OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Les Gavinetes

Les Gavinetes és un indret a cavall dels termes municipals de Castellterçol i de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situat a l'extrem occidental del terme castellterçolenc i a l'oriental del de Granera, a ponent de les Sorreres i a llevant de l'extrem sud-est de les Roques de Puigdomènec, al sud de la capçalera del torrent de les Gavinetes. És una cruïlla d'antics camins enlairada dalt d'un serradet, en una zona boscosa de muntanya. El seu vessant de llevant pertany a Castellterçol, i el de ponent, a Granera.

## Enllaços externs

* Les Gavinetes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Rrrrrr!!!

Rrrrrr!!! és una pel·lícula francesa de comèdia absurda del 2004 dirigida per Alain Chabat, que també va participar en el guió i en el repartiment. Ha estat doblada al català.

## Argument

La pel·lícula ens situa en l'època prehistòrica, en una tribu coneguda com la tribu del pèl net, i es deia així perquè posseïen la recepta per fer xampú. A la tribu tots es diuen "Pierre" (Pere, o pedra, en francès). D'altra banda està la tribu del pèl brut, que és la tribu enemiga, ja que volen robar-los la recepta del xampú.
La història se centra en dos personatges de la tribu del pèl net, un amb el pèl arrissat i un altre amb el pèl ros. En la tribu ha tingut lloc el primer assassinat de la història i entre ells, el cap de la tribu, el sanador i amb l'ajuda dels altres personatges de la tribu investigaran el crim. Mentrestant la filla del cap de la tribu dels pèl brut s'infiltra i sedueix al protagonista del pèl arrissat per aconseguir la recepta del xampú.

## Repartiment

* Marina Foïs: Gy
* Gérard Depardieu: cap de la tribu del pèl brut
* Jean Rochefort: Lucie
* Alain Chabat: sanador
* Pierre-François Martin-Laval: Pedra (pèl arrissat)
* Jean-Paul Rouve: Pedra (Ros)
* Elise Larnicol: la dona del cap dels pèl net.

## Rebuda

La pel·lícula té un 5,8 sobre 10 en IMDb amb 9.782 vots i compta amb un 82 % a Rotten Tomatoes.

## Referències

* ↑ Nesselson, Lisa. «RRRrrrr!!!», 27-01-2004. [Consulta: 29 agost 2018].
* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Rrrrrr!!!». [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «RRRrrrr!!! (2004)» (en anglès). [Consulta: 2 febrer 2019].
# Rožkovany

Rožkovany és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1330.
# Las Hurdes, tierra sin pan

Las Hurdes, tierra sin pan és un documental espanyol, dirigit per Luis Buñuel Portolés l'any 1933.

## Argument

Únic documental de Luis Buñuel, rodat el 1932 a la regió de Las Hurdes (Extremadura) a partir de la tesi etnogràfica de Maurice Legendre, director de l'Institut francès de Madrid Las Jurdes: estudi de geografia humana (1927). Las Hurdes, tierra sin pan no va ser sonoritzat fins al 1937 i després el 1965 quan Buñuel va decidir difondre una versió no censurada de la pel·lícula amb el seu productor Pierre Braunberger. Destacable pel seu tema, la misèria en el medi rural, poc tractat en aquell temps), pel seu muntatge (fet per Buñuel «a la taula de la cuina, a Madrid,»), l'ús del primer pla, de la pista sonora i pel lloc assignat a l'espectador a la pel·lícula, el film continua sorprenent encara avui.
Buñuel va realitzar el documental amb el patrocini de l'anarquista Ramón Acín, i la finalitat de l'obra era clarament de denúncia de les paupèrrimes condicions de vida d'aquelles comarques remotes.
| « | Durant el rodatge, sortíem abans de l'alba. Després de dues hores en cotxe, havíem de seguir a peu, carregats amb el material. Aquelles muntanyes desheretades em van conquistar de seguida. Em fascinava el desempar dels seus habitants, però també la seva intel·ligència i l'afecció al seu remot país, a la seva "terra sense pa". Almenys en una vintena de pobles es desconeixia el pa tou. De tant en tant, hom portava d'Andalusia algun rosegó que servia de moneda de canvi. | » |
| — Luis Buñuel, Mi último suspiro |||

## Al voltant de la pel·lícula

* La primera projecció va ser el 1933, muda i comentada pel micro per Buñuel; l'estrena al públic va ser a París, el 1937.
* El CRDP de l'acadèmia de Lió ha editat un doble DVD que comprèn la versió completa de la pel·lícula (1965) i la versió censurada (1936). Aquesta eina pedagògica detalla i analitza el context d'aquesta pel·lícula gràcies a nombrosos recursos: articles de premsa, documents històrics rars…;.
* El 2019, Salvador Simó Busom va dirigir Buñuel en el laberinto de las tortugas, un film d'animació que narra la relació entre el director i Ramón Acín, durant el rodatge del film.

## Publicacions

* Las Hurdes, L'Avant-scène-cinéma n° 36, abril 1964
* Luis Buñuel, Mon dernier soupir, Robert Laffont, 1982

## Referències

* ↑ Biblioteca Nacional de França
* ↑ «crdp.ac-lyon.fr». Arxivat de l'original el 2009-10-27. [Consulta: 21 juny 2010].
* ↑ cultural, Creación. «'Buñuel en el laberinto de las tortugas', el rodaje que se convirtió en cómic antes que en película» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2019].

## Enllaços externs

* Videoartworld: The Masters Series (Film i documentals en línia. Domini públic.)
* BiFi.fr (francès)
# Le Drenche

Le Drenche és un diari en format internet i en paper distribuït gratuïtament a França. Aquesta publicació és editada per la societat Le Drenche, una empresa que es basa en economia social i solidària, i considerada de vessant tecnològic amb un caire cívic o social. Le Drenche va ser creada l'ant 2015 per dos enginyers ː Florent Guignard i Antoine Dujardin. El 2019 tenia una tirada de 100,000 exemplars. Primerament va veure la llum en versió internet i l'octubre del 2016 va aparèixer la versió en paper. Aquesta versió impresa es distribueix de franc a 70 indrets d'estudiants de la regió de París anomenada Illa de França. El concepte principal de Le drenche és crear debat de diferents temes tot proposant dues tribunes ː una a favor i una altra en contra. L'objectiu final és d'ajudar els lectors a tenir la seva opinió personal.
Pàgina web ː https://ledrenche.ouest-france.fr/ Arxivat 2019-11-03 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Le Drenche, le journal de débats qui vous aide à vous faire votre propre avis» (en francès). https://www.societegenerale.com,+06-12-2017. Arxivat de l'original el 2019-11-02. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ «Citizens for Europe - Share Knowledge, Increase Impact» (en anglès). https://www.citizensforeurope.eu,+02-11-2019.+[Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ «Avec leur journal Le Drenche, Florent et Antoine souhaitent susciter les débats sur l'actualité» (en francès). https://www.faiseursdeboite.fr/,+28-04-2016.+[Consulta: 2 novembre 2019].
# Adrien Buttafocchi

Adrien Buttafocchi (Niça, 18 de setembre de 1907 - Col d'Estérel, 29 de juny de 1937), va ser un ciclista francès que fou professional entre 1931 fins al 1937, quan va morir mentre disputava el Gran Premi d'Antibes.
Del seu palmarès destaca una etapa a la París-Niça de 1937.

## Palmarès

* 1930
** 1r al G.P. de la Victòria de Niça
* 1932
** Vencedor d'una etapa de la Niça-Toló-Niça
** 1r a la Marsella-Niça
** 1r al Circuit Justin Berta
* 1933
** 1r a la Marsella-Niça
** 1r al G.P. de la Victòria de Niça
** 1r al G.P. de Niça
* 1934
** Vencedor d'una etapa de la Niça-Toló-Niça
* 1937
** Vencedor d'una etapa de la París-Niça

### Resultats al Tour de França

* 1931. Abandona (23a etapa)
* 1932. Abandona (19a etapa)
* 1933. Abandona (8a etapa)
* 1934. Abandona (2a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1935. 58è a la classificació general.

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Abondance

«Abondance» té aquests significats:
* Abondance (formatge), formatge de pasta premsada semicuita francès amb denominació d'origen, elaborat al departament de l'Alta Savoia
* Abondance (municipi), municipi al departament de l'Alta Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
* Cantó d'Abondance, divisió administrativa francesa del departament de l'Alta Savoia, a la regió de Roine-Alps
* La Chapelle-d'Abondance, municipi al departament de l'Alta Savoia (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
# Aichryson dumosum

Aichryson dumosum és una espècie de planta del gènere Aichryson de la família de les Crassulaceae.

## Taxonomia

Aichryson dumosum (Lowe) Praeger va sere descrita per Robert Lloyd Praeger i publicada a An Account of the Sempervivum group. London. 127 (1932).

### Etimologia

* dumosum : epítet llatí que significa 'arbustiu'.

## Referències

* ↑ «Aichryson dumosum (Lowe) Praeger». International Plant Names Index.
* ↑ List of descriptive plant epithets
# Aichryson brevipetalum

Aichryson brevipetalum és una espècie de planta del gènere Aichryson de la família de les Crassulaceae.

## Taxonomia

Aichryson brevipetalum Praeger va ser descrita per Robert Lloyd Praeger i publicada a Journal of Botany, British and Foreign 66: 221. 1928.

### Etimologia

* brevipetalum : epítet llatí que significa 'pètals curts'.

## Referències

* ↑ «Aichryson brevipetalum Praeger». International Plant Names Index.
* ↑ «The Vocabulary of Orchids: An Amateur Perspective.». WordPress.comnossaorg.files.wordpress.com.
# Saint-Python

Saint-Python és un municipi francès, situat a la regió dels Alts de França, al departament del Nord. L'any 2006 tenia 1.036 habitants. Limita al nord amb Haussy, al nord-est amb Vertain, al sud-est amb Solesmes, al sud-oest amb Viesly i oest amb Saint-Vaast-en-Cambrésis.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 1.365 | 1.412 | 1.349 | 1.251 | 1.118 | 1.014 | 1.036 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Georges Flamengt | PS |
# Saint-Privé (Saona i Loira)

Saint-Privé és un municipi francès situat al departament de Saona i Loira i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 2009 tenia 82 habitants.

## Història

Llista dels alcaldes successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Mme Belser | | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 55 | 68 | 61 | 60 | 72 | 65 | 82 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Lebedòncia

Lebedòncia (llatí: Lebedontia) és el nom d'una població de la Tarraconense esmentada únicament a l'Ora marítima d'Aviè (segle iv dC), que explica que la ciutat està situada més avall de Cal·lípolis, al peu del mont Sellus, no lluny de Tàrraco, i que en el seu temps ja havia desaparegut.
Hom suposa que es podia trobar no lluny de l'Ampolla.

## Referències

* ↑ Aviè. Ora Marítima 507-511
* ↑ Historia general de España y América: De la protohistoria a la conquista romana. Madrid: Rialp, 1991, p. 105. ISBN 8432121193.
# Leben des Orest

Leben des Orest (en alemany; La vida d'Orestes), op. 60, és una grand opéra en cinc actes (vuit escenes) composta per Ernst Krenek sobre un llibret del mateix compositor. És el primer dels seus llibrets ambientat en l'Antiguitat. La partitura s'inscriu amb les dades de composició: 8 d'agost de 1928 – 13 de maig de 1929, i inclou indicacions de talls recomanats per a la primera producció. Es va estrenar en el Neues Theater de Leipzig el 19 de gener de 1930, i es va estrenar en el Teatre d'Òpera Kroll a Berlín a principis de març del mateix any (Leichtentritt 1930, 366).

## Història

Leben des Orest va tenir 13 produccions el 1933, quan els nazis van prendre el poder i van prohibir que es representessin les òperes de Krenek. La primera reposició de la postguerra va ser el 1947 a Linz i van seguir representacions a Frankfurt (1951), Graz (1952), Düsseldorf (1954) i Wiesbaden (1961). Les representacions de 1961 a Darmstadt van ser dirigides pel mateix Krenek, però va atreure altes demostracions contra el seu suposat conservadorisme musical. Pierre Boulez va escriure una carta oberta denunciant les accions de l'administració contra els trastorns com a "terror organitzat" i la facultat de la Sommerferienkurse es van posar del seu costat qualificant l'obra d'una mera relíquia dels anys 1920. Una reposició reeixida va tenir lloc l'any 1975 a l'Òpera de Portland traduïda a l'anglès com a Life of Orestes.

## Referències

* ↑ Orpheus und Eurydike de 1923 va utilitzar un llbiret d'Oskar Kokoschka [Bowles 2001])
* ↑ El cicle de cançons de Krenek Reisebuch aus den österreichischen Alpen es va estrenar poc abans el mateix dia.
* ↑ Grosch: Zeitoper, Stilpluralismus und episches Theater p. 107
# Salvator Mundi

Salvator Mundi (el Salvador del món) és un atribut de Crist i una manera convencional de representar a Jesús en l'art. Apareix la seva figura, completa o només el tors, beneint amb la mà dreta el món, que porta simbolitzat amb el globus imperial a la mà esquerra. El tema apareix en pintures, escultures, vitralls i gravats de diferents èpoques, essent força conreat pels pintors flamencs.
# Lindóia

Lindóia és un municipi brasiler de l'Estat de São Paulo. El 2022 tenia 7.010 habitants.

## Referències

* ↑ «Lindóia» (en portuguès). Institut Brasiler de Geografia i Estadística. [Consulta: 9 juliol 2023].
# Lindy Delapenha

Lindy Delapenha (Spanish Town, 25 de maig de 1927 - Kingston, 26 de gener de 2017) és un exfutbolista jamaicà de la dècada de 1950.
Fou el primer futbolista jamaicà en jugar professionalment a Anglaterra.
Pel que fa a clubs, destacà a Portsmouth FC, Middlesbrough FC i Mansfield Town.

## Referències

* ↑ Lindy Delapenha is dead Arxivat 2017-01-26 a Wayback Machine.. Jamaica Observer.
* ↑ «Lloyd Delapenha». Football United, Racism Divides. Arxivat de l'original el 2018-04-26. [Consulta: 13 juny 2019].
* ↑ Barry J Hugman, The PFA Premier and Football League Players Records 1946-2015, G2 Entertainment, 2015, p. 224
# Line Kjærsfeldt

Line Kjærsfeldt és una esportista danesa que competeix en bàdminton en la categoria individual. Va guanyar una medalla de bronze als 2010 BWF World Junior Championships en dobles de dones amb Sandra-Maria Jensen. Kjærsfeldt també va guanyar una medalla d'or en Jocs Europeus de 2015 després de guanyar contra Lianne Tan de Bèlgica.

## Referències

* ↑ «Denmark on the making of young blood in badminton», 20-11-2010. [Consulta: 26 gener 2016].
# Abraham van der Hart

Abraham van der Hart (Amsterdam, 1727 - Amsterdam, 1820), fou un arquitecte de l'Holanda Septentrional del segle xviii.

## Biografia

Segons l'RKD va estudiar arquitectura i disseny amb el seu pare, Jan van der Hart, i va esdevenir un arquitecte especialitzat en el Neoclassicisme. Va construir la Casa Hodshon i la Casa Barnaart a Haarlem. A Amsterdam, hi va construir el teatre De Kleine Komedie i va redissenyar la Trippenhuis el 1815-1817 per albergar un gabinet d'art i d'impressió que més tard es va fusionar amb el Rijksmuseum.

## Referències

* 1 2 Abraham van der Hart a l'RKD
* ↑ Trippenhuis Arxivat 2011-09-28 a Wayback Machine. al Bureau of Monuments, Amsterdam

## Enllaços externs

* Abraham van der Hart Arxivat 2012-03-21 a Wayback Machine. al lloc web de la Societat Hendrick de Keyser
* «Abraham van der Hart». Biografisch Portaal.
# Abrajéievka

Abrajéievka (en rus: Абражеевка) és un poble del krai de Primórie, a l'Extrem Orient de Rússia, que en el cens del 2010 tenia 234 habitants. Pertany al districte rural de Txernígovski.

## Referències

* ↑ Законодательное Собрание Приморского края. Закон Приморского края № 161-КЗ от 14 ноября 2001 г «Об административно-территориальном устройстве Приморского края», в ред. № 148-КЗ от 8 ноября 2007 г.
# Saint-Nolff

Saint-Nolff (en bretó Sant-Nolf) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament d'Ar Mor-Bihan. L'any 2006 tenia 3.564 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.017 | 1.082 | 1.830 | 2.537 | 3.270 | 3.300 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Joël Labbé | |
# Sala Municipal d'Exposicions d'Onda

La Sala Municipal d'Exposicions d'Onda (1971-2005) fou un espai físic d'exposicions temporals, que es trobava al soterrani de l'antic Ajuntament d'Onda, sota el Salo de Plens, d'uns 80 m², amb les parets de formigó, sense cap revestiment, i amb unes claraboies al sostre. La llum groguenca dels focus i el color verd clar del formigó combinaven excel·lentment amb qualsevol obra artística. La Sala Municipal d'Exposicions d'Onda, coneguda popularment com La Saleta Municipal, fou inaugurada el mes d'octubre de 1971, per la Fira d'Onda, amb una exposició dels dos majors ceramistes onders contemporanis: Angelina Alós i Manolo Safont.
Manolo Safont fou el director, encarregat i muntador de les exposicions, tot en ú. Fou qui seleccionava els artistes invitats, amb criteris personals, és clar, però que aconseguiren convertir aquesta Saleta Municipal en un dels referents dels corrents artístics més avantguardistes del País Valencià.
Any rere anys, des de 1972 fins a 1978, a l'octubre, aprofitant la Fira d'Onda, a l'inici del curs i de la temporada expositiva, i on tot el poble sortia massivament al carrer, es feren set exposicions col·lectives, les cinc primeres anomenades Art Castellonenc d'Avui, i les dues darreres Art d'Avui al País Valencià En aquestes exposicions col·lectives participaren molts dels artistes que havien exposat o exposarien individualment a la Saleta Municipal.
La Saleta Municipal mantenia l'activitat expositiva durant tot l'hivern. Aquesta dècada, en els darrers anys del Franquisme i la Transició, fou la més activa i brillant. Amb posterioritat, la política local i conflictes personals van fer impossible la continuïtat del projecte, fins als anys 1983 i 1984 en què es recuperà parcialment, per no recuperar-se mai més.
Aquest projecte expositiu aconseguí que molts onders, de tota condició i amb gusts artístics diametralment oposats, consideraren que cada cap de setmana era imprescindible passar per la Saleta Municipal, bé per elogiar les obres, bé per criticar l'obra exposada, a l'artista, i inclús, al director. Manolo Safont havia aconseguit en eixos anys convertir la visita setmanal per veure art modern en un hàbit.
La Saleta Municipal continuà oferint exposicions però ja no tingué la qualitat aconseguida en els anys 70, ni la continuïtat ni la coherència ni uns criteris clars. Els encarregats posteriors no pogueren portar una programació definida i coherent, i el component localista acabà imposant-se.

## Notes

* ↑ VIII Mostra Art Valencià d'Avuí [catàleg d'exposició]. Onda : Ajuntament, 1983.

## Vegeu també

* Onda
* Manuel Safont Castelló
# Ala al-Din Ali Beg

Ala al-Din Ali Beg fou emir d'Eretna a Kayseri.
Va succeir el seu pare Mehmed ibn Eretna, assassinat en un atemptat instigat pels grans amirs, el 1365/1366. Poc interessat en el govern es va dedicar als plaers. Els amirs (generals) governadors d'Amasya, Tokat, Sharki Karahisar i fins i tot Sivas, es van erigir en senyors dels seus territoris amb gran autonomia quan no en oberta rebel·lió. Tahartan a Erzindjan, es va fer virtualment independent. Els karamànides van ocupar la part sud del beylik, mentre els ak koyunlu s'apoderaven de territoris orientals. El visir i atabeg kadi Burhan al-Din, de la família de kadis de Kayseri, va començar a assolir totes les funcions de govern.
El 1380 Ali Beg va fer una campanya contra els amirs rebels i va morir a la lluita. Va pujar al tron el seu fill Muhammad II Celebi.

## Referències

* ↑ Bosworth, Clifford Edmund. The New Islamic Dynasties: A Chronological and Genealogical Manual (en anglès). Edinburgh University Press, 2004, p.234. ISBN 0748621377.
# Ala al-Din Ali ibn Ahmad Djamali

Mawlana Ala al-Din Ali ibn Ahmad ibn Muhammad Djamali (també conegut com a Zenbilli Ali Efendi) fou un religiós turc. Era originari de Karaman però establert a Amasya. Fou partidari de Baiazet II. Fou xaikh al-Islam, la més alta autoritat religiosa de l'Imperi, del final del 1503 al 1526. Va morir el 1526 i fou enterrat a una mesquita que havia construït a Istanbul. Va deixar escrites diverses fàtues.

## Bibliografia

* “Ḏj̲amālī”, a: Encyclopaedia of Islam, primera edició (1913-1936), Editada per M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Consultat en línia el 18 de juliol del 2016 <http://dx.doi.org/10.1163/2214-871X_ei1_SIM_2012> Primera edició en línia: 2012. Primera edició impresa, ISBN 9789004082656, 1913-1936
# Abu-Yahya Zakariyyà al-Irjaní

Abu-Yahya Zakariyyà al-Irjaní fou imam ibadita al Djabal Nafusa a la Tripolitana elegit a una data desconeguda però que seria posterior almenys al 906; els fatimites van dominar Tripolitana abans del 909 i van expulsar els rustúmides: La seva elecció seria posterior al govern de l'imam rustúmida Abu Hatim Yusuf ibn Ani l-Yakzan Muhammad ibn Aflah ibn Abd al-Wahhab ibn Abd al-Rahman ibn Rustam (que va governar fins al 906/907) o a la caiguda de la dinastia de Tahert (909).
Era imam mudafi (imam de la defensa). Només dominava les muntanyes Nafusa (Djabal Nafusa) però va aconseguir mantenir la independència envers els fatimites. La seva capital fou a Irdjan o Ardjan (o Urjan) a l'est del Djabal Nafusa, modernament ruïnes de Khirbat Ardjan prop de Mezzu, i propera de Djadu. En el seu govern es van enfrontar en una guerra civil els Banu Zemmur i la gent de Termisa. Els fatimites, aprofitant les lluites, van envair el territori el 922/923 sota direcció del general Ali ibn Salman al-Dai, però foren rebutjats davant de la fortalesa d'al-Djazira; en una segona batalla a Tirakt, l'imam va resultar mort (vers 923).
El va succeir el seu fill Abu Zakariyya ibn Abi Yahya al-Irdjani amb títol d'hakim.

## Bibliografia

Lewiki, Les Hakims du Gabal Nafusa, 1962
# Lithosia quadra

Lithosia quadra és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels erèbids (Erebidae), subfamília Arctiinae pròpia de la regió paleàrtica.

## Característiques

L'envergadura alar fa 35-55 mm. Els mascles són més petits que les femelles. Hi ha dimorfisme sexual fort en l'imago. Els mascles tenen ales grises amb una zona groga i una ratlla blava negra al davant del marge exterior de les ales. Les femelles tenen ales grogues amb dos punts foscos.

## Biologia

Volen de juny a setembre, depenent de la ubicació. En el del sud de l'àrea de distribució hi ha ocasionalment una segona posta. Les larves s'alimenten de líquens i algues que creixen en els arbres, especialment roures, parets i pedres. Quan l'espècie és sobreabundant i les larves ataquen les fulles i les agulles dels arbres, pot arribar a ser perjudicial. Les larves són peludes, de color gris fosc i tenen línies longitudinals blanquinoses amb grans punts vermells. La pupa és negra, amb una lluentor de porcellana, rabassuda i immòbil.

## Distribució

Es troba al sud i centre d'Europa i a l'est a través del Paleàrtic fins al riu Amur i el Japó. També es troba al sud de la Gran Bretanya i Escandinàvia.

## Galeria

* Larva
* Mascle
* Mascle
* Femella
* Detall

## Referències

* ↑ «BioLib - Lithosia» (en anglès). [Consulta: 26 juliol 2024].

## Enllaços externs

* Lepiforum
* UKmoths
* Biodiversidad Virtualː Lithosia quadra (castellà)