OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Beni Hassen

Beni Hassen (àrab: بني حســان, Banī Ḥassān) és una vila de Tunísia situada uns 25 km al sud de Monastir, a la governació homònima. És capçalera d'una delegació amb 12.520 habitants segons el cens del 2004.

## Economia

Està en zona agrícola amb abundància d'oliveres, i la població està bastant dispersa en petits nuclis.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 32 55 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en cinc sectors o imades:
* Beni Hassen Sud (32 55 51)
* Beni Hassen Nord (32 55 52)
* Hatem (32 55 53)
* El Jnaïha (32 55 54)
* Ghnada (32 55 55)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 32 17).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 82-85. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 01-12-2012, pàg. 148-150. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Beni Hassen - Lloc web oficial
# Mezzopiano

Mezzopiano (de l'italià mezzo, mitjà; i piano, suau) és un terme utilitzat en notació musical per indicar una determinada intensitat en el so, és a dir, un determinat matís. La seva abreviatura és 'mp'. La intensitat que indica mezzopiano és moderadament suau, més gran que la que indica piano i menor que la que indica mezzoforte.
A les partitures apareix sempre de manera abreujada, sempre sota el pentagrama i precisament sota la nota on comença l'esmentada dinàmica. L'obra se segueix tocant mezzopiano des d'aquest punt d'ara endavant, fins que aparegui un nou indicador de dinàmica.

## Referències

* ↑ Brandy Kraemer. «Italian Music Command: Mezzo Piano». [Consulta: 5 gener 2019].
# Bengala Occidental (província)

Bengala Occidental fou el nom convencional d'una província de l'Índia Britànica sorgida de la divisió de la Presidència de Bengala en dos grans províncies el 1905: Bengala Oriental i Assam (formada per Bengala Oriental i Assam) i Bengala encara que coneguda com a Bengala Occidental (formada per quatre províncies: Bengala pròpia, Bihar, Orissa i Chota Nagpur). El predomini musulma a la part oriental i hindú a l'occidental, fou discutit i finalment el 1912 les dues províncies es van separar. El 1912 es va restablir la província de Bengala unida, de la que foren separades Bihar i Orissa (incloent-hi Chota Nagpur) al mateix temps; Assam fou separada el 1917.
El 1947, amb la partició de l'Índia, Bengala Oriental i Bengala Occidental van quedar separades per segona vegada. La primera va formar el Pakistan Oriental que es va independitzar per esdevenir Bangladesh; la segona va formar la província de Bengala Occidental dins de l'Índia. El de 26 de gener de 1950 va esdevenir l'estat de Bengala Occidental. Per la història d'aquest estat (incloent-hi els anys de província del 1947 al 1950) vegeu: Bengala Occidental.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Bioparc Fuengirola

El Bioparc Fuengirola és un parc zoològic situat a Fuengirola, a Andalusia. S'especialitza en espècies tropicals adaptades als ambients forestals, principalment d'Àsia, Àfrica i les illes de l'Indo-Pacífic. El gestiona l'empresa Rain Forest Valencia, que també gestiona el Bioparc València.
Va ser inaugurat l'any 1978 com a Zoo de Fuengirola i renovat l'any 1999, el 2010 va canviar el seu nom a Bioparc Fuengirola.
És membre permanent de l'Associació Europea de Zoos i Aquaris, es dedica a la conservació ex situ participant en programes europeus per a espècies en perill d'extinció.

## Referències

* ↑ «Bioparc Fuengirola».
* ↑ «EAZA Member Zoos & Aquariums». Arxivat de l'original el 23/09/2010.
* ↑ «Bioparc Fuengirola participa en el nacimiento de 84 animales amenazados en los últimos cinco años» (en castellà). Europa Press, 22-04-2022. [Consulta: 22 abril 2022].
# Benicia

Benicia és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 26.865 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Benicia tenia 26.865 habitants, 10.328 habitatges, i 7.239 famílies. La densitat de població era de 804,1 habitants per km².
Dels 10.328 habitatges en un 36,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,2% hi vivien parelles casades, en un 11,9% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,1% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 67.617 $ i la renda mediana per família de 77.974 $. Els homes tenien una renda mediana de 59.628 $ mentre que les dones 39.893 $. La renda per capita de la població era de 31.226 $. Entorn del 3,1% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Benicia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Benicia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Mid-size

Classificació dels automòbils :
| subclasse de | Segment D |
Un mid-size o mid size és automòbil ubicat entre els compact i els full size. El terme automobilístic és emprat a Amèrica del Nord per definir els vehicles A Europa aquests solen rebre el nom de "large family cars" o "executive cars" depenent de si són de luxe. Al Regne Unit es coneixen com a saloon cars i a Espanya com a segment D.

## Història

L'origen d'aquesta categoria va sorgir als anys 1950 amb l'AMC Rambler Six del 1956. Posteriorment, als anys 60 aquest segment va començar a créixer, amb exemples com el Ford Fairlane o el Oldsmobile Cutlass. A finals dels anys '70, l'augment del preu del combustible i les noves regulacions federals van provocar una reducció dels vehicles (en alguns casos van desaparèixer). Les mides "oficials" de cada segment van ser introduïdes per l'Environmental Protection Agency, la qual va fixar paràmetres com l'espai de portaequipatges i de passatgers (la mida de l'habitacle interior i la del portaequipatges). El criteri era, per als mid size, un volum de 130 a 159 cu. ft. (3.68 a 4.5 m3).
General Motors va reduir de mida els seus models 2 anys abans que la resta: el Chevrolet Malibu del 1978 va escurçar la seva batalla a 108 in (2,743 m); Ford Motor Company va presentar el Fairmont per substituir el Ford Granada, un vehicle d'estil similar a un Volvo amb 105 in (2,667 m); finalment, Chrysler va presentar els K-cars.
Avui dia la major part de mid size tenen una batalla de 105 a 110 in (2.68 a 2.79 m) i un espai interior de 110 a 119 ft³ (3000 a 3300 litres) El cotxe que va definir aquesta nova categoria va ser el Ford Taurus, que era el cotxe més venut per anys fins que el Toyota Camry el va sobrepassar l'any 1997, i actualment, segueix essent el més venut.

## Referències

* ↑ http://www.fueleconomy.gov/feg/info.shtml#sizeclasses
* ↑ Shopping for Safety: Providing Consumer Automotive Safety Information (en anglès). 248a ed.. Transportation Research Board, 1996, p.33. ISBN 0309062098.
* ↑ http://auto.howstuffworks.com/toyota-camry.htm Arxivat 2007-05-14 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Llista de cotxes més venuts Desembre 2007 (anglès)
* Llista de cotxes midsize de l'EPA per l'any 2008 (anglès)
# Bengt Hasselrot

Bengt Hasselrot (Estocolm, 12 d'agost de 1910 - Uppsala, 27 de setembre de 1974) va ser un romanista suec.

## Vida

Hasselrot va patir de jove una poliomelitis. Després dels estudis, va fer una estada a Suïssa per raons mèdiques. Allí descobrí el francoprovençal i aprofità per dedicar-se al seu estudi. Amb aquest tema es va doctorar el 1937 a Uppsala amb la tesi Étude sur les dialectes d'Ollon et du district d'Aigle, Vaud (Uppsala / Paris 1937), una tesi de dialectologia francoprovençal. El 1946 va esdevenir professor a Copenhaguen, i el 1950 docent a la Universitat d'Uppsala. De 1959 a 1972 va ser (com a successor de Paul Falk) professor de llengües romàniques a la Universitat d'Uppsala (al seu torn, va ser succeït per Lennart Carlsson a la jubilació).
Les especialitats de Hasselrot foren la dialectologia, sobretot gal·loromànica, l'onomàstica i els estudis sobre morfologia (diminutius), però també publicà algunes contribucions de tema literari.
Hasselrot es va casar el 1930 amb la suïssa Marie-Louise Muller (1901-1973), que conegué com a infermera en la seva estada a Suïssa, i tingueren dues filles.

## Obres

* Du changement de genre comme moyen d'indiquer une relation de grandeur dans les langues romanes. Uppsala / Leipzig 1945.
* Benjamin Constant og Bernadotte. De l'esprit de conquête et de l'usurpation og dens tilblivelse. Copenhaguen 1950.
* (ed.) Nouveaux documents sur Benjamin Constant et Mme de Staël. Copenhaguen 1952.
* (ed.) Benjamin Constant, Lettres à Bernadotte. Sources et origine de l'Esprit de conquète et de l'usurpation. París/Ginebra 1952.
* (ed. amb Jöran Sahlgren i Lars Hellberg) Quatrième Congrès international de sciences onomastiques. Uppsala 1952.
* (amb Arne Klum) Franska stilar för universitetsstadiet med nyckel. Estocolm 1955.
* Études sur la formation diminutive dans les langues romanes. Uppsala / Wiesbaden 1957.
* Les limites du francoprovençal et l'aire de "nostron" [adjectiu possessiu]. 1966.
* Étude sur la vitalité de la formation diminutive française au XXe siècle. Uppsala 1972.

## Bibliografia

* Hasselrot, C G Bengt. In: Sten Lagerström, Elvan Sölvén (eds.): Vem är det. Svensk biografisk handbok 1969. 29. Jg. P. A. Norstedt & Söners Förlag, 1968, ISSN 0347-3341, p. 370
* Lennart Carlsson: In: Studia Neophilologica. 47, 1975, p. 151–154.
* Lennart Carlsson: L'étude des langues romanes depuis 1890. In: Acta Universitatis Upsaliensis, Uppsala University 500 Years. Band 6: Faculty of Arts at Uppsala University, Linguistics and Philology. Uppsala 1976, p. 89–98.
* Y. M. [Yakov Malkiel] [Necrology Bengt Hasselrot] in: Romance Philology, Berkeley Tom 29, N.º 1 (Agost 1, 1975), p. 27-31
* Alf Lombard in: Revista portuguesa de filosofia. 17, 1975–1978 [1979], p. 1163–1167.

## Referències

* ↑ Y.M. Necrologia a Romance Philology p. 27
* ↑ Y. M. necrologia a Romance Philology, p. 27-28
* ↑ http://hasselrot.org/_/MinSlakt/Mathias_Hasselrot_(-1917un)/p9591b667.html Arxivat 2018-03-13 a Wayback Machine. Dades personals de Carl Gunnar BENGT Berndtsson Hasselrot

## Enllaços externs

* Svensk biografisk handbok p. 370
# Miguel Ángel Nieto de la Calle

Miguel Ángel Nieto de la Calle (nascut a San Sebastián de los Reyes, Madrid, el 12 de gener del 1986) és un exfutbolista espanyol que jugava com a davanter.

## Carrera esportiva

Nieto va arribar al Reial Madrid a la categoria de Cadet A, on va arribar des del Juventud Sanse, un petit club de la localitat madrilenya de San Sebastián de los Reyes. Des que va arribar a l'entitat blanca va començar a jugar d'extrem dret, la seva posició actual.
Va debutar amb el primer equip a la Lliga de Campions davant el Dinamo de Kíiv. A Primera Divisió va debutar davant el Vila-real CF el 27 de gener del 2007.
L'1 de juliol de 2008 va signar un contracte de cinc anys amb la UD Almería.
Posteriorment va debutar a les files del Club Deportivo Numancia, del Racing de Santander, del Córdoba CF i UE Lleida.

## Referències

* ↑ El Almería ficha al madridista Miguel Ángel Nieto (castellà)
* ↑ Nieto es converteix en el quart fitxatge de l'Almeria (castellà)

## Enllaços externs

* Web oficial del Reial Madrid (castellà)
* Article al diari AS (castellà)
# Blanques paral·leles alcistes

Línies blanques paral·leles alcistes (en anglès: Bullish Side-by-Side White Lines) és un patró d'espelmes japoneses que indica continuïtat de la tendència alcista.

## Criteri de reconeixement

* La tendència prèvia és alcista
* Es forma una primera espelma blanca
* Al següent dia s'obre amb gap alcista
* Es forma una nova espelma blanca
* El darrer dia s'obre a la baixa obrint al mateix preu que l'anterior (o inclús menys), però finalment es tanca a l'alça (espelma blanca) tancant al mateix preu que l'anterior (igual cos), però forma un nou high

## Explicació

Línies blanques paral·leles alcistes és un patró que apareix enmig d'una tendència alcista. L'aparició del gap alcista seguit per l'espelma blanca evidencia que la tendència és forta. Tot i així el tercer dia s'obre a la baixa, al mateix preu que l'anterior o inclús per dessota, però finalment es tanca en positiu, amb el mateix preu que l'anterior, i formant un nou màxim. Aquesta tercera espelma blanca és un mostra més que malgrat que la pressió venedora ha aflorat, els bears són incapaços de dur el preu cap avall i els bulls tornen a prendre el control de la negociació.

## Factors importants

És imprescindible que el gap baixista format no sigui omplert en cap moment, de manera que actua com a poderós suport. Els preus d'obertura i de tancament han de ser o igual, o molt propers, i s'ha de formar un nou high. Malgrat que la força dels bulls és evident se suggereix esperar confirmació l'endemà en forma d'espelma blanca amb tancament superior o gap alcista.

## Bibliografia

* «Bullish Side-by-Side White Lines». Candlesticker. [Consulta: 12 maig 2011].
# Milan Osterc

Milan Osterc (4 de juliol de 1975) és un exfutbolista eslovè de la dècada de 2000.
Fou 44 cops internacional amb la selecció eslovena.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Hèrcules CF, Olimpija, Hapoel Tel Aviv, Le Havre AC, Bursaspor, Malatyaspor, AEK Làrnaca i LASK Linz, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Slovenski pravopis 2001: Milan».
* ↑ «Slovenski pravopis 2001: Osterc».
* ↑ «Slovenski pravopis 2001: jagoda».
* ↑ «Football PLAYER: Milan Osterc». eu-football.info. [Consulta: 7 octubre 2015].
* ↑ «Sad Chelsea bow out». BBC, 01-11-2001. [Consulta: 2 febrer 2014].
* ↑ Milan Osterc a BDFutbol
* ↑ Fitxa del jugador a PrvaLiga (eslovè)
# Milanesa napolitana

La milanesa napolitana és un menjar típic de l'Argentina, inventat a Buenos Aires. Es tracta d'un plat d'escalopa milanesa de carn de vedella amb acompanyament de formatge i salsa de tomàquet, amb la qual cosa recull influència de totes dues regions d'Itàlia, del nord i del sud.

## Referències

* Bordón, Juan Manuel. «La milanesa a la napolitana podría ser Patrimonio Cultural» (en castellà). Clarín. Buenos Aires: Grupo Clarín, 07-12-2006. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 febrer 2013].
# Mocksville

Mocksville és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia 4.178 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mocksville tenia 4.178 habitants, 1.627 habitatges i 1.067 famílies. La densitat de població era de 234,5 habitants per km².
Dels 1.627 habitatges en un 30,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,7% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 34,4% no eren unitats familiars. En el 30,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.407 $ i la renda mediana per família de 42.357 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.540 $ mentre que les dones 23.375 $. La renda per capita de la població era de 18.703 $. Entorn del 9,3% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mocksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mocksville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# El Puig (Sant Julià de Cerdanyola)

El Puig és una muntanya de 1.102 metres que es troba al municipi de Sant Julià de Cerdanyola, a la comarca catalana del Berguedà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Americano

* Per a altres significats, vegeu «indià».
Americano és un pel·lícula francesa dirigida per Mathieu Demy, produïda per Mathieu Demy, Angeline Massonni (Les Films de l'Autre), Arte i Agnès Varda (Ciné Tamaris). El rodatge es desenvolupà a Los Angeles, París, Noirmoutier i Tijuana entre setembre i octubre de 2010.

## Argument

Martin (Mathieu Demy) ha crescut i viu a París. Quan perd la seva mare, que s'ha quedat a Califòrnia, ha de tornar a la ciutat de la seva infantesa Los Angeles, per ocupar-se de les formalitats vinculades de la seva herència. Però incapaç de fer front a la mort, fuig cap a Tijuana on es perd sobre el rastre d'una ballarina mexicana que ha conegut abans, i que tenia un lloc important en la vida de la seva mare. Per passar el seu dol, Martin haurà de tornar a visitar el seu passat.

## Repartiment

* Mathieu Demy: Martin
* Salma Hayek: Lola/Rosita
* Geraldine Chaplin: Linda
* Chiara Mastroianni: Claire
* Carlos Bardem: Luis
* Jean-Pierre Mocky: El pare
* Pablo Garcia: Pedro
* André Wilms: L'alemany

## Referències

* 1 2 3 4 Anunci del rodatge i de la distribució (en francès).
* ↑ Pure People.com. Americano (en francès). Pure People.com.
* ↑ Jpierre.Mocky.Free.fr. ??? (en francès). Jpierre.Mocky.Free.fr.
* ↑ Cinéma: Demy, Mocky i Mastroianni a Noirmoutier (en anglès).

## Enllaços externs

* Americano a AlloCiné. (francès)
Viccionari
# Beni Ensar

Beni Ensar (en àrab بني انصار, Bnī Anṣār; en amazic ⴰⵢⵝ ⵏⵚⴰⵔ, Aït Nṣar o Ayt Nṣar) és un municipi de la província de Nador, a la regió de L'Oriental, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 56.582 persones. Limita al nord amb Melilla.
El port de Beni Ensar és un dels principals ports del Marroc. El desenvolupament del nucli urbà es troba apressat pels contraforts del Gurugú i la via ràpida situada a l'oest d'una banda, i la Mar Chica o Thamchadht o Rbhar Amzian, la via fèrria i la zona industrial del port, per l'altre.

## Vegeu també

* Pas fronterer de Beni Ensar: un dels més transitats d'Àfrica.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 26 de desembre 2018. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Cas Faisán

El Cas Faisán és el nom atribuït a una recerca judicial a Espanya, dirigida pel jutge de l'Audiència Nacional Baltasar Garzón —i, més tard, pel seu substitut, el jutge Pablo Ruz després d'anys d'inactivitat cap al cas per l'anterior jutge, ara ex-jutge condemnat per prevaricació—, sobre una xarxa d'extorsió d'ETA amb base en el bar Faisán d'Irun (Guipúscoa). La recerca va concloure amb el processament de 24 persones, implicades en l'enviament de cartes d'extorsió d'ETA (reclamant el «impost revolucionari») a empresaris bascos i la gestió del cobrament en diversos períodes entre març de 2005 i febrer de 2006.
El cas va adquirir rellevància pública, no obstant això, a causa d'una filtració que va rebre el 4 de maig de 2006 Joseba Elosua, propietari del bar Faisán i presumpte membre de la xarxa d'extorsió d'ETA, que li alertava d'una batuda. La recerca de la presumpta filtració va ser separada de la causa principal i instruïda en un sumari apart, també pel jutge Baltasar Garzón. La recerca va ser assignada al jutge Fernando Grande-Marlaska després de prendre's Garzón un període sabàtic i represa per aquest a la seva tornada a l'Audiència Nacional. Es troba parcialment sota secret del sumari.

## Referències

* ↑ El País. «Garzón imputa a 24 personas vinculadas a la red de extorsión etarra del bar Faisán», 24-10-2008.
* ↑ Error en el títol o la url.«».
# Gasificació

La gasificació és el procés que converteix la biomassa o combustible fòssil en monòxid de carboni, hidrogen, diòxid de carboni i metà. Es fa servir aquest procés d'ençà de prop de 180 anys. Això s'aconsegueix fent reaccionar els materials a altes temperatures (>700 °C), sense combustió, amb una quantitat controlada d'oxigen o vapor o les dues coses alhora. La mescla gasosa resultant s'anomena syngas (de l'anglès: synthesis gas o synthetic gas) o producer gas i és també un combustible. L'energia derivada de la gasificació de la biomassa i la combustió del gas que en resulta és considerada com una font d'energia renovable; la gasificació de combustible fòssil derivat de materials com els plàstics no es considera una energia renovable.
L'avantatge de la gasificació és que usant el syngas és potencialment més eficient que la combustió directa del combustible original perquè es pot fer la combustió a temperatures més altes o fins i tot en cèl·lula de combustible amb el límit definit per la regla de Carnot més alt o no aplicable.

## Química

En un gasificador, el material amb carboni experimenta diferents processos:
* La deshidratació o procés d'assecat ocorre al voltant dels 100 °C. Típicament el vapor resultant es mescla dins del flux de gas i s'implica en les subseqüents reaccions, especialment la reacció aigua-gas vegeu pas #5).
* La piròlisi (o desvolatilització) ocorre a 200-300 °C. beren els volàtils amb una pèrdua del 70% del pes del carbó.
* La combustió amb reacció amb l'oxigen i producció principalment de diòxid de carboni i petita quantitat de monòxid de carboni el qual proporciona calor.
* La gasificació ocorre quan el residu sòlid (char) reacciona amb el carboni i el vapor per produir monòxid de carboni i hidrogen a través de la reacció ${\rm {C}}+{\rm {H}}_{2}{\rm {O}}\rightarrow {\rm {H}}_{2}+{\rm {CO}}$
* A més la reacció reversible de fase gasosa arriba a l'equilibri químic molt de pressa a les temperatures del gasificador i equilibra les concentracions de monòxid de carboni, vapor, diòxid de carboni i hidrogen. ${\rm {CO}}+{\rm {H}}_{2}{\rm {O}}\leftrightarrow {\rm {CO}}_{2}+{\rm {H}}_{2}$

## Referències

* ↑ National Non-Food Crops Centre. "Review of Technologies for Gasification of Biomass and Wastes, NNFCC 09-008" Arxivat 2011-03-18 a Wayback Machine., Retrieved on 2011-06-24
* ↑ The Clean and Renewable Energy Source Arxivat 2011-09-10 a Wayback Machine., www.biomass.uk.com, accessed 16.05.11
* ↑ Thermal Gasification of Biomass, International Energy Agency Task 33 Arxivat 2011-05-09 a Wayback Machine., www.gastechnology.org, accessed 16.05.11
* ↑ Clean Renewable Fuel from the Plasma Gasification of Waste Arxivat 2011-04-02 a Wayback Machine., www.waste-management-world.com, Accessed 16.05.2011

## Enllaços externs

* Pyrolysis and Gasification Factsheet Arxivat 2010-07-06 a Wayback Machine. by Juniper
* "Gasification Technology" Experts from CGPL, Indian Institute of Science Arxivat 2019-04-14 a Wayback Machine.
* "Gasification Technologies Council" Arxivat 2016-01-20 a Wayback Machine.