OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Salvador Almenar Palau

Salvador Almenar Palau (Burjassot, 3 d'octubre de 1949) és un polític valencià, diputat a les Corts Valencianes en la III Legislatura.

## Biografia

Es llicencià en economia a la Universitat de València, on fou deixeble d'Ernest Lluch i s'especialitzà en pensament econòmic. Va aconseguir la càtedra d'Història i Institucions Econòmiques de la Universitat de València. Especialista en pensament econòmic. Durant els seus anys d'estudiant va col·laborar amb el Partit Comunista d'Espanya, però en començar la transició espanyola es decantà a poc a poc per la socialdemocràcia i finalment va ingressar en el PSPV-PSOE, partit del que en fou secretari de formació en 1988.
El 1985 Joan Lerma el va nomenar Director general d'Universitats i Recerca de la Generalitat Valenciana, càrrec que va ocupar fins a 1988. entre 1985 i 1988. Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1991, i hi ha estat vocal de les Comissions d'Educació i Cultura i d'Economia, Pressupostos i Hisenda (1991-1995).
Posteriorment ha continuat la seva carrera docent en el departament d'anàlisi econòmica de la Universitat de València.

## Obres

Endemés de publicar articles a Revista Econòmica de Catalunya, Debats, Anales de Economía i altres, és autor de l'edició crítica del Curso de Economía Política d'Álvaro Flórez Estrada (1980) i d'Economía y economistas españoles amb Enrique Fuentes Quintana.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.24. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 juny 2015].
* ↑ Web del departament

## Enllaços externs

«Obra de Salvador Almenar Palau» a Dialnet.
* El olvido de Bernacer (1883-1965) article de Salvador Almenar, a El País
# Dracula chimaera

Dracula chimaera és una espècie d'orquídia epífita. És l'espècie tipus del gènere Dracula.

## Descripció

És una orquídia mitjana, amb hàbit d'epífita o litòfita i amb tiges agrupades en 2-3 beines soltes que tenen una sola fulla, apical, erecta, estretament oblanceolada. Floreix al final de la tardor i durant l'hivern en una inflorescència penjant, de 15 a 60 cm de llarg amb bràctees tubulars que duu fins a 6 flors simples, que requereixen unes bones condicions de reg durant tot l'any. Aquesta planta ha de créixer en un llistó o cistella perquè la inflorescència empenta cap avall i cap a fora pels costats de la planta i pot ser obstaculitzada per la paret interior d'un test.

## Distribució i hàbitat

Es troba a Colòmbia i l'Equador en elevacions de 1.400 a 2.450 metres dels boscs ennuvolats.

## Taxonomia

Dracula chimaera fou descrita per (Rchb.f.) Luer en Selbyana, 2: 194, 1978.

### Etimologia

Dracula: nom genèric que deriva del llatí i significa: 'petit drac', fent referència a l'estrany aspecte de la planta, amb dos llargs estreps que l'ixen dels sèpals.
chimaera; epítet llatí que significa 'quimera, monstre'.

### Sinonímia

* Masdevallia chimaera Rchb.f. (basiònim)
* Masdevallia backhousiana Rchb.f.
* Masdevallia senilis Rchb.f.
* Masdevallia wallisii var. stupenda Rchb.f.
* Masdevallia chimaera var. backhousiana (Rchb.f.) H.J. Veitch
* Masdevallia chimaera var. senilis (Rchb.f.) H.J. Veitch
* Dracula senilis (Rchb.f.) Luer

## Vegeu també

* Història de la botànica
* Pol·linització de les orquídies
* Orquídia

## Referències

* ↑ Jay Pfahl. «Dracula chimaera». Internet Orchid Species Photo Encyclopedia. [Consulta: 28 desembre 2014].
* ↑ «Dracula chimaera». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 28 desembre 2014].
* ↑ En Orchidstudium
* ↑ «Dracula chimaera». The Plant List. [Consulta: 28 desembre 2014].
* ↑ «Dracula chimaera». Royal Botanic Gardens, Kew: World Checklist of Selected Plant Families. [Consulta: 28 desembre 2014].

## Bibliografia

* Idárraga-Piedrahita, A., R. D. C. Ortiz, R. Carrerons Posada & M. Merello. (editors) 2011. Fl. Antioquia: Cat. 2: 9–939. Universitat de Antioquia, Medellín.
* Luer, C. A. 1993. Icones Pleurothallidinarum---X. Systematics of Dracula (Orchidaceae). Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 46: 1–244.
# Sakuma Nobumori

    En aquest nom japonès, el cognom és Sakuma.
Sakuma Nobumori (佐 久 间 信 盛, 1528- 18 de febrer de 1582) va ser un samurai japonès del període Sengoku de la història del Japó al servei del clan Oda. Va ser conegut també com a Dewa no Suke (出 羽 介) i com a Uemon no Jo (右卫门 尉).
Sota les ordres d'Oda Nobunaga, Nobumori va defensar al clan Rokkaku el 1570. Va estar present en la llarga campanya de Nobunaga en contra dels monjos guerrers Ikko Ikki del temple Honganji, però pel fet que no va poder sortir amb la victòria, es va retirar a un temple budista a Koyasan, on va morir el 1582.

## Referències

* Turnbull, Stephen. The Samurai Sourcebook. Cassell & Co. Londres, 1998. ISBN 1-85409-523-4.
# Salvador Carrera i Comes

Salvador Carrera i Comes (Ribes de Freser, 6 d'agost de 1935- Barcelona, 25 de juliol de 2018) fou un polític i economista català, diputat al Congrés dels Diputats i al Senat d'Espanya.

## Família

Salvador Carrera és germà de Núria Carrera i oncle de Biel Barnils$_,$ Andreu Barnils i de Ton Barnils. Fou cunyat de Ramon Barnils i marit d'Irene Rigau.

## Biografia

Va estudiar a l'IESE, fou president de la Diputació de Girona (1983-1987) i alcalde de Ribes de Freser (1979-1983) per Convergència Democràtica de Catalunya (CDC), de la qual va ser conseller nacional.
Fou diputat per CiU per la província de Girona a les eleccions generals espanyoles de 1986, 1989 i 1993; secretari segon de la Comissió de Defensa i vocal suplent de la Diputació Permanent del Congrés dels Diputats. El 1990 es va casar amb Irene Rigau i Oliver. No van tenir fills.
Posteriorment fou escollit senador a les eleccions generals espanyoles de 1996. De 1996 a 2000 fou portaveu adjunt del grup parlamentari de CiU al Senat, membre de la Diputació Permanent i vicepresident primer de la Comissió Mixta per a la plena professionalització de les forces armades.
El 2000 abandonà la política i posteriorment va formar part del patronat del RCD Espanyol. En setembre de 2002 fou nomenat president del Consell Social de la Universitat de Girona.

## Referències

* ↑ «Salvador Carrera, viure i deixar viure». [Consulta: 25 juliol 2018].
* ↑ «Alcaldes de Ribes de Freser». Arxivat de l'original el 2015-05-26. [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ La maestra "progre" que ha estudiado el libro de CiU a El País, 6 de desembre de 1999
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ «El RCD a la Diada». Arxivat de l'original el 2015-05-26. [Consulta: 25 maig 2015].
* ↑ El Govern nomena Salvador Carrera president del Consell Social de la Universitat de Girona en substitució de Jaume Casademont, 10 de setembre de 2002
# Salvador Cardona i Balbastre

Salvador Cardona i Balbastre (Alfauir, 12 de gener de 1901 - Pau, 15 de gener de 1985), fou un ciclista valencià guanyador d'una etapa al Tour de França. El 26 de febrer de 1954 es nacionalitzà francès.

## Palmarès

* 1927
** Vencedor d'una etapa al Tour del Sud-Est
* 1929
** 1r a la Volta a Llevant
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1931
** 1r de la Volta a Catalunya i vencedor de 3 etapes
* 1932
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1933
** 1r a la Volta a Galícia
** 1r a la Prueba de Villafranca de Ordizia
* 1935
** Campió d'Espanya en ruta
** 1r al Gran Premi República
** 1r a la Volta a Mallorca
** Vencedor d'una etapa de la Vuelta a Espanya
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Catalunya
* 1936
** Vencedor d'una etapa de la Vuelta a Espanya

### Resultats al Tour de França

* 1928. 15è de la classificació general
* 1929. 4t de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1930. 16è de la classificació general
* 1931. Abandona (6a etapa)
* 1935. 22è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1935. 11è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1936. 18è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Enllaços externs

* Palmarès de Salvador Cardona
* Article sobre Salvador Cardona a El Mundo (castellà)

## Notes

* ↑ Fitxa de Salvador Cardona a www.museociclismo.it
# Sant Joan Baptista de Joncet

Sant Joan Baptista de Joncet és l'església del poble de Joncet, pertanyent a la comuna de Serdinyà, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord. És sufragània de Sant Cosme i Sant Damià de Serdinyà.
L'església és al barri del Bac de Joncet, ran mateix de la carretera que passa a migdia del poble.
És una església d'una sola nau, d'època moderna, però amb característiques arcaïtzants, que recorden el romànic. Està orientada com les esglésies d'aquell estil, i a ponent presenta un frontis coronat per una espadanya de dos ulls i un ull de bou dessota l'espadanya. Tot molt senzill, de factura popular.

## Bibliografia

* Becat, Joan. «161 - Serdinyà i Joncet». A: Atles toponímic de Catalunya Nord. II. Montoriol - el Voló. Perpinyà: Terra Nostra, 2015 (Biblioteca de Catalunya Nord, XVIII). ISBN ISSN 1243-2032.
* Gavín, Josep M. «Conf 141. Sant Joan Baptista de Joncet». A: Capcir - Cerdanya - Conflent - Vallespir - Rosselló. Barcelona: Arxiu Gavín, 1978 (Inventari d'esglésies, 3*). ISBN 84-85180-12-7.
* Ponsich, Pere; Lloret, Teresa; Gual, Raimon. «Serdinyà». A: Vallespir, Conflent, Capcir, Baixa Cerdanya, Alta Cerdanya. Barcelona: Fundació Enciclopèdia Catalana, 1985 (Gran Geografia Comarcal de Catalunya, 15). ISBN 84-85194-60-8.

## Referències

* ↑ Sant Joan Baptista de Joncet en els ortofotomapes de l'IGN
# Rumo

Rumo és un municipi italià, dins de la província de Trento. L'any 2007 tenia 857 habitants. Limita amb els municipis de Bresimo, Cagnò, Livo, Proveis (BZ), Revò i Ulten (BZ).

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Vito Fedrigoni | Llista cívica |
# Rumlange

Rumlange (en luxemburguès: Rëmeljen; alemany: Rümlingen) és una poble del municipi de Wëntger, situada al districte de Diekirch del cantó de Clierf. Està a uns 53 km de distància de la ciutat de Luxemburg, al paisatge de l'Oesling, la parte luxemburguesa de les Ardenes.
El nom Rëmeljen és també luxemburguès per Ramon.

## Llocs d'interés

* La capella de Sant MateuCapilla

## Referències

* ↑ «Rumlange». [Consulta: 24 setembre 2015].
* ↑ «Reklamsziedel bis Rëm, Rëmelchen, Rëmeljen» (en luxemburguès). Luxemburger Wörterbuch. Laboratoire de linguistique et de littératures luxembourgeoises der Universität Luxemburg, 2010.
# San Marcello

San Marcello és un comune (municipi) de la província d'Ancona, a la regió italiana de les Marques, situat a uns 25 quilòmetres a l'oest d'Ancona. A 1 de gener de 2019 la seva població era de 2.008 habitants.
San Marcello limita amb els següents municipis: Belvedere Ostrense, Jesi, Maiolati Spontini, Monsano, Monte San Vito i Morro d'Alba.
Va ser fundat el 1234 per una comunitat de gent de Jesi.

## Llocs d'interès

* Les muralles, amb les seves torres cilíndriques i quadrangulars.
* Palazzo Marcelli, renaixentista.

## Referències

* ↑ «Resident population on 1st january» (en anglès). ISTAT. [Consulta: 20 març 2020].
# Hèrnia diafragmàtica

Una hèrnia diafragmàtica és un defecte o forat en el diafragma que permet que contingut de l'abdomen pugui passar a la cavitat toràcica. El tractament sol ser quirúrgic. Hi ha diversos tipus d'hèrnia diafragmàtica: Hèrnia diafragmàtica congènita (hèrnia de Morgagni i hèrnia de Bochdalek), hèrnia hiatal, hèrnia diafragmàtica iatrogènica o hèrnia diafragmàtica traumàtica.
# 1942 (videojoc)

1942 és un videojoc shoot 'em up de desplaçament vertical fet per Capcom que va ser llançat per a recreatius el 1984. Va ser el primer joc de la sèrie 19XX. El va seguir el 1943: The Battle of Midway.
1942 s'ubica en la Campanya de l'Oceà Pacífic. L'objectiu és arribar a Tòquio i destruir tota la flota aèria japonesa. El jugador pilota un Lockheed P-38 Lightning anomenat el "Super Ace". El jugador ha de derrotar avions enemics; Per evitar el foc enemic, el jugador pot fer un gir en si mateix o vertical. Durant el joc, el jugador pot recollir una sèrie de bonificacions, una de les quals permet que l'avió sigui escortat per altres dos lluitadors més petits en una formació Punta de remolc. Hi ha diversos avions enemics: Kawasaki Ki-61, Mitsubishi A6M Zero i Kawasaki Ki-48. L'avió enemic final és un Nakajima G8N.
El joc va ser posteriorment portat al Famicom el 1985 al Japó, Amèrica del Nord el 1986, (desenvolupat per Micronics), MSX, NEC PC-8801, Windows Mobile Professional, i Game Boy Color. Va ser portat per l'editor de jocs europeus Elite Systems per a Amstrad CPC, ZX Spectrum i Commodore 64. El joc va ser inclòs com a part del Capcom Classics Collection per a l'Xbox i PlayStation 2 el 2005. La versió recreativa va ser llançada al Wii Virtual Console al Japó el 21 de desembre de 2010, a la regió PAL el 21 de gener de 2011, i a Amèrica del Nord el 24 de gener de 2011.

## Referències

* ↑ «1942» (en anglès). imdb.com, 01-12-1984. [Consulta: 29 abril 2018].

## Enllaços externs

* 1942 al Killer List of Videogames
* 1942 a MobyGames (anglès)
# Jaume Padró

Jaume Padró és el nom dels següents personatges:
* Jaume Padró i Cots (Calders, 1720 - Manresa, 1803), escultor català.
* Jaume Padró i Ferrer (Reus, 1826 - Barcelona, 1911), comerciant i dibuixant català.
# József Csikány

József Csikány (Budapest, 26 d'abril de 1943) és un nedador i waterpolista hongarès, ja retirat, especialista en esquena, que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaquen dues medalles de bronze al Campionat d'Europa de natació, en els 200 metres esquena el 1962 i en els 4x100 metres estils el 1966. També guanyà dues medalles d'or i una de bronze a les Universíades.
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on va disputar dues proves del programa de natació. En ambdues quedà eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Tòquio, tornà a disputar dues proves del programa de natació. Fou sisè en els 4x100 metres estils, mentre en els 200 metres esquena quedà eliminat en semifinals.
Es retirà de la natació poc abans dels Jocs Olímpics de 1968. Com a waterpolista continuà competint uns anys mes i el 1969 guanyà la lliga hongaresa amb el Ferencvárosi TC. A mitjans de la dècada de 1980 reprengué la seva activitat esportiva en categoria màster. En aquesta categoria ha guanyat una vintena de campionats del món i d'Europa i gairebé un centenar d'Hongria.

## Referències

* ↑ «European Swimming Championships (Men)». [Consulta: 28 desembre 2021].
* 1 2 «Olympedia – József Csikány». [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ «Dr József Csikány, the 'father' of Hungarian senior swimming» (en hongarès). Arxivat de l'original el 2021-12-28. [Consulta: 28 desembre 2021].
* ↑ «„Már úgy születtem, hogy éltem-haltam a Ferencvárosért”» (en hongarès). [Consulta: 28 desembre 2021].
# Can Duch

Can Duch és una obra de Riudaura (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Aquesta construcció del segle XVII-XVIII de pedra i teula, és una gran masia de planta baixa i dos pisos, amb teulada a dues vessants. Les obertures de les façanes són en general amb llinda, amb diverses inscripcions. La façana principal, orientada a migdia, té una gran porta d'accés amb llinda i un balcó superior del mateix tipus. A la façana de ponent hi ha una interessant finestra d'arc de mig punt, de tipologia renaixentista. Són també remarcables les estances interiors amb voltes de llunetes. Aquesta construcció està envoltada per un extens jardí.

## Referències

* ↑ «Can Duch». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Novossil

Novossil o Novossill (en rus Новосиль) és una ciutat de l'óblast d'Oriol, a Rússia. Es troba al Massís Central Rus, a la riba dreta del riu Zuixa, a 64 km al sud-est d'Oriol.

## Història

Novossil es menciona per primer cop el 1155 com una fortalesa anomenada Itil. A l'edat mitjana fou seu d'una de les branques de la família Rúrikovitx. Es coneix com a Novossil des del segle xiv. A començaments del segle XV la ciutat està sota control del Gran Ducat de Lituània, tot i que a finals d'aquell mateix segle va entrar a formar part dels territoris del Gran Ducat de Moscou. Novossil va aconseguir l'estatus de ciutat el 1777.
Durant la Segona Guerra Mundial la ciutat fou ocupada per les tropes alemanyes el 13 de novembre de 1941, i fou alliberada per l'Exèrcit Roig el 27 de desembre d'aquell any.
# Josep Quilmetes

Josep Quilmetes (? - ?) fou un violinista i pedagog musical català.
Fill de Carles Quilmetes, violinista i contrabaixista virtuós i també compositor.
Va exercir de primer violí a la capella de música de la Catedral de Girona i partir de 1816 va assumir la direcció de la capella i l'educació dels escolans fins a l'arribada del nou mestre Honorat Verdaguer, a mitjans de setembre d'aquell mateix any.
En 1826 va formar part del tribunal de oposicions del magisteri de l'orgue de la Catedral de Girona que guanyà Baltasar Dorda, organista de Mataró, el qual obtingué el benefici segon de Santa Creu adscrit a l'organistia de la catedral.

## Referències

* ↑ Gregori I Gifré, Josep M. La Música a la Catedral de Girona. Bellaterra: Universitat Autònoma de Barcelona, Serveis de Publicacions. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2019. ISBN 9788449086175.
# East Lake-Orient Park

East Lake-Orient Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.703 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Lake-Orient Park tenia 5.703 habitants, 1.998 habitatges, i 1.474 famílies. La densitat de població era de 502,7 habitants/km².
Dels 1.998 habitatges en un 35,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,1% hi vivien parelles casades, en un 19% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 20,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,85 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,9% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 9,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.352 $ i la renda mediana per família de 36.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.434 $ mentre que les dones 21.935 $. La renda per capita de la població era de 14.489 $. Entorn de l'11,4% de les famílies i el 14,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Lake-Orient Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Lake-Orient Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 - lluita grecoromana masculina pes semipesant

Lluita als Jocs Olímpics d'estiu de 1920 :
| Lluita grecoromana |||
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| Lluita lliure |||
| Pes ploma | homes |
| Pes lleuger | homes |
| Pes mitjà | homes |
| Pes semipesant | homes |
| Pes pesant | homes |
| < 1912 1924 > |||
La prova del pes semipesant de lluita grecoromana fou una de les cinc de lluita grecoromana que es disputaren als Jocs Olímpics d'Anvers de 1920. Com la resta de proves de lluita sols hi podien participar homes. Els lluitadors que participaven en aquesta categoria podien pesar fins a 82,5 quilograms. La competició es disputà entre el 16 i el 20 d'agost i hi van prendre part 18 participants, en representació d'11 països.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Claes Johansson | Edil Rosenqvist | Johannes Eriksen |

## Resultats

| Sezens de final | Sezens de final | Vuitens de final | Vuitens de final | Quarts de final | Quarts de final | Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| | | Claes Johansson (SWE) | W |
| | | Edil Rosenqvist (FIN) | L |
| | | | | Claes Johansson (SWE) | W |
| | | | | Johannes Eriksen (DEN) | L |
| | | Johannes Eriksen (DEN) | W | | |
| | | Nathaniel Pendleton (USA) | L | | |
| | | | | | | Claes Johansson (SWE) | W |
| | | | | | | Axel Tetens (DEN) | L |
| | | Axel Tetens (DEN) | W | | | | |
| | | Herman Kruusenberg (EST) | L | | | | |
| | | | | Axel Tetens (DEN) | W | | |
| | | | | Frank Maichle (USA) | L | | |
| | | Frank Maichle (USA) | W | | | | |
| Sven Ohlsson (SWE) | W | Sven Ohlsson (SWE) | L | | | | |
| Jean Douvinet (FRA) | L | | | | | | | Claes Johansson (SWE) | W |
| | | | | | | | | Jan Sint (NED) | L |
| | | Jan Sint (NED) | W | | | | |
| | | Bruto Testoni (ITA) | L | | | | |
| | | | | Jan Sint (NED) | W | | |
| | | | | Henri Snoeck (BEL) | L | | |
| | | Henri Snoeck (BEL) | W | | | | |
| | | František Kocián (TCH) | L | | | | |
| | | | | | | Jan Sint (NED) | W |
| | | | | | | Emile Wahlem (BEL) | L |
| | | Émile Walhem (BEL) | W | | | | |
| | | Giovanni Cardinale (ITA) | L | | |
| | | | | Emile Wahlem (BEL) | W |
| | | | | Anders Rajala (FIN) | L |
| | | Anders Rajala (FIN) | W | | |
| František Tázler (TCH) | W | František Tázler (TCH) | L |
| Oscar Theisen (LUX) | L | | |

### Ronda per la medalla de plata

| Semifinals | Semifinals | Final | Final |
| Johannes Eriksen (DEN) | W |
| Jan Sint (NED) | L |
| | | Johannes Eriksen (DEN) | L |
| | | Edil Rosenqvist (FIN) | W |
| Edil Rosenqvist (FIN) | W |
| Axel Tetens (DEN) | L | |

## Referències

* (anglès) Lluita - Anvers 1920 Arxivat 2007-06-25 a Wayback Machine.
# Elazar

Elazar (en hebreu: יישוב אלעזר) és un assentament israelià situat a l'Àrea de Judea i Samaria, a Cisjordània, a 18 quilòmetres al sud de Jerusalem, l'assentament està situat en el bloc de Gush Etzion. Elazar és un assentament comunitari. En 2017 tenia una població de 2.571 habitants. L'assentament és administrat pel Consell Regional de Gush Etzion.La comunitat internacional considera que els assentaments israelians en la Cisjordània ocupada són il·legals segons el dret internacional, encara que el govern israelià no està d'acord amb aquesta afirmació.

## Netiv HaAvot

El lloc d'avançada Netiv HaAvot, oficialment és una expansió de l'assentament Elazar. El lloc avançat està situat a 500 metres de la jurisdicció de l'assentament d'Elazar, i està a prop de l'assentament d'Alon Shvut, va ser construït en unes terres que algunes organitzacions a favor dels drets humans, consideren terres agrícoles palestines de propietat privada, com l'antiga propietat de la família Musa d'Al-Khader. Els vilatans locals palestins diuen que ells son els amos legítims de la terra, i que van treballar fins que es van implantar els tocs de queda, després de la segona intifada, la qual cosa els va obligar a abandonar les seves terres, mentre que els colons es van traslladar als seus terrenys, per tal de construir habitatges. En el mes de febrer de 2001, el General de Brigada Baruch Spiegel, va declarar que el lloc d'avançada es va construir en terres palestines de propietat privada, i en unes terres la propietat de les quals encara no estava determinada. Posteriorment, el lloc avançat Netiv HaAvot, va figurar entre els 105 llocs d'avançada enumerats en l'informe Sasson presentat al govern israelià en 2005, l'informe va assenyalar que el Ministeri Israelià d'Habitatge i Construcció, havia gastat fins a aquesta data 300.000 NIS per desenvolupar l'indret.

## Referències

* ↑ «Gush Etzion» (en anglès). The Gush Etzion Foundation, 05-09-2011. Arxivat de l'original el 2011-09-05. [Consulta: 29 abril 2019].
* ↑ «The Geneva Convention» (en anglès). BBC News, 10-12-2009.
* ↑ «A license to loot: the Derekh Ha'avot outpost» (en anglès). B'tselem, 25-05-2010.
* ↑ Levy, Gideon. «Outposts 2012: Coming to a West Bank hill near you» (en anglès). Haaretz, 24-05-2012.
* ↑ Lazaroff, Tovah. «Settlers lift Gush from consensus» (en anglès). The Jerusalem Post, 23-09-2009.