OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ancistrus multispinis

Ancistrus multispinis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Kner, R. 1854. Die Hypostomiden. Zweite Hauptgruppe der Familie der Panzerfische. (Loricata vel Goniodontes). Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 7: 251-286 [separate 1-36], Pls. 1-5.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miranda Ribeiro, A. de 1918: Ancistrus. Revista da Sociadade Brasileira de Sciências (Rio de Janeiro) v. 2: 112-114.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1912. Descriptions of new fishes of the family Loricariidae in the British Museum Collection. Proceedings of the Zoological Society of London. 1912 (pt 3): 666-670, Pls. 75-77.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Anna Malle

Anna Malle, nascuda Anna Hotop Stout (Havana, Illinois, 9 de setembre de 1967 – Las Vegas, Nevada, 25 de gener de 2006), va ser una popular actriu de cinema per adults estatunidenca.

## Biografia

D'ascendència alemanya, irlandesa i cherokee, va passar la seva infantesa i adolescència a Fort Madison a l'estat d'Iowa.
La seva carrera dins el cinema X va començar tard. Tenia ja prop de 27 anys quan va començar a aparèixer en pel·lícules pornogràfiques amateurs cap a l'any 1993. Entre elles destacava una de la sèrie Dirty Debutantes produïda per Max Hardcore. Aviat va despertar l'admiració dels seguidors del gènere pel seu caràcter salvatge i per l'especial entusiasme a l'hora de l'abordatge de les escenes de sexe. Del seu físic voluptuós destacaven la seva pell bruna amb el contorn blanc del biquini sempre marcat, les seves dents blanquíssimes, les seves contundents natges, la seva capacitat per posar els ulls en blanc en el moment de l'orgasme, i els seus dos tatuatges, un sobre el pit esquerre i l'altre sobre la vulva.
Anna Malle va esdevenir un dels millors referents del cinema X dels noranta pel que fa a les escenes lèsbiques, el sexe anal i també per la morbositat que aplicava a les seves paraules i als seus diàlegs (dirty-talk) durant els moments més tòrrids de les escomeses sexuals. Fora de l'àmbit estricte del cinema pornogràfic explícit, va actuar també en algunes produccions eròtiques de les cadenes HBO i Playboy Channel. El seu marit Hank Armstrong sovint era també la seva parella davant la càmera en les escenes de sexe. Entre 1999 i 2003 va dirigir algunes pel·lícules X. A finals de l'any 2004, després d'onze anys en el cinema X i d'haver intervingut en prop de 200 films, Anna va decidir retirar-se.
Va morir en un accident de trànsit a Las Vegas el dia 25 de gener de 2006.

## Filmografia

* 2005: Secret Lives Of Porn Stars
* 2004: Brittany Andrews Smoking Sirens
* 2003: Deep Inside Sunset Thomas
* 2002: Deep Inside Debi Diamond
* 2001: Deep Inside Jenna Jameson
* 2000: Diego's Girls
* 1999: I Love Lesbians 6
* 1998: Lesbians Unleashed
* 1997: Buttslammers 14
* 1996: Double D Dykes 26
* 1995: No Man's Land 11
* 1994: Secret Life of Nina Hartley

## Premis

* 2007: XRCO Premi homenatge (Pòstum)
* 2013: Saló de la fama d'AVN (Pòstum)

## Referències

* ↑ «Anna Malle (1967 - 2006) - Find A Grave Memorial». findagrave.com. Arxivat de l'original el 2017-03-16. [Consulta: 15 març 2017].
* ↑ Staff. «Anna Malle: Personal Biography». IAFD. [Consulta: 18 febrer 2014].
* ↑ «Former porn star dies in car crash outside Las Vegas». Las Vegas Sun, 27-01-2006. Arxivat de l'original el 2006-02-03. [Consulta: 25 gener 2007].
* ↑ «Hillary Scott Sets Record at 23rd XRCO Awards». AVN, 06-04-2007. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 27 setembre 2013].
* ↑ «XRCO 2006 AWARD CATEGORIES, NOMINATIONS, AND WINNERS», 05-04-2007. [Consulta: 20 abril 2015].
* ↑ «Hillary Scott Big Winner at XRCO Awards». XBIZ. [Consulta: 21 abril 2015].
* ↑ «AVN Announces 2013 Hall of Fame Inductees». AVN. Arxivat de l'original el 2013-03-31. [Consulta: 5 juny 2013].

## Enllaços externs

* Anna Malle a Adult Film Database
# Guerra electrònica

La guerra electrònica és qualsevol acció bèl·lica que fa servir l'espectre electromagnètic o d'armes d'energia dirigida per controlar l'espectre, atacar un enemic o protegir-se d'assalts enemics mitjançant l'espectre. El propòsit de la guerra electrònica és impedir que l'enemic faci servir l'espectre i al mateix temps assegurar-ne l'ús per part de les forces amigues. Aquest tipus de combat es pot fer per qualsevol medi (terra, sota terra, mar, aire i espai), sigui per sistemes tripulats o no tripulats. Quant als objectius, poden ser comunicacions, radars i altres menes d'instal·lacions i altres serveis.

## Referències

* ↑ «Electronic warfare» (en anglès). [Consulta: 24 juliol 2021].

## Vegeu també

* Pertorbació d'emissores
* Inhibidor de freqüències
* Inhibidor de telèfon mòbil
# Andrí Khripta

Andrí Khripta (Znamianka, Província de Kirovohrad, 29 de novembre de 1986) és un ciclista ucraïnès, professional des del 2013. Del seu palmarès destaca el Gran Premi d'Adiguèsia.

## Palmarès

* 2013
** 1r al Gran Premi d'Adiguèsia
* 2015
** 1r al Gran Premi ISD

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Andrí Kulik

Andrí Kulik (en ucrainès Андрій Кулик; Sumi, 30 d'agost de 1989) és un ciclista ucraïnès, que milita a l'equip Kolss Cycling Team. És fill d'Alexander Kulyk, antic entrenador de la selecció d'Ucraïna, que va ser assassinat el 3 de març de 2022 durant la invasió russa d'Ucraïna.

## Palmarès

* 2010
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2012
** Vencedor de 3 etapes a la Volta a Romania
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Eslovàquia
* 2015
** 1r al Baltic Chain Tour i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Szlakiem Grodów Piastowskich
* 2016
** 1r al Visegrad 4-GP Slovakia
* 2017
** Vencedor d'una etapa al Bałtyk-Karkonosze Tour
* 2019
** Campió d'Ucraïna en ruta

## Referències

* ↑ https://www.cyclingweekly.com/news/ukrainian-cycling-coach-and-father-of-recent-national-champion-killed-in-war-former-pro-andriy-grivko-working-to-help-countrys-cyclists
* ↑ https://www.oasport.it/2022/03/ciclismo-in-lutto-il-tecnico-della-nazionale-ucraina-alexander-kulyk-ucciso-durante-la-guerra

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Willoughby Hamilton

Willoughby Hamilton, de nom complet James Willoughby "Willoby" Hamilton, (Monasterevin, Kildare, Irlanda, 9 de desembre de 1864 − Dublín, Irlanda, 27 de setembre de 1943) va ser un tennista i futbolista irlandès. El 1890 va vèncer a la final del campionat de Wimbledon el set vegades guanyador William Renshaw. El 1889 també va vèncer a l'Obert d'Irlanda.

## Biografia

Va estudiar al Trinity College Dublin i va jugar a futbol en els equips Dublin University A.F.C. i Dublin Association F.C.. Fins i tot va jugar un partit amb la selecció irlandesa davant Gal·les l'any 1885 junt al seu germà William.

## Carrera esportiva

Hamilton va començar a jugar a tennis sobre herba a partir de 1885. Rebé el sobrenom de The Ghost (el fantasma) i tenia una destra potent coneguda com a Irish Drive (dreta irlandesa).
El 1889, Hamilton va guanyar el títol individual masculí a l'Open d'Irlanda i en els anys 1886 i 1888 la categoria de dobles, així com la categoria mixta el 1889 conjuntament amb la seva compatriota Lena Rice. A Wimbledon va aconseguir de posar fi al domini de William Renshaw en la categoria individual masculina amb dues victòries. La primera el 1888, cosa que va suposar la fi d'una ratxa de 14 victòries de Renshaw, en aquell temps rècord. En el campionat de 1890 ambdós es van enfrontar a la Challenge Round (ronda de desafiament), en què Hamilton era el desafiador i finalment el vencedor en 5 sets, esdevenint el primer irlandès a guanyar aquest títol. En la següent edició no va defensar el títol.

## Torneigs de Grand Slam
### Individual: 1 (1−0)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Superfície | Oponent a la final | Marcador |
| Guanyador | 1. | 1890 | Wimbledon Championships, Londres, Regne Unit | Herba | William Renshaw | 6−8, 8−2, 3−6, 6−1, 6−1 |

## Enllaços externs

* Willoughby Hamilton a Tennis-Spieler.com (alemany)
# Gries (Baix Rin)

Gries (en alsacià Gries) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 2.688 habitants.
Forma part del cantó de Brumath, del districte de Haguenau-Wissembourg i de la Comunitat de comunes de la Basse-Zorn.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1.908 | 2.093 | 2.281 | 2.319 | 2.464 | 2.688 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Claude Kern | |
# Gàdlia

Gàdlia (en rus: Гадля) és un poble de l'óblast de Magadan, a Rússia, que el 2018 tenia 450 habitants.

## Referències

* ↑ «Численность населения муниципальных образований, городских и сельских населённых пунктов» (en rus). [Consulta: 14 març 2024].
# Alouatta mauroi

Alouatta mauroi és una espècie extinta de primat platirrí que va habitar el Brasil durant el Plistocè tardà.
L'espècimen, consistent en diversos fragments cranials, va ser trobat el 1984 a l'Estat de Bahia (Brasil), i dipositat al Museu de Ciències Naturals, de la Pontifícia Universitat Catòlica de Minas Gerais, Belo Horizonte. Va ser descrit formalment el 2008 després de comparar-lo amb les diferents espècies d'Alouatta.
L'existència de l'espècie a l'estat de Bahia durant el Plistocè, fa probable que hi hagi coexistit amb espècies grans de platirrins com Protopithecus i Caipora, la grandària dels quals excedia en un 20% el dels platirrins moderns.

## Referències

* 1 2 3 Tejedor, Marcelo F; Rosenberger, Alfred L; Cartelle, Cástor. Nueva especie de Alouatta (Primates, Atelinae) del Pleistoceno Tardío de Bahía, Brasil (en castellà). 45, 2008. ISSN 1851-8044
# Xivtà

Xivtà (en hebreu שבטה) Subayta o Isbayta, és un antic establiment del Nègueb al sud d'Israel i Palestina. El nom és d'origen nabateu i en grec es va dir Sobata. Es troba a la Ruta de l'encens - ciutats del desert del Nègueb. Fou declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 2005 i el govern israelià té declarada la zona com a Parc Nacional.
Les ruïnes de Subayta es troben a 43 km al sud-oest de Beerxeba. Foren visitades per E. H. Palmer el 1870 i, posteriorment, han estat excavades diverses vegades. Fou nabatea, romana i romana d'Orient i era un centre agrícola sense muralles. Els àrabs hi van arribar vers 638 i es va construir una mesquita, però al segle viii o ix fou abandonada. Modernes teories suggereixen que, en realitat, només fou un establiment romà d'Orient i estació per als pelegrins que anaven al mont Sinaí; això es basa en l'anàlisi dels sistemes de regadiu, tots seguint les estructures romanes d'Orient; fins ara, el predomini d'estructures romanes d'Orient s'atribuïa a les restes d'una comunitat monàstica establertes sobre les runes d'un poble nabateu i per un temps breu romà.
Hi ha tres esglésies romanes d'Orient, dues premses de vi, àrees residencials i edificis administratius.

## Enllaços externs

* Fotos de Xivtà
* Panorama de Xivtà Arxivat 2016-04-16 a Wayback Machine.
# HD 5980

HD 5980 (RMC14) és un sistema múltiple d'estels massius al Petit Núvol de Magalhães, situat a una distància d'uns 210.000 anys-llum (70 kilopàrsecs). És el membre més brillant de la regió HII geganta N66 que inclou a l'associació OB NGC 346. HD 5980 té moltes característiques que el converteixen en un estel molt particular. És la principal font d'ionització de la regió HII N66, contribuint amb un 25 % dels fotons ionitzants (N66 és la regió HII més important del Petit Núvol de Magalhães). HD 5980 està conformada per almenys tres estels: el parell A+B és un sistema binari eclipsant amb un període orbital de 19,3 dies, mentre que l'estel C (no resolt en imatges del Telescopi Espacial Hubble) està aparentment lligada gravitacionalment al sistema A+B, i alhora també sembla membre d'un sistema binari amb un període orbital de 96 dies. És a dir, HD 5980 podria ser un sistema estel·lar quádruple compost per dues binàries massives que orbiten amb un centre comú. Les components A i B mostren característiques d'estels de Wolf-Rayet, i s'eclipsen mútuament. La component estel·lar A ha demostrat ser un estel fascinant sofrint notables transformacions espectrals i de lluentor durant els últims decennis, i va ser el seu moment culminant una erupció de tipus variable lluminós blau entre 1993 i 1994. HD 5980 va ser el primer sistema binari extragalàctic on es va detectar col·lisió de vents estel·lars en raigs X.

## Referències

* ↑ «A finding list of proven or probable Small Magellanic Cloud members». Astronomical Journal, 1968, pàg. 246–250. DOI: 10.1086/110625.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 01-03-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 4 5 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Vitesses radiales. Catalogue WEB: Wilson Evans Batten. Radial velocities: The Wilson-Evans-Batten catalogue». Astronomy and Astrophysics, 01-12-1995, pàg. 269–280.
* ↑ Dades astronòmiques d'HD5980 (SIMBAD)
* ↑ Far-Ultraviolet and Hα Spectroscopy of SNR 0057-7226 in the Small Magellanic Cloud H II Region N66, Danforth, C.W. et al. 2003, The Astrophysical Journal, Volume 586, Issue 2, pàg. 1179-1190
* ↑ New insights into the nature of the SMC WR/LBV binary HD 5980, Foellmi, C., et al. 2008, Revista Mexicana d'Astronomia i Astrofísica Vol. 44, pàg. 3-27
* ↑ Sudden Luminous Blue Variable--Like Behavior of the Wolf-Rayet Binary System HD 5980 in the Small Magellanic Cloud: Barbá, R. et al., 1995, Astrophysical Journal Letters v.446, p.L23
* ↑ First Detection of Phase-dependent Colliding Wind X-Ray Emission outside the Milky Way: Nazé, I. et al., 2007, The Astrophysical Journal, Volume 658, Issue 1, pàg. L25-L28

## Enllaços externs

* First X-ray detection of a colliding-wind binary beyond the Milky Way (ESTA)
# Ángela María Barceló Martorell

Ángela María Barceló Martorell (Benidorm, 17 de maig de 1953) és una política valenciana, diputada a les Corts Valencianes en la VII i VIII legislatures.
Filla de Miguel Barceló, promotor immobiliari a Terra Mítica, germana de Rosa Barceló i cunyada d'Eduardo Zaplana. A més és mare d'Agustín Almodóbar Barceló, senador des del 2008 en substitució del seu iaio Miguel Barceló.
Militant del Partit Popular, ha estat regidora de l'ajuntament de Benidorm (1995-2011) i diputada per la circumscripció d'Alacant a les eleccions a les Corts Valencianes de 2007 i de 2011. El 2005 optà a la presidència local del PPCV perdent davant Gema Amor.

## Enllaços externs

* Fitxa a les Corts Valencianes Arxivat 2010-06-19 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ El tirón urbanístico de Terra Mítica a El País, 1-7-2004
* ↑ «Los genoveses.net». Arxivat de l'original el 2008-07-20. [Consulta: 18 juny 2010].
* ↑ (castellà) Coses de família, al blog La Página definitiva del 10/04/2011. [Consultat: 14/09/2011]
* ↑ (castellà) Qüestió de gens i cognoms, a El País del 03/01/2009. [Consultat: 14/09/2011]
# Xoriguer australià

El xoriguer australià (Falco cenchroides) és un ocell rapinyaire de la família dels falcònids (Falconidae) que habita planures, terres de conreu i pobles d'Australàsia, en Austràlia, Tasmània, illa de Lord Howe, centre de Nova Guinea, illes Aru i Christmas. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «xoriguer australià». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 354. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ «Seriemas, falcons». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ BirdLife International. «Nankeen Kestrel. Falco cenchroides» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 29 agost 2022].
# Vitali Rodionov

Vitali Rodionov (Vítsiebsk, 11 de desembre de 1983) és un exfutbolista belarús de les dècades de 2000 i 2010.
Fou internacional amb la selecció de Belarús.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de BATE Borisov.

## Referències

* ↑ «Vitali Rodionov match log». soccerway.com, 01-06-2012 [Consulta: 24 juny 2012].
* ↑ Vitali Rodionov Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ http://abff.by/index.php?option=com_zoo&task=item&item_id=3528&Itemid=490&lang=ru Arxivat 2018-12-27 a Wayback Machine.
* ↑ Віталь Радзівонаў стаў спартовым дырэктарам БАТЭ // Nasha Niva (bielorús)
* ↑ Vitali Rodionov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Anàfora de Pilat

L'Anàfora de Pilat, també coneguda com la Carta de Pilat a Cèsar, és un apòcrif del Nou Testament conservat en dues recensions en llengua grega, A i B, que presenten algunes diferències entre elles. La seva forma actual mostra una redacció no anterior al segle vii, però, com passa en altres obres d'aquestes característiques, es tracta d'una reelaboració de documents més antics. No s'ha de confondre amb un altre text apòcrif, la Carta de Pilat a Tiberi, on es parla de la condemna a Jesús. Aquest text formaria part d'un "Cicle de Pilat", on s'inclourien també les Actes de Pilat i la Paradosis.
A l'Anàfora, Pilat descriu detalladament a Cèsar (que en aquest cas seria Tiberi), els miracles que havia fet Jesús, Diu que va ser portat injustament davant d'ell pel seu mateix poble i va ser condemnat a petició dels caps dels hebreus. Descriu la mort i la resurrecció de Crist associada a fets extraordinaris. Jesús hauria estat un taumaturg benefactor del poble i els seus miracles sempre haurien beneficiat la gent.

## Referències

* ↑ Santos Otero, Aurelio de. Los Evangelios apócrifos. Madrid: B.A.C., 1999, p. 471. ISBN 8479140445.
# Hamílcar (fill de Giscó)

Hamílcar (en grec antic: Ἀμίλχαρ, llatí: Hamilcar), fill de Giscó, va ser un militar cartaginès que va liderar les forces púniques en la guerra contra Agàtocles, a final del segle iv aC.
Cap a l'any 312 aC, després del canvi de política de Cartago davant la guerra a Sicília, fou nomenat general de les tropes cartagineses a Sicília en substitució d'Hamílcar, que moriria poc abans de ser rellevat. Quan va ser nomenat ja era un dels més eminents generals de la república, però es desconeixen les seves campanyes anteriors. Diodor de Sicília el qualifica de rei, és a dir, sufet, o, en qualsevol cas, persona de molta autoritat.
L'any 311 aC va arribar a l'illa amb una flota i un exèrcit; pel camí va perdre sis vaixells per les tempestes, però ho va poder compensar amb reclutaments fets a la mateixa illa. El mes de juny, Hamílcar va derrotar Agàtocles, tirà de Siracusa, a la batalla d'Acragant, i també a la d'Hímera el mateix any. Agàtocles va ser assetjat a Siracusa, mentre els cartaginesos ocupaven Gela i Camarina i forçaven altres ciutats a sotmetre-s'hi voluntàriament, desitjoses d'escapar del tirà.
En aquestes condicions, Agàtocles va tenir la intuïció extraordinària de portar la guerra a l'Àfrica, al cor dels dominis cartaginesos. El seu germà Antandre va restar encarregat de defensar Siracusa, i el tirà va sortir cap a Àfrica. Mentrestant, Hamílcar havia blocat Siracusa (sense establir un setge en forma), assegurant el poder cartaginès a l'illa. Va rebre notícies de Cartago que la flota d'Agàtocles havia estat destruïda, i va voler aterrir els siracusans per portar-los a la rendició, però no se'n va sortir; tampoc no va reeixir en un atac per sorpresa a les murades de Siracusa. Finalment, va abandonar el blocatge l'any 309 aC.
Perseguint una profecia ambigua, va atacar la ciutat de nit, però les seves forces van ser rebutjades i es van retirar en desordre; en aquell mateix atac, ell mateix, en la confusió, va ser capturat pels siracusans i executat. El seu cap va ser enviat a Agàtocles a l'Àfrica, segons expliquen, a més de Diodor, Justí, Ciceró i Valeri Màxim.

## Referències

* ↑ Geus, Klaus. «Hamilcar 6». A: Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 44 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13).
* ↑ «Hamilkar 5». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* 1 2 3 4 Smith, William (ed.). «6.Hamilcar». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 juliol 2022].
# Hamílcar (governador a Malta 218 aC)

Hamílcar (en grec antic: Ἀμίλχαρ, llatí: Hamilcar) va ser un militar cartaginès de la Segona Guerra Púnica. Probablement era fill de Giscó i, per tant, germà d'Hasdrúbal Giscó.
Hamílcar era el general (praefectus praesidii) de les tropes cartagineses a Malta. El 218 aC, just començar la guerra, va ser derrotat pel cònsol Tiberi Semproni. Tant ell com els seus 2.000 homes foren capturats i probablement portats a Roma.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Hamilcar». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 28 juliol 2022].
* ↑ Geus, Klaus. «Hamilcar 10». A: Prosopographie der literarisch bezeugten Karthager. Leuven: Peeters, 1994, p. 58 (Orientalia Lovaniensia Analecta, 59 = Studia Phoenicia, 13).
* ↑ «Hamilkar 8». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.