OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ompok miostoma

Ompok miostoma és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Taki, Y. 1974. Fishes of the Lao Mekong Basin. United States Agency for International Development Mission to Laos Agriculture Division. 232 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Narcís Jubany i Arnau

Narcís Jubany i Arnau (Santa Coloma de Farners, 12 d'agost de 1913 - Barcelona, 26 de desembre de 1996) fou un bisbe i cardenal català.

## Biografia

Va néixer el 12 d'agost de 1913 a la ciutat de Santa Coloma de Farners, població situada a la comarca de la Selva. Estudià al Seminari Conciliar de Barcelona, on fou ordenat sacerdot el 30 de juliol de 1939. Posteriorment es doctorà en teologia a la Universitat Pontifícia de Comillas i en dret canònic a la Pontifícia Universitat Gregoriana de Roma.
A Barcelona fou professor de teologia al seminari i vice-consiliari d'Acció Catòlica del bisbat.
L'any 1991 fou guardonat amb la Medalla d'Or de la Generalitat de Catalunya. Morí a Barcelona el 26 de desembre de 1996 i fou enterrat a la capella de la Mare de Déu de l'Alegria de la catedral de Barcelona.

## Activitat religiosa

El 1954 el nomenaren canonge de la catedral de Barcelona i oficial del tribunal diocesà. El 1955 fou consagrat bisbe titular d'Ortosia di Fenicia i nomenat bisbe auxiliar de Barcelona. Va participar en el Concili Vaticà II (1962-1965).
El 7 de febrer de 1964 fou nomenat bisbe de Girona. Pocs dies després la seu barcelonina, de la qual havia estat auxiliar, fou elevada a arxidiòcesi, sostreta a la metropolitana de Tarragona, de la qual era sufragània des del segle iv, i vinculada directament a la Santa Seu.
El 3 de desembre de 1971 fou nomenat arquebisbe de Barcelona, en substitució del protestat Marcelo González Martín (1966-1971), que havia estat objecte de blasme general i contra el qual havia estat endegada la sorollosa campanya "Volem bisbes catalans", de ressò internacional. El nou arquebisbe comptava amb quatre bisbes auxiliars, tots també catalans.
El 5 de març de 1973 l'arquebisbe Jubany fou nomenat cardenal del títol de San Lorenzo in Damaso i en aquesta condició participà en els dos conclaves d'agost i d'octubre de 1978. El 1981 el papa Joan Pau II el nomenà membre del consell de cardenals per a l'estudi dels problemes econòmics i organitzatius de la Santa Seu.
El 23 de març de 1990 fou acceptada la seva dimissió com a arquebisbe de Barcelona per raons d'edat, i el 1993, puix que havia assolit els vuitanta anys, va perdre la condició de cardenal elector.
Entre altres obres, havia publicat El voto de castidad en la ordenación sagrada (1952, una de les seves tesis doctorals) i El diaconado y el celibato eclesiástico (1964). El 1992 fou publicada una miscel·lània en honor seu.

## Referències

* ↑ López, María-Paz «Barcelona evoca el alma conciliar de Jubany en el centenario» (en castellà). La Vanguardia, 03-11-2013, pàg. 44.

## Enllaços externs

* (anglès) Informació de Narcís Jubany a www.catholic-hierarchy.org
* Fitxa com a Acadèmic d'Honor de la Real Academia de Ciencias Económicas y Financieras (1983-1996)
* Fotografia real al web de l'Arxidiòcesi de Barcelona.
* ↑ «Arquebisbat de Barcelona – Església Arxidiocesana de Barcelona». [Consulta: 2 setembre 2024].
# Comtat de Gap

El comtat de Gap fou una jurisdicció feudal de Provença; el territori, format per diverses senyories eclesiàstiques i laiques, es va anar constituint en jurisdicció amb títol comtal a partir del segle xi. Vegeu comtat d'Embrun.

## Llista de comtes

* Guillem (III) Venaissí mort després del 1042
* Emma de Provença
* Bertran I, comte de Provença a part d'Avinyó, Forcalquier, Dia, Aurenja, Gap i Embrun, vers 1050
* Hildegarda Eva comtessa de Provença a part d'Avinyó, Forcalquier, Dia, Aurenja, Gap i Embrun, morta després de 1060
* Folc Bertran I, marit comte i marquès consort de Provença a Forcalquier, Dia, Aurenja, Gap i Embrun, i per dret propi a Sisteron Apt i Champsaur, mort vers 1050
* Guillem (IV), mort vers 1070 (junt amb el següent)
* Guillem Bertran, mort vers 1065 (junt amb l'anterior)
* Adelaida I, comtessa de Forcalquier, Gap, Embrun, Sisteron, Apt i Champsaur, morta 1138
* Ermengol IV d'Urgell, comte consort, mort 1092
* Guillem V de Forcalquier, Gap, Embrun, Sisteron, Apt i Champsaur 1092-1129
* Guigó o Guiu, comte indivís de Forcalquier i senyor de Manòsca 1129-1149
* Bertran II comte indivís de Forcalquier (1129-1149), després comte de Forcalquier, Gap, Embrun, Sisteron, Apt i Champsaur 1149-1150
* Bertran III fou comte indivís de Forcalquier, Gap, Embrun, Sisteron, Apt i Champsaur, 1150-1207
* Guillem VI comte indivís de Forcalquier, Gap, Embrun, Sisteron, Apt i Champsaur 1150-1209
* Adelaida, comtessa indivisa de Forcalquier, Gap, Embrun, Sisteron, Apt i Champsaur 1150-1209 (i nominal 1209-1212)
* Guerau II Amic, senyor de Sabran, de la Tor i de Vedéne, comte consort ?-1209 (i nominal 1209-1212, mort 1213)
* Guillem VII de Forcalquier, titular nominal 1212-1215
* Guillem VIII de Forcalquier, titular nominal 1215-1245
* Garsenda I (neta de Guillem VI, i filla de Garsenda) de Forcalquier, Sisteron, Apt i Champsaur, 1209-vers 1218
* Alfons II de Provença, comte de Provença vescomte de Millau, Gavaldà i Rodès (119/1196-1209), comte consort de Forcalquier, Sisteron, Apt i Champsaur, 1209 (+1209)
* Ramon Berenguer V, comte de Provença, vescomte de Millau, Gavaldà i Rodès (1209-1245) comte de Forcalquier, Gap, Embrun, Sisteron, Apt i Champsaur 1218-1245
* Beatriu (germana de Garsenda I), dotada amb Gap i Embrun i senyora de Cailar 1202-?
* Andreu Delfí I comte d'Albon i Delfí de Vienne, conegut també com a Andreu de Borgonya i Andreu Guiu VI de Viennoisi, consort de Gap i Embrun ?-1215, titular 1215-1237
* Guiu VII delfí del Viennois, 1237-1269
* Unit al Delfinat Viennois.

## Referències

* Gran Enciclopèdia catalana
* Genealogia
# Spizixos

Spizixos és un dels gèneres d'ocells, de la família dels picnonòtids (Pycnonotidae).

## Llistat d'espècies

Segons el Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023), aquest gènere conté dues espècies:
* Spizixos semitorques - Bulbul de collar blanc.
* Spizixos canifrons - Bulbul becgròs.

## Referències

* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Bulbuls» (en anglès). IOC World Bird List v13.2. Congrés Ornitològic Internacional, 2023. [Consulta: 17 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 620. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Diòcesi de Sió

La Diòcesi de Sió és una antiga diòcesi d'una antiga ciutat de l'Àsia Menor (actualment Turquia asiàtica), i actualment una Diòcesi titular de l'església catòlica llatina.

## Història

Sió era una ciutat de la província romana d'Àsia Prima. Era prou important com per esdevenir bisbat, sufragani del Metropolità de la capital provincial Efes, però es va esvair.

## Seu titular

La diòcesi fou restaurada nominalment com a bisbat titular, suprimida el 1925, restaurada com a tal el 1929 i ascendida a arquebisbat titular (rang intermediari) el 12 de desembre de 1950. Actualment vacant, ha tingut els següents titulars:
* Bisbe titular Benito Madueño y Ramos (1698.12.19 – 1739.05.11)
* Bisbe titular Deodatus de Chaumont de Mareuil (1765.03.27 – ?)
* Bisbe titular Edmund Burke (1817.07.04 – 1820.11.29)
* Bisbe titular Wilhelm Arnold Günther, Premonstratencs (O. Praem.) (1834.06.23 – 1843.08.22)
* Bisbe titular Jean Baptiste Epalle, Maristes (S.M.) (1844.07.19 – 1845.12.19)
* Bisbe titular Sebastiano Franković, Franciscà (O.F.M. Obs.) (1861.04.16 – 1864.10.30)
* Bisbe titular Giuseppe Durguth (1865.09.25 – ?)
* Bisbe titular Luigi Martucci (1874.12.21 – 1880.12.23)
* Bisbe titular François-Louis Fleck (1881.05.13 – 1886.08.18)
* Arquebisbe titular Jaime Cardona y Tur (1892.07.11 – 1920.12.09), Vicari militar d'Espanya (1892.07.11 – 1923.01.06), més tard Patriarca de les Índies Occidentals (1920.12.09 – 1923.01.06)
* Arquebisbe titular Ramón Pérez y Rodríguez (1929.01.07 – 1930.06.30), anteriorment Bisbe de Badajoz (Espanya) (1920.08.21 – 1929.01.07); després Vicari Militar d'Espanya (1929.01.07 – 1937.01.28), Patriarca de les Índies Occidentals (1930.06.30 – 1937.01.28), i bisbe de Cadis i Ceuta (Espanya) (1933.04.21 – 1937.01.28)
* Bisbe titular Francesco Pascucci (1936.12.20 – 1943.04.22), prèviament subsecretri de la Congregació pel Culte Diví i la Disciplina dels Sagraments (1909 – 1912); més tard Pro-Vicari General del Vicariat de Roma (1936.12.20 – 1945.03.30), Arquebisbe titular de Nicæa (1943.04.22 – 1945.03.30)
* Arquebisbe titular Luis Alonso Muñoyerro (1950.12.12 – 1968.09.23)

## Fonts i enllaços externs

* GigaCatholic, amb enllaços bibliogràfics
# Tsutomu Hanabusa

Tsutomu Hanabusa (英 勉, Hanabusa Tsutomu) (Kyoto, 1968) és un director de cinema japonès.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Acreditat com | Acreditat com | Distribuïdors | Ref. |
| Any | Pel·lícula | Director | Guionistes | Distribuïdors | Ref. |
| 2008 | The Handsome Suit | Sí | No | Asmik Ace | |
| 2011 | High School Debut | Sí | No | Asmik Ace | |
| 2011 | Go! Boys' School Drama Club | Sí | No | HDYMP Showgate | |
| 2012 | Sadako 3D | Sí | Sí | PKDN Films, Lionsgate Films | |
| 2013 | Sadako 3D 2 | Sí | No | PKDN Films, Lionsgate Films | |
| 2015 | Heroine Shikkaku | Sí | No | Warner Bros. | |
| 2015 | Osamatsu-Kun | Sí | No | HDYMP Showgate | |
| 2017 | Asahinagu | Sí | Sí | Toho, NBCUniversal Entertainment Japan | |
| 2017 | Miseinen Dakedo Kodomo Janai | Sí | No | Toho | |
| 2018 | Real Girl | Sí | Sí | Warner Bros. | |
| 2019 | Kakegurui – Compulsive Gambler | Sí | Sí | GAGA Corp. | |
| 2020 | Keep Your Hands Off Eizouken! | Sí | No | Toho, NBCUniversal Entertainment Japan | |
| 2020 | Project Dream: How to Build Mazinger Z's Hangar | Sí | No | Bandai Namco Arts, Tokyo Theatres, Sony Pictures (Columbia Pictures) | |
| 2020 | Grand Blue | Sí | No | CJ Constantin Film, Warner Bros. | |
| 2020 | Humanoid Monster Bela | Sí | No | DLE | |
| 2021 | Kakegurui 2: Ultimate Russian Roulette | Sí | Sí | GAGA Corp. | |
| 2021 | Tokyo Revengers | Sí | No | Warner Bros. | |
| 2023 | Tokyo Revengers 2: Bloody Halloween Part 1 | Sí | No | Warner Bros. | |
| 2023 | Tokyo Revengers 2: Bloody Halloween Part 2 | Sí | No | Warner Bros. | |

## Referències

* ↑ «英勉 はなぶさ・つとむ» (en japanese). allcinema. Stingray. [Consulta: April 30, 2015].
* ↑ Maggie Lee, AP. «The Handsome Suit». The Hollywood Reporter, November 6, 2008. [Consulta: April 30, 2015].
* ↑ «Go! Boys' School Drama Club». 36.hkiff.org.hk. [Consulta: April 30, 2015].
* ↑ «映画 賭ケグルイ : 作品情報» (en japonès). 映画.com. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «映画 賭ケグルイ 絶体絶命ロシアンルーレット : 作品情報» (en japonès). 映画.com. [Consulta: 16 maig 2024].
* ↑ «東京リベンジャーズ2 血のハロウィン編 運命». eiga.com. [Consulta: November 14, 2022].
* ↑ «東京リベンジャーズ2 血のハロウィン編 決戦». eiga.com. [Consulta: November 14, 2022].
# Ompok platyrhynchus

Ompok platyrhynchus és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Brunei (Borneo).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H. H. & H. H. Tan. 2004. Ompok platyrhynchus, a new silurid catfish (Teleostei: Siluridae) from Borneo. Zootaxa Núm. 580: 1-11.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Villamor de los Escuderos

Villamor de los Escuderos és un municipi de la província de Zamora a la comunitat autònoma de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 661 | 623 | 577 | 561 |
# Club Sportivo Italiano

El Club Sportivo Italiano és un club de futbol argentí de la ciutat de Ciudad Evita.
El club va ser fundat el 7 de maig de 1955 per un grup d'immigrants italians de Vicente López Partido, amb el nom Associazione del Calcio Italiano in Argentina (A.C.I.A.). EL 1978 es fusionà amb la Sociedad Italiana esdevenint Club Deportivo Italiano, i el 2000 esdevingué Club Sportivo Italiano.

## Palmarès

* Primera B (3): 1986, 1995-96, 2008-09
* Primera C (3): 1962, 1974, 2013-14
* Primera D (1): 1960

## Referències

* ↑ «Perfil a BDFA». BDFA. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 «Historia». italianoesnacional. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2014-09-24 a Wayback Machine.
* Mundo Azzurro Arxivat 2018-02-27 a Wayback Machine.
* Dep Italiano Arxivat 2018-02-27 a Wayback Machine.
# Lebedinka

Lebedinka (en ucraïnès i en rus: Лебединка) és un poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna, que el 2014 tenia 64 habitants. Pertany al districte rural de Sovetski. Fins al 1948 el municipi es deia Xeikh-Manai.

## Referències

* ↑ «Численность населения Крымского федерального округа, городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений.». Федеральная служба государственной статистики. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 12 juliol 2017].
# Spišské Hanušovce

Spišské Hanušovce és un poble i municipi d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Prešov, al nord del país.

## Història

La primera referència escrita de la vila data del 1278.
# Santa Maria de la Bisbal del Penedès

Santa Maria de la Bisbal del Penedès és una església de la Bisbal del Penedès inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'església de Santa Maria és una construcció moderna, neogòtica, amb una nau central i dues laterals, visibles des de l'exterior. El campanar que, juntament amb el cos més gran de la façana, correspon a la nau central, és una torre vuitavada, formada per quatre cossos separats entre ells per uns pinacles, una cornisa i una cornisa amb barana respectivament. La façana de l'església és protegida per un atri, que també cobreix l'entrada al Centre Catequístic (avui les escoles), a l'esquerra del temple, davant del qual hi ha una plaça amb xiprers.
A l'interior cal ressaltar els grans arcs d'ogiva de la nau central, la qual se separa de les laterals per uns arcs de mig punt. Als peus de l'església hi trobem un gran arc escarser o rebaixat sobre el qual hi ha el cor. A la nau central observem també una sèrie de columnes decoratives. A les petites capelles laterals hi veiem una bonica xarxa de nervis.
Està dedicada a l'Assumpció de la Mare de Déu, patrona de la parròquia.

## Història

El temple va ser edificat sobre un altre de més antic, consagrat en data incerta, que en tot cas havia de ser anterior a l'any 1279, any corresponent a la tributació de la dècima papal. El 1303 hi ha documents referents a una visita pastoral a l'església de Santa Maria. El 1379, per una altra visita pastoral, sabem que l'església era parcialment arruïnada. L'any 1484 es parla d'una retaule col·locat a l'altar major, del qual no se'n sap res més, així com tampoc es coneix cap notícia sobre la Mare de Déu de la Llet mencionada a la Gran geografia comarcal de Catalunya. Fa poc es va descobrir que la part baixa del mur que separa les naus laterals de la central es compon de dues classes de pedra, una d'elles podria pertànyer a l'antiga església. Tampoc es coneix res dels possibles enterraments de la família Salbà a l'església, mencionat per Solé i Caralt.

## Referències

* 1 2 3 «Santa Maria de la Bisbal del Penedès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].
* ↑ «Goigs a Santa Maria Assumpta de La Bisbal del Penedès». [Consulta: 2016].

## Enllaços externs

* «Santa Maria de la Bisbal del Penedès». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Diòcesi de Sant Sebastià

La diòcesi de Sant Sebastià (en llatí: Dioecesis Sancti Sebastiani) és una diòcesis d'Espanya sufragània de l'arquebisbat de Pamplona i Tudela. Pel 2014 tenia 641.193 batejats sobre 708.207 habitants. L'actual bisbe és José Ignacio Munilla Aguirre.

## Territori

La diòcesi compren el territori basc de Guipúscoa. La seu bisbat és a la ciutat de Sant Sebastià, on s'hi troba la catedral del Bon Pastor.
El territori és subdividit en 215 parròquies, reagrupades en 15 arxipretats: Arrasate­­‑Mondragón, Azpeitia, Bergara, Donostia­­‑Antiguo, Donostia‑San Inazio, Donostia­­‑Santa Maria, Eibar, Errenteria, Hernani, Herrera­­‑Alza, Irun, Ordizia, Tolosa, Zarautz i Zumarraga.

## Història

La diòcesi va ser creada el 2 de novembre de 1949 novembre amb la butlla Quo commodius de Pius XII, amb territori desmembrat de la Diòcesi de Vitòria. Originalment era sufragània de l'arquebisbat de Burgos.
L'11 d'agost de, 1956 es va convertir en part de la província eclesiàstica de l'Arxidiòcesi de Pamplona (ara Arquebisbat de Pamplona i Tudela).

## Episcopologi

* Jaume Font i Andreu (13 de maig de 1950-13 de febrer de 1963, finat).
* Lorenzo Bereciartua Balerdi (30 d'agost de 1963 - 23 d'octubre de 1968, finat).
* Jacinto Argaya Goicoechea (10 de desembre de 1968 -17 de febrer de 1979, finat).
* José María Setién Alberro (17 de febrer de 1979 - 13 de gener de 2000)
* Juan María Uriarte Goiricelaya, (2000 - 2010)
* José Ignacio Munilla Aguirre, (9 de gener de 2010 - ...)

## Estadístiques

| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diaques | religiosos | religiosos | parròquies |
| any | batejats | total | % | total | clergue secular | clergue regular | batejats por sacerdote | diaques | homes | dons | |
| 1950 | 373.500 | 374.029 | 99,9 | 850 | 553 | 297 | 439 | | 886 | 2.955 | 158 |
| 1960 | ? | 600.187 | ? | ? | 1.177 | 676 | 501 | | 1.221 | 3.482 | 193 |
| 1980 | 708.638 | 714.693 | 99,2 | 1.083 | 604 | 479 | 654 | | 910 | 2.747 | 211 |
| 1990 | 685.000 | 697.435 | 98,2 | 814 | 480 | 334 | 841 | | 684 | 2.194 | 214 |
| 1999 | 667.000 | 676.208 | 98,6 | 660 | 357 | 303 | 1.010 | | 577 | 1.474 | 215 |
| 2000 | 672.000 | 681.258 | 98,6 | 648 | 358 | 290 | 1.037 | | 510 | 1.406 | 216 |
| 2001 | 668.000 | 677.275 | 98,6 | 655 | 340 | 315 | 1.019 | | 410 | 1.198 | 216 |
| 2002 | 612.062 | 680.069 | 90,0 | 638 | 324 | 314 | 959 | | 533 | 1.776 | 216 |
| 2003 | 616.929 | 683.415 | 90,3 | 556 | 316 | 240 | 1.109 | | 550 | 1.704 | 216 |
| 2004 | 621.988 | 684.416 | 90,9 | 651 | 318 | 333 | 955 | | 576 | 1.703 | 216 |
| 2010 | 649.899 | 705.698 | 92,1 | 486 | 263 | 223 | 1.337 | | 406 | 1.506 | 215 |
| 2014 | 641.193 | 708.207 | 90,5 | 445 | 238 | 207 | 1.440 | 1 | 366 | 1.247 | 215 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2015 i precedents
* (llatí) Bolla Quo commodius, AAS 42 (1950), p. 535

## Enllaços externs

* GCatholic.org
* Catholic Hierarchy
* Web de la diòcesi
# Tsushima (illa)

Les illes Tsushima (japonès: 対馬, Tsushima) anomenat també, Daemado (Hangul: 대마도; Hanja: 对 马岛) pels coreans, són un arxipèlag situat a l'estret de Corea, entre el Japó i el continent. Històricament van formar part de la província japonesa de Tsushima. Actualment pertanyen a la Prefectura de Nagasaki.

## Demografia i Cultura

La població està composta en la seva majoria per japonesos, encara que també hi ha una minoria filipina i coreana.
La religió més practicada és el budisme, encara que també s'hi practica el xintoisme. Hi ha una petita comunitat cristiana, composta per coreans.

## Geografia

Està compost per dues illes principals, que són dividides per una profunda cala anomenada Aso (浅 茅 湾) i unides per una calçada. L'illa nord és anomenada Kamino-shima i l'illa sud Shimono-shima; els envolten a més tretze petites illes. Aquestes illes juntament amb la Província d'Iki conformen el Parc Quasi-Nacional d'Iki-Tsushima.
Les illes principals tenen dos turons: Mont Yatachi (矢 立 山, 649 metres) i Shira-dake (512 metres) a Shimono-shima. Kamino-shima té l'Ibeshi-yama (344 metres) i el Mi-take (487 metres).
La ciutat principal es troba localitzada a la ciutat Tsushima (abans Izuhara). Les illes són el territori japonès més proper a Corea, només a cinquanta quilòmetres de Busan.

## Enllaços externs

* Un perfil de Tsushima Arxivat 2020-09-10 a Wayback Machine.
* Mapa d'Encarta - Illes de Tsushima Arxivat 2009-11-02 a Wayback Machine.
# Onet

Onet (en llatí Onaethus, en grec antic ̓́Οναιθος) fou un escultor grec.
El seu origen i la seva època no s'han pogut determinar. Només se sap que va fer una estàtua de Zeus que Mègara va dedicar a Olímpia, i que en la feina el van ajudar el seu germà Tílac i els fills d'ambdós. L'esmenta Pausànias (Descripció de Grècia, V. 23. § 4. s. 5).

## Referències

* ↑ Onaethus a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. III Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 27
# Villamuriel de Campos

Villamuriel de Campos és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 94 | 103 | 80 | 81 |