis Penfield a partir d'una mostra trobada anteriorment per J. J. McGovern a la mina Franklin de Nova Jersey, als Estats Units. El seu nom prové del grec λευκοσ, leukos, que significa pàl·lid, i φοινιζ, foinis, que vol dir vermell porpra, en al·lusió al seu color.

## Característiques

La leucofenicita és un nesosilicat de fórmula química Mn₇$^{2+}$(SiO₄)₃(OH)₂. Cristal·litza en el sistema monoclínic, els cristalls es formen rarament i són típicament esvelts, prismàtics, allargats i estriats. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5 a 6.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la leucofenicita pertany a «9.AF - amb anions addicionals; cations en [4], [5] i/o només coordinació [6]» juntament amb els següents minerals: sil·limanita, andalucita, kanonaïta, cianita, mullita, krieselita, boromullita, yoderita, magnesiostaurolita, estaurolita, zincostaurolita, topazi, norbergita, al·leghanyita, condrodita, reinhardbraunsita, kumtyubeïta, hidroxilcondrodita, humita, manganhumita, clinohumita, sonolita, hidroxilclinohumita, ribbeïta, jerrygibbsita, franciscanita, örebroïta, welinita, el·lenbergerita, sismondita, magnesiocloritoide, ottrelita, poldervaartita i olmiïta.
A més dels elements de la seva fórmula i pot contenir impureses de: calci, ferro, magnesi, potassi, sodi i zinc.

## Formació i jaciments

La leucofenicita es forma a baixa pressió, en ambients hidrotermals o en zones de contacte en vetes i skarns en el cos de menes de Zn-Mn.
Ha estat trobada a Breuil-Cervinia, vall d'Aosta, Itàlia; mina Yaei, Shiga, Honshu, Japó; mina Kombat, Grootfontein, Otjozondjupa, Namíbia; Răzoare, Comtat de Maramureș, Romania; mina N'Chwaning II, Kuruman, i mina Wesells, Hotazel, Cap Septentrional, Sud-àfrica; i mina Harstigen, Värmland, Suècia.
Sol trobar-se associada a altres minerals com: barita, barisilita, calcita, coure natiu, franklinita, granat, glaucocroïta, hausmannita, jerrygibbsita, manganosita, pirocroïta, rodocrosita, sonolita, spessartina, sussexita, tefroïta, vesuvianita, wil·lemita, i zincita.

## Referències

* 1 2 «Leucophoenicite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ Penfield, Samuel Lewis; Warren, C. H. «Some new minerals from the zinc mines at Franklin, New Jersey, and note concerning the chemical composition of ganomalite». American Journal of Science, 8, 47, 01-11-1899, pàg. 339–353. DOI: 10.2475/ajs.s4-8.47.339.
* 1 2 3 «Leucofenicita» (PDF). Handbook of Mineralogy. Mineral Data Publishing. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 17 octubre 2016].
# Colibrí de gorja escatosa

El colibrí de gorja escatosa (Lampornis viridipallens) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida, bosc mixt, matolls i arbusts de les terres altes a l'extrem oriental d'Oaxaca, Chiapas, Guatemala, El Salvador i l'oest d'Hondures.
# Leopold Gegenbauer

Leopold Bernhard Gegenbauer (1849-1903) va ser un matemàtic austríac, conegut pels seus treballs en àlgebra.

## Vida i Obra

Després de fer els estudis secundaris al Institut de Krems, va fer els estudis universitaris a la Universitat de Viena a partir de 1866. Tot i que el primer curs el va fer en història i gramàtica (incloent sànscrit i llegues indoeuropees), a partir de segon ja es va començar a especialitzar en matemàtiques. Després de graduar-se el 1869, va ser professor de física i matemàtiques de diversos instituts de secundària fins al 1873 en que va estar dos anys ampliant estudis a la universitat de Berlín sota el professors Weierstrass, Kummer i Kronecker. El 1875 va obtenir el doctorat amb una tesi en la que introduïa una classe de polinomis ortogonals, avui coneguts com a polinomis de Gegenbauer.
El 1875 va ser nomenat professor adjunt de la universitat de Czernowitz (actualment Txernivtsí a Ucraïna) en la que va romandre tres anys. A partir de 1878 va ser professor de la universitat d'Innsbruck, on va coincidir amb Otto Stolz. Finalment el 1893, va ser nomenat catedràtic de la universitat de Viena, en la que va substituir el seu antic professor József Petzval. El 1901 va començar a patir una severa malaltia nerviosa que el va fer abandonar la docència. El seu deteriorament va ser imparable fins a la seva mort dos anys després.
A més dels seus treballs en àlgebra, també va posar èmfasi en la ciència actuarial. També va ser editor de la prestigiosa revista matemàtica Monatshefte für Mathematik und Physik a partir de 1894.

## Referències

* ↑ Kobald i Gmainer, 1904, p. 3.
* ↑ Hafner, 2009, p. 352.
* ↑ Kuznetsov, 2006, p. 235.
* ↑ Kuznetsov, 2006, p. 236.
* ↑ Hafner, 2009, p. 340.

## Bibliografia

* Hafner, Wolfgang. «Monatshefte für Mathematik und Physik - A showcase of the culture of mathematicians in the Habsburgian Hungarian Empire». A: Wolfgang Hafner, Heinz Zimmermann (eds). Vinzenz Bronzin's Option Pricing Models (en anglès). Springer, 2009, p. 337-358. ISBN 978-3-540-85710-5.
* Kobald, E.; Gmainer, J.A. «Leopold Gegenbauer» (en alemany). Monatshefte für Mathematik und Physik, Vol. 15, Num. 1, 1904, pàg. 3-10. DOI: 10.1007/BF01692290. ISSN: 0026-9255.
* Kuznetsov, Vadim B. «Orthogonal Polynomials and Separation of Variables». A: F. Marcellán, W.Van Assche (Eds.). Orthogonal Polynomials and Special Functions (en anglès). Springer, 2006, p. 229-254. ISBN 978-3-540-31062-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Leopold Gegenbauer» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
# Club Atlético Obras Sanitarias de la Nación

El Club Atlético Obras Sanitarias de la Nación és un club argentí de basquetbol de la ciutat de Buenos Aires.
A més del basquetbol té seccions de rugbi a 15, hoquei herba, natació, tennis, voleibol i escacs.

## Palmarès
### Basquetbol

* Campeonato Argentino de Clubes (3): 1975, 1976, 1982
* Copa Intercontinental de la FIBA (1): 1983
* Lliga sud-americana de bàsquet (1): 2011
* Torneo InterLigas (1): 2011
* Torneo Nacional de Ascenso (1): 1996

### Rugbi a 15

* Torneig de la URBA (1): 1953

## Referències

* ↑ «Perfil». lnb. Arxivat de l'original el 2013-05-10. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ "Obras se dio el gran gusto", Clarín, 2011-02-06
* ↑ Obras campeón el 1953 on club website

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2011-12-24 a Wayback Machine. (castellà)
* Rugby blog (castellà)
# Concert per a violí (Britten)

El concert per a violí, op. 15, de Benjamin Britten el va començar a Anglaterra el 1938 i el va acabar als Estats Units el 1939. Antoni Brosa el va estrenar al Carnegie Hall de Nova York el 28 de març de 1940 amb la Filharmònica de Nova York dirigida per John Barbirolli. És l'únic concert per a violí de Britten. El 1950 i el 1954 va fer algunes revisions menors, principalment pel que fa a la part solista, amb l'ajuda de Manoug Parikian.

## Estructura

El concert consta de tres moviments:
* Moderato con moto – Agitato – Tempo primo
* Vivace - Cadenza - Attaca
* Passacaglia: Andante lento (un poco meno mosso)

## Referències

* 1 2 Moore, Lloyd. «Ressenya del disc» (en anglès). Naxos. Arxivat de l'original el 18 d’agost 2018. [Consulta: 18 agost 2018].
# Concentració en massa

En química, la concentració en massa $\rho _{i}$ (o $\gamma _{i}$) es defineix com la massa d'un compost $i$, $m_{i}$, dividida pel volum de la dissolució $V$:
    $\rho _{i}={\frac {m_{i}}{V}}$
Les unitats habituals són grams/litre, g/L. Per a una substància química pura la concentració en massa és igual a la seva densitat, de manera que la concentració en massa es pot anomenar densitat d'un component en una mescla.

## Definició i propietats

El volum $V$ en la definició es refereix al volum de la dissolució, no el volum del solvent. Un litre de dissolució en general conté una mica més o una mica menys d'un litre de dissolvent, ja que el procés de dissolució causa que el volum del líquid augmenti o disminueixi.

### Notació

La notació comú amb la densitat de massa subratlla la connexió entre les dues quantitats (la concentració en massa és la densitat de massa d'un component en la dissolució), però pot ser una font de confusió, especialment quan apareixen en la fórmula de forma indiferenciada amb un símbol addicional (com una estrella superíndex).

### Dependència amb el volum

La concentració en massa depèn de la variació del volum de la solució deguda fonamentalment per l'expansió tèrmica. Per a petits intèrvals de temperatura la dependència és: :
    $\rho _{i}={\frac {\rho _{i,T_{0}}}{(1+\alpha \cdot \Delta T)}}$
on $\rho _{i,T_{0}}$ és la concentració en massa a una temperatura de referència i $\alpha$ és el coeficient d'expansió tèrmica de la mescla..

### Suma de les concentracions en massa - normalitzant la relació

La suma de les concentracions en massa de tots els components (incloent el dissolvent) equival a la densitat $\rho$ de la solució:
    $\rho =\sum _{i}\rho _{i}\,$
Per tant, per a una substància pura, la concentració en massa és igual a la densitat de la substància pura.

## Unitats

Les unitats del Sistema Internacional (SI) per la concentració en massa són kg/m³ (kilogram/metre cúbic). Això no obstant, s'usa més comunament la unitat g/100mL, que és idèntica a g/dL (gram/decilitre).

## Quantitats relacionades
### Densitat d'un component pur

La relació entre la concentració en massa i la densitat d'un component pur és:
    $\rho _{i}=\rho _{i}^{*}{\frac {V_{i}}{V}}\,$
on $\rho _{i}^{*}$ és la densitat del component pur, $V_{i}$ el volum del component pur abans de la mescla.

### Concentració molar

La conversió a concentració molar $c_{i}$ ve donada per:
    $c_{i}={\frac {\rho _{i}}{M_{i}}}$
on $M_{i}$ és massa molar del constituent $i$.

### Fracció màssica

La conversió a fracció màssica $w_{i}$ ve donada per:
    $w_{i}={\frac {\rho _{i}}{\rho }}$

### Fracció molar

La conversió a fracció molar $x_{i}$ ve donada per:
    $x_{i}={\frac {\rho _{i}}{\rho }}\cdot {\frac {M}{M_{i}}}$
on $M$ és la massa molar mitjana de la mescla.

### Molalitat

Per mescles binàries, la conversió a molalitat $b_{i}$ ve donada per:
    $b_{i}={\frac {\rho _{i}}{M_{i}(\rho -\rho _{i})}}$

## Referències

* ↑ IUPAC, Compendium of Chemical Terminology, 2a ed. ("The Gold Book") (1997). Versió corregida en línia: (2006–) "mass concentration" (en anglès).
# Clàssica de Sant Sebastià 2012

La Clàssica de Sant Sebastià 2012 és la 32a edició de la Clàssica de Sant Sebastià i es va disputar el dimarts 14 d'agost de 2012 a Euskadi sobre un recorregut de 234 quilòmetres. La cursa començà i acabà a Sant Sebastià.
L'espanyol Luis León Sánchez (Rabobank ProTeam) s'imposà en solitari per davant de l'australià Simon Gerrans (Orica-GreenEDGE) i el belga Gianni Meersman (Lotto-Belisol). Aquesta fou la darrera cursa com a ciclista professional d'Aleksandr Vinokúrov, el qual pocs dies abans havia guanyat la medalla d'or en la cursa en ruta dels Jocs Olímpics de Londres.

## Equips

20 equips participen en aquesta edició de la Clàssica de Sant Sebastià, els 18 equips ProTour i dos equips continentals professionals: Andalucía-Caja Granada i Caja Rural.
| Núm | Codi | Equip |
| 1-8 | AST | Astana Qazaqstan Team |
| 11-18 | SKY | Team Sky |
| 21-28 | LIQ | Liquigas-Cannondale |
| 31-38 | KAT | Team Katusha |
| 41-48 | OPQ | Omega Pharma-Quick Step |
| 51-58 | BMC | BMC Racing Team |
| 61-68 | RNT | RadioShack-Nissan |
| 71-77 | OGE | Orica-GreenEDGE |
| 81-88 | GRS | Garmin-Sharp |
| 91-98 | LTB | Lotto-Belisol |
| 101-108 | MOV | Movistar Team |
| Núm | Codi | Equip |
| 111-118 | EUS | Euskaltel–Euskadi |
| 121-126 | LAM | Lampre-ISD |
| 131-138 | RAB | Rabobank ProTeam |
| 141-148 | VCD | Vacansoleil-DCM |
| 151-158 | ALM | AG2R La Mondiale |
| 161-168 | FDJ | FDJ-BigMat |
| 171-177 | STB | Team Saxo-Tinkoff |
| 181-188 | CJR | Caja Rural |
| 191-198 | ACG | Andalucía-Caja Granada |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps | UCI World Tour Punts |
| 1 | Luis León Sánchez (ESP) | Rabobank ProTeam | 5h 55' 34" | 80 |
| 2 | Simon Gerrans (AUS) | Orica-GreenEDGE | + 7" | 60 |
| 3 | Gianni Meersman (BEL) | Lotto-Belisol | + 7" | 50 |
| 4 | Christophe Le Mével (FRA) | Garmin-Sharp | + 7" | 40 |
| 5 | Bauke Mollema (NED) | Rabobank ProTeam | + 7" | 30 |
| 6 | Mauro Santambrogio (ITA) | BMC Racing Team | + 7" | 22 |
| 7 | Mads Christensen (DEN) | Team Saxo-Tinkoff | + 7" | 14 |
| 8 | Joaquim Rodríguez (ESP) | Team Katusha | + 7" | 10 |
| 9 | Xavier Florencio (ESP) | Team Katusha | + 7" | 6 |
| 10 | Diego Ulissi (ITA) | Lampre-ISD | + 7" | 2 |

## Referències

* ↑ Vinokourov dice adiós en San Sebastián: “He querido disfrutar al máximo en mi última carrera”
* ↑ «UCI WorldTour Ranking #20 - Clasica Ciclista San Sebastian (ESP/UWT)». Unió Ciclista Internacional. Infostrada Sports, 14-08-2012. Arxivat de l'original el 2013-10-23. [Consulta: 14 agost 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Comunitat foral

En singular, comunitat foral és la denominació que ha rebut Navarra en accedir a la seva autonomia després de la transició democràtica de finals de la dècada de 1970. Encara que es considera una de les comunitats autònomes d'Espanya, la denominació singular de Navarra fa referència al seu règim d'autonomia no només basat en el dret d'autogovern garantit a totes les nacionalitats i regions històriques de l'Estat espanyol ans també a l'actualització dels furs que ha conservat des de l'edat mitjana, i ratificats en la Llei Paccionada de 1841. Encara que Navarra, nominalment, va accedir a la seva autonomia mitjançant l'article 143 de la constitució espanyola de 1978, la conservació dels seus furs té el seu fonament en la Disposició Addicional Primera del mateix document. Així, Navarra no té un Estatut d'Autonomia com a tal, sinó una Llei Orgànica de Reintegració i Millorament del Règim Foral de Navarra (LORAFNA), que implica el retorn al seu estatus de 1841 i la pervivència dels seus furs seculars.
En plural, el terme comunitats forals es refereix a les comunitats del País Basc i Navarra segons llur configuració territorial i jurídica després de la constitució espanyola de 1978 que les distingeix de les "comunitats de règim comú", en què conserven el concert econòmic, és a dir, autonomia fiscal en la recaptació dels impostos i de la quantitat que n'atorguen a l'Estat espanyol pels serveis no transferits que aquest realitzi a les comunitats així com per a les despeses centrals. Tanmateix, malgrat la conservació dels seus furs, la denominació estatutària del País Basc és "comunitat autònoma" i no pas "comunitat foral".

## Referències

* ↑ «Ley Paccionada de 16 de agosto de 1841».
* Sinòpsis de l'Estatut de Navarra