OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# KDE Connect

KDE Connect és una aplicació per a emparellar dispositius, gratuïta, de codi obert i multiplataforma. Mitjançant control remot a través de Wi-Fi vincula mòbils amb ordinadors, però també mòbils amb televisors. Entre les possibilitats més destacades, transfereix fitxers, controla programari multimèdia, envia i rep SMS a l'ordinador, o posa a disposició un teclat i un touchpad virtuals perquè l'usuari pugui interaccionar amb el sistema d'escriptori.
Fou dissenyada i elaborada per KDE i pensada per a l'escriptori KDE Plasma. Encara que inicialment podia funcionar en qualsevol escriptori Linux, posteriorment es va millorar la integració a l'escriptori Gnome. Disposa d'integració amb F-Droid i amb Android a través de la Play Store per a Linux, MacOs i Windows. Presenta connectivitat amb iOS i iPadOS, encara que amb limitacions i també amb Sailfish OS.

## Referències

* 1 2 Arindam. «What is KDE Connect? How Do You Use It?». DebugPoint, 07-10-2022. [Consulta: 26 gener 2024].
* 1 2 Medina, Eduardo. «KDE Connect: la mejor integración con Android llega a Windows». MuyLinux, 02-07-2021. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «Descubre las maravillosas posibilidades de KDE Connect». MuyLinux, 23-12-2016. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Pomeyrol, J. «Amazon Prime Video en tu tele con Chromecast y KDE Connect». MuyLinux, 05-03-2019. [Consulta: 26 gener 2024].
* 1 2 Congleton, Nick. «How to Send and Receive SMS on Linux with KDE Connect». maketecheasier, 17-05-2017. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Pomeyrol, J. «KDE Connect mejora la integración de GNOME con Android». MuyLinux, 10-04-2018. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «KDE Connect fue eliminada de la Play Store y restituida poco después». MuyLinux, 21-03-2019. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Pomeyrol, J. «KDE Connect llega a macOS como alternativa de Continuity para Android». MuyLinux, 17-07-2019. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «KDE Connect: la mejor integración con Android llega a Windows». MuyLinux, 02-07-2021. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Medina, Eduardo. «KDE Connect llega al iPhone con una aplicación para iOS». MuyLinux, 11-05-2022. [Consulta: 26 gener 2024].
* ↑ Larabel, Michael. «KDE Connect 2.0 Planning For Big Improvements». Phoronix, 12-04-2023. [Consulta: 26 gener 2024].
# KDE Extragear

KDE Extragear és un conjunt d'aplicacions dissenyades per a l'entorn d'escriptori KDE, però que per diverses raons no depenen del projecte KDE. Algunes d'aquestes raons poden ser;
* Possibilitat de duplicar funcionalitats (Ja que els entorns d'escriptori acostumen a desenvolupar una aplicació per a cada funció)
* Possibilitat de realitzar programes molt específics.
* Possibilitat de no seguir el mateix calendari de publicacions que KDE

## Ciència

* Fraqtive
* Kst, un programa de representació gràfica i visor de dades.

## Complements

* Kopete Skype, suport per al protocol de Skype per a Kopete.

## Gràfics

* DigikamImagePlugins
* DigiKam, gestor de fotografies digitals
* KColorEdit.
* KGraphViewer
* KPhotoAlbum, Album de Photos per a KDE.
* KIPI, una API que permet la creació de plugins de processament d'imatge d'aplicacions independents.
* Kuickshow, un visor d'imatges.
* KPovModeler, un programa de modelatge i composició per a la creació d'escenes POV-Ray.
* showimg

## Multimèdia

* Amarok, reproductor multimèdia
* k3b, grabador de CD i DVD
* Kaffeine, reproductor multimèdia
* kdetv, programa per veure canals de televisió analògica
* KMPlayer, un reproductor de vídeo.
* KPlayer, un reproductor multimèdia.

## Oficina

* Skrooge
* dataKiosk
* Kile, un editor LaTeX.

## Seguretat

* PwManager

## Sistema

* KDE Partition Manager, una aplicació per a particionar els discs.

## Utilitats

* Filelight, gestor d'espai al disc
* Guidance
* KCfgCreator
* KConfigEditor
* Kiosktool
* Krecipes
* Krusader
* YaKuake, un emulador de consola a l'estil del joc Quake.
* kdiff3
* keurocalc

## Xarxa

* KDEBluetooth
* KFTPGrabber, un client FTP.
* KMLDonkey, clon del popular eDonkey, programa d'intercanvi P2P
* KMyFirewall
* KNetLoad
* KNetStats
* KTorrent, clon del client de descàrregues BitTorrent
* Konversation, programa per gestionar xats IRC
* knemo

## Enllaços externs

* Web del projecte KDE Extragear (anglès)
# Richard Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville

Richard Plantagenet Campbell Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville, 3r duc de Buckingham i Chandos GCSI, PC (10 de setembre de 1823–26 de març de 1889), anomenat Earl Temple fins al 1839 i marquès de Chandos de 1839 a 1861, fou un soldat, polític i administrador britànic que visqué al segle xix. Era amic íntim i subordinat de Benjamen Disraeli (1r comte de Beaconsfield) i va servir com a secretari d'Estat per les Colònies de 1867 a 1868 i fou governador de Madras de 1875 a 1880.
Era fill únic de Richard Temple-Grenville, 2n duc de Buckingham i Chandos, i fou educat a l'Eton College i al Christ Church d'Oxford. Va entrar a l'exèrcit britànic i va ascendir fins al rang de coronel. Va entrar en la política l'any 1846 quan fou elegit com a candidat pel Partit Conservador a les eleccions de la regió de Buckinghamshire; va ser membre del parlament de 1846 a 1857, any en què abandonà el càrrec. El març de 1867 va ser nomenat secretari d'Estat per les Colònies, càrrec que va mantenir fins al desembre de 1868. Mentre fou governador de Madras va dur a terme les mesures per ajudar les víctimes de la Gran fam de 1876–1878. Va morir el 26 de març de 1889 a l'edat de 65 anys.

## Enllaços externs

* Hansard 1803–2005: contribucions al Parlament de marquès de Chandos
# Respiració profunda

La respiració profunda (o també coneguda com a respiració diafragmàtica) és una sèrie d'exercicis el qual el seu objectiu d'aquests exercicis és aconseguir una bona respiració profunda, que desprendrà les secrecions de les vies respiratòries, i això permetrà que la tos es pugui eliminar, deixant així el pas d'aire lliure. És recomanable repetir-ho diferents cops al dia.

## Procediments

Per fer la respiració profunda hi ha un procediment:
Tancar la finestra per evitar els corrents d'aire i la dispersió de la pols. Regular la calefacció i córrer la cortina per a mantenir la intimitat del pacient. Una vegada fer els següents procediments: portar el material necessari a l'habitació, rentar-se les mans i posa't guants, si es creu necessari. Asseure's en una cadira o en el llit, amb l'ajut d'uns coixins. Si la sedestació està contraindicada, posar-se en moviment de decúbit supí amb els genolls flexionats. Si es pateix dolors, quinze minuts abans s'haurà de realitzar uns exercicis hauran d'administrar-se els seus analgèsics prescrits.Observa el seu tòrax i l'abdomen i treu-li les peces li puguin fer nosa.
Si s'està recentment operat, caldrà que es mantingui immòbil la zona d'incisió mentre s'extreuen les secrecions i també quan respira.
S'ha d'inclinar lleugerament una mica cap endavant i anima-la a fer unes quantes respiracions profundes i lentes, inspirant pel nas i expirant per la boca. Repetir unes vegades com a màxim quatre cops. Si sent un malestar, s'ha de parlar. Si es té ganes de tossir, s'ha de subjecta mentre expectora. Un cop acabat el tractament d'aquell dia, estirar-se al llit.
# Respiració cutània

La respiració cutània, juntament amb la branquial, traqueal i pulmonar, és un dels quatre tipus de respiració que poden presentar els animals. Consisteix a realitzar l'intercanvi gasós a través de la pell o de certes àrees com la cavitat bucal, o en cavitats internes que, plenes d'aigua, constitueixen els anomenats pulmons aquàtics d'holotúries i certs mol·luscs gastròpodes.
La respiració cutània és pròpia dels anèl·lids, d'alguns mol·luscs, dels amfibis (en aquests dos últims casos, en combinació amb un altre tipus de respiració) i fins i tot de certs equinoderms.
En aquest tipus de respiració cal distingir el tegument corporal, que forma l'estructura respiratòria, i la pell, a través de la qual es duu a terme l'intercanvi gasós, i que ha de ser molt fina, humida i estar ben vascularitzada.
L'intercanvi gasós es realitza a través de l'epidermis, sempre que la cutícula externa estigui humida, cosa que s'aconsegueix gràcies a la presència de cèl·lules glandulars intercalades entre les cèl·lules cúbiques de l'epiteli (d'una sola capa).

## La respiració en els amfibis

Els amfibis, quan es troben en estat larvari, respiren dins de l'aigua per mitjà de brànquies; quan sofreixen la metamorfosi per accedir a l'etapa adulta, perden aquestes brànquies i desenvolupen pulmons per poder respirar a terra.
Tanmateix, per necessitats de reproducció, supervivència i hibernació, han de tornar a l'aigua de tant en tant, de manera que també requereixen el mecanisme de respiració addicional que és la respiració cutània.
Per dur-la a terme, compten amb una epidermis molt fina i una dermis ben vascularitzada per poder transportar l'oxigen arreu del cos per mitjà de la sang.
# Ribera de Colares

La ribera o riu de Colares és un curs d'aigua que naix a Châo de Meninos i Lourel, a Sintra. És un dels cursos d'aigua més importants del municipi de Sintra, i drena una plana agrícola amb gran varietat de camps de cultiu, d'est a oest. Engloba 179 afluents, dels quals els més destacats són Portela, Pena, Almagre, Morelinho, Sintra, Capuchos, Nafarros, Mucifal, Urca i Janas.(1)

## Referències

* ↑ Plano Municipal de Defesa da Floresta Contra Incêndios do Concelho de Sintra (en portugués). Caderno I: Diagnóstico-Informação Base. Serviço Municipal de Protecção Civil.
* ↑ Relatório do Plano Director Municipal de Sintra (en portugués). Da situação geográfica e recursos. Câmara Municipal de Sintra, 1998.
* ↑ Ana LAVRADOR; Jorge ROCHA: “Do pixel à paisagem: Classificação da paisagem da Bacia Hidrográfica da Ribeira de Colares” (tesi de doctorat).
# Raúl García Lozano

Raúl García Lozano (Oviedo, 11 de setembre de 1980) és un futbolista asturià, que ocupa la posició de defensa.

## Trajectòria

Format al planter del Reial Oviedo, debuta amb el primer equip jugant nou partits de la temporada 00/01, la campanya en la qual els asturians baixen a Segona Divisió. Alternant filial i absolut, es consolidaria al primer equip la temporada 02/03, amb 28 partits i tres gols.
El descens administratiu de l'Oviedo el 2003 va fer que el defensa marxara al CD Toledo, de la Segona B, categoria en la qual prosseguirà la seua carrera. Després del conjunt manxec passa per la UD Lanzarote (04/07), CD Logroñés (07/08), de nou Lanzarote (08/09), SD Ciudad de Santiago (2009) i CD Mirandés (09/...).

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Colònia de les Illes Mascarenyes

La colònia de les Illes Mascarenyes (Îles Mascaregnes) fou un territori francès organitzat el 4 de juny de 1735 amb la Île de France, l'illa Rodrigues, l'illa de Sant Pau (Réunion) i algunes illes menors, a les que més tard es van afegir nominalment les Seychelles (quan foren reclamades el 1758, tot i que no foren poblades fins al 1770).
Aquesta colònia fou administrada per la Companyia Francesa de les Índies Orientals fins al 1767 quan va passar a la corona, però poc després l'administració fou confiada a una nova companyia, la Companyia Francesa de les Índies Orientals i Xina (Compagnie des Indes orientales et de la Chine) fundada el 1770 (patent de 22 d'abril de 1770). La Convenció va decretar la supressió de la companyia l'11 d'octubre de 1793 amb requisa de mercaderies i vaixells; els directors foren empresonats i alguns guillotinats, però alguns es van salvar com a malalts mentals per tenir un metge còmplice en el comitè revolucionari. La colònia fou finalment suprimida el 25 d'octubre de 1797 i l'Île de France i l'Île de la Réunion (nom que s'havia donat a l'illa de Sant Pau el 19 de març de 1793) van esdevenir nominals departaments de França (si bé controlats per assemblees colonials reialistes).

## Referències

* Worldstatesmen per Ben Cahoon
# Keaau

Keaau és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Hawaii. Segons el cens del 2000 tenia 2.010 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Keaau tenia 2.010 habitants, 608 habitatges, i 481 famílies La densitat de població era de 314,21 habitants per km².
Dels 608 habitatges en un 37,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,9% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 20,9% no eren unitats familiars. En el 16,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,5% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 64 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37,3 anys. Per cada 100 dones hi havia 101,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,37 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.722 $ i la renda mediana per família de 43.347 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.344 $ mentre que les dones 23.287 $. La renda per capita de la població era de 14.657 $. Aproximadament el 9,6% de les famílies i el 12,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Keaau». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 setembre 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table-Keaau». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 15-09-2010.
# Comermena

Comermena és un mas al disseminat de Sant Martí Sescorts al terme municipal de l'Esquirol (Osona). Disposa de l'oratori dels Dolors.

## Arquitectura

Masia de grans dimensions i d'estructura complexa. Presenta un cos amb forma rectangular cobert a quatre vessants. A l'extrem dret de llevant hi ha un portal d'arc rebaixat format per dovelles des d'on s'accedeix a la lliça de la casa, la qual és tancada per diverses dependències agrícoles i amb una torre coberta a dues vessants a l'extrem S.E. Damunt el portal d'entrada i mirant vers a migdia s'hi obren uns porxos que donen a la lliça. L'edificació mostra diferents nivells de construcció i diverses etapes constructives. És construïda amb pedra, tàpia i arrebossada al damunt. L'estat de conservació és mitjà.

## Història

Aquest mas no el trobem registrat en els fogatges del segle xvi en canvi pels documents que en guarden els propietaris sabem que per aquestes dates la pubilla del mas Comermena s'uní amb un hereu del mas Masgrau de Savassona, unint així dos grans patrimonis que encara avui resten units: La Frontera (Calldetenes), Can Soca (Sant Martí de Riudeperes), El pont de Malafogassa de Sant Sadurní d'Osormort per part de Masgrau i Santa Margarida de Vilaseca, Masrubí, el Güell i la Torre (Olost) per part de Comermena. El mas fou molt reformat cap al segle xix, quan es construí la capella, aleshores n'era propietari Francisco Torra i Comarmena.

## Referències

* 1 2 «Mas Comerma». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Ria de Viveiro

La ria de Viveiro és una ria de la província de Lugo, a Galícia. Forma part de les Rías Altas i es troba entre la ria d'O Barqueiro i la ria de Foz, a la costa del mar Cantàbric.
Està formada per la desembocadura del riu Landro i es troba exclusivament al municipi de Viveiro. S'obren a la ria el port pesquer de la parròquia de Celeiro, la capital municipal i la zona residencial de segona residència de la parròquia de Covas.

## Galeria d'imatges

* Canal de sortida de la ria
* Vistes del port esportiu
# Riabi

Riabi (en rus: Рябы) és un poble de l'óblast de Pskov, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 46 habitants. Pertany al districte de Krasnogorodsk.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Riera de Castellnou

La Riera de Castellnou és una riera que discorre pels termes municipals de Moià i de Castellcir, de la comarca del Moianès. El tram que discorre pel terme castellcirenc és dins de la Vall de Marfà.

## Terme municipal de Moià

Es forma a llevant de la vila de Moià, al nord-est de Castellnou de la Plana, masia, castell i molí que dona nom a la riera en aquest tram. És, de fet, la continuació de la Riera de Passerell des del moment que s'hi uneix el torrent de les Graus, a llevant del Molí d'en Pujol i al nord del Pont del Molí d'en Pujol. Des d'aquest lloc davalla cap al sud, fent la volta a la vila de Moià pel sud-est. De seguida passa sota el pont esmentat, i aviat va girant cap al sud-oest, enmig de la zona industrial que envolta Moià pel sud-est. Passa a tocar pel Castellnou de la Plana, que deixa a la dreta, i tot seguit deixa també a la dreta l'Estació depuradora de Moià; en aquest tram la riera discorre més inclinada cap al sud. Travessa la C-59 deixant a la dreta els Horts de Castell, i quan arriba al nord de la masia de la Franquesa, gira més cap a ponent, alhora que comença un tram caracteritzat per grans meandres. Troba la Font de la Falzia, passa al nord de la Rompuda de la Franquesa i al sud de la Vendrella, pel vessant meridional de la Serra de Puigsobirà i aviat arriba al Còdol Sabater, al principi del qual rep per la dreta el torrent de Font Candelera. Al final del Còdol Sabater, al paratge denominat, simplement, el Còdol deixa enrere el terme de Moià per començar el tram que fa de termenal entre Castellcir (Vall de Marfà) i Moià.

## Termenal entre Moià i la Vall de Marfà (terme municipal de Castellcir), després totalment terme municipal de Castellcir

Des del lloc anterior continua, fent amples meandres, cap al sud-oest i aviat cap al sud, fins que arriba a ponent de la Saleta i al nord de les Vinyes, on fa un marcat doble meandre, passa pel Gorg Estret i, quan està situat a ponent de les Vinyes, rep per l'esquerra el torrent de la Fàbrega, moment en què acaba el seu recorregut per tal de formar entre tots dos la Riera de Marfà.

## Enllaços externs

* La Riera de Castellnou i el seu entorn a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Richard Girnt Butler

Richard Girnt Butler (Denver, Colorado, 23 de febrer de 1918 — Hayden, Idaho, 8 de setembre de 2004) va ser un cap del suprematisme blanc, reverend de l'Església de Jesucrist (Church of Jesus Christ–Christian en anglès), fundador de l'organització extremista Nació Ària (Aryan Nations en anglès) i persona vinculada al moviment fonamentalista Identitat Cristiana. Admirador de Hitler, va ser un dels més importants activistes neonazis dels Estats Units.

## Activitats religioses

Va ser ministre religiós de l'Església presbiteriana fins al 1974, any el qual va decidir fundar la seva pròpia agrupació cristiana, l'Església de Jesucrist.

## Activisme ideològic

Richard Butler ha estat un dels dirigents més antics del supremacisme blanc; les seves fonamentacions ideològiques se centraren en el supremacisme blanc i l'anomenat israelisme britànic. Va justificar els actes de violència contra els "enemics del cristianisme". La seva organització, Nació Ària, és responsable de distints atacs contra homosexuals, jueus, el Govern dels Estats Units i clíniques en les quals es practiquen avortaments. L'objectiu final d'aquesta organització va ser la instauració d'una teocràcia cristiana dirigida per una minoria blanca, i la destrucció física de tots els considerats responsables de "depravar la humanitat".

## Fonts

* Benegas, José María. Diccionario de Terrorismo. Madrid: Espasa, 2004, p. 108-110. ISBN 84-670-1609-4.
* Cuna, Felipe. «Admirador de Hitler y racista impenitente». El Mundo, 2004.
# Referèndum constitucional d'Albània de 1994

El referèndum constitucional d'Albània de 1994 es va celebrar a Albània el 7 de novembre de 1994. Es va preguntar als electors si aprovaven la nova constitució publicada el 6 d'octubre, que donaria més poder al president del país. Tanmateix, va ser rebutjada pels votants, amb només un 43,6% a favor. La participació va ser del 84,4%.

## Resultats

| Opcions | Vots | % |
| A favor | 699.245 | 43,62 |
| En contra | 903.630 | 56,38 |
| Vots en blanc o invàlids | 73.958 | – |
| Total | 1.676.833 | 100 |
| Electors inscrits/participació | 1.985.986 | 84,43 |
| Font: Nohlen & Stöver |||

## Referències

* ↑ Nohlen, Dieter. Elections in Europe: A data handbook. Nomos Verlagsgesellschaft, 31 May 2010, p. 133. ISBN 978-3-8329-5609-7.
* ↑ Nohlen & Stöver, p137
* ↑ Sali Berisha SET Times
* ↑ «Albania 1998». Arxivat de l'original el 2012-04-04. [Consulta: 28 maig 2011].
* 1 2 Albanien, 6. November 1994 : Verfassung Direct Democracy
Eleccions i referèndums a Albània :
# Julieta XLF

Julia Silla, més coneguda com a Julieta.xlf (València, 1982) és una artista urbana valenciana, especialitzada en postgraffiti i membre del grup XLF (Por la Face). És llicenciada en Belles Arts i especialitzada en il·lustració per l'Acadèmia de Sant Carles.
Comença en el món del graffiti amb désset anys, fent tags infuenciat per Escif, i començaria a realitzar treballs de postgraffiti a principis de la dècada dels 2000. És membre d'XLF des de 2003, quan el grup comença a tindre activitat. Molt activa a la Ciutat de València, té una iconografia de caràcter infantil propera a l'art oriental, amb influències del kawaii japonés i el pop psicodèlic. Els seus murals solen estar protagonitzats per nines, de la que s'han destacat que amaguen perplexitat i sensibilitat. Tot i no tindre un missatge directe, les obres de Julieta intenten transmetre esperança i conceptes com créixer o l'equilibri vital, a més de reivindicar aspectes essencials com la natura o l'alegria de les persones, utilitzant formes orgàniques i color. Entre les influències o artistes amb estil semblant hi trobem a Nina, de Brasil, Os Gemeos i els catalans Freaklub.
El 2011 va col·laborar amb Miguel Hache en la realització de diverses falles.
El 2014 a la plaça de la Botja del barri de Velluters de València, va participar en la realització del mural de la Botja en col·laboració amb altres grafiteres i grafiters com Toni Espinar, Barbiturikills, Deih, Dyox, Pica, Pichi&Avo, Poye, The End i Xelön i algunes entitats del districte de Ciutat Vella i veïnat a títol individual que tracten de posar en valor una part de la història del barri.
En 2018 va rebre el premi eWoman en la categoria d'Art Digital i Xarxes socials, junt a la catedràtica Pilar Roig a la seua trajectòria professional, i la fundadora de la marca de joies Singularu Cristina Aristoy, guanyadora del premi de negoci en línia.

## Referències

* ↑ Valle, 2014, p. 13.
* ↑ García Pardo, 2012, p. 57.
* ↑ Valle, 2014, p. 16.
* ↑ UPV, 2006, p. 128.
* 1 2 3 Suárez, 2011, p. 74.
* 1 2 Valle, 2014, p. 17.
* ↑ García Pardo, 2012, p. 55.
* ↑ «Les Falles 2011 de Miguel Hache i Julieta XLF». Malalt de Falles, 11-02-2011.
* ↑ «El arte de hacer barrio» (en espanyol europeu), 23-04-2015. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ Levante-EMV. «Els premis eWoman, en marxa» (en castellà). [Consulta: 23 setembre 2019].

## Bibliografia

* García Pardo, Belén. El postgrafit de Julieta a la Galeria Octubre de l'UJI. Castelló: Universitat Jaume I, 2012. ISBN 978-84-370-7648-5.
* Llaveria i Arasa, Joan. Diálogos urbanos, confluencias entre arte y ciudad. València: Universitat Politècnica de València, 2006. ISBN 978-84-370-7648-5.
* Suárez, Mario. Los nombres esenciales del arte urbano y del graffiti español. Barcelona/Madrid: Lunwerg, 2011. ISBN 978-84-9758-765-9.
* Valle Barceló, Laura. La pintura mural contemporánea de Julieta.xlf en Valencia. Exámen técnico, y análisis del estado de conservación de una pintura mural por encargo. Valencia: UPV, 2014.

## Enllaços externs

* Entrevista a Youtube