OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jbiel

Jbiel (en àrab اجبيل, Ijbīl; en amazic ⵊⴱⵢⵢⵍ) és una comuna rural de la província d'El Kelâa des Sraghna, a la regió de Marràqueix-Safi, al Marroc. Segons el cens de 2014 tenia una població total de 11.376 persones.

## Referències

* ↑ «Population légale d'après les résultats du RGPH 2014 sur le Bulletin officiel N° 6354». Arxivat de l'original el 22 d’octubre 2017. [Consulta: 19 novembre 2015].
# Mhamed Khadad

Mhamed Khadad (Sàhara Occidental, 1954 - Madrid, 1 d'abril del 2020) fou un diplomàtic saharaui.
Com a diplomàtic, va impulsar una denúncia contra el Marroc per l'espoliació de recursos naturals, aconseguint el reconeixement de la Unió Europea que el Sàhara i el Marroc eren territoris diferents. Va morir a Madrid després d'una llarga malaltia.

## Referències

* ↑ «Décès de Mhamed Khadad, un des principaux dirigeants du Polisario». H24Info, 01-04-2020. [Consulta: 4 abril 2020].
* ↑ «Khadad, el hombre que imprimió un nuevo rumbo a la lucha del pueblo saharaui». Kaos en la red, 03-04-2020. [Consulta: 4 abril 2020].
* ↑ «Hasta la victoria final, Mhamed Jadad». ECSaharaui, 01-04-2020. [Consulta: 4 abril 2020].
# Carbonat de coure(II)

El carbonat de coure(II), anomenat antigament carbonat de coure o carbonat cúpric, és un compost químic de color blau verdós amb la fórmula química CuCO₃ forma part de la capa de verdet que es troba al llautó, el bronze i el coure exposats a la meteorització. El seu color pot variar de blau brillant a verd per la presència de mescles.

## Reaccions

El carbonat de coure(II) va ser el primer compost químic a ser disgregat en elements químics separats (coure, carboni i oxigen). Aquesta disgregació la va fer l'any 1794 el químic Joseph Louis Proust (1754–1826). Quan s'escalfa es descompon per donar diòxid de carboni, CO₂, i òxid de coure(II), CuO, que és un sòlid negre.
El coure en l'aire humit adquireix lentament una capa de color verd sense brillantor per oxidació de la capa superior. Aquest material verd és una mescla 1:1 d'hidròxid de coure(II), Cu(OH)₂, i carbonat de coure(II), CuCO₃:
    2 Cu$_{(s)}$ + H₂O$_{(g)}$ + CO₂ + O₂ → Cu(OH)₂ + CuCO$_{3(s)}$
El carbonat de coure es descompon a 290 °C, alliberant diòxid de carboni i deixant òxid de coure(II):
    CuCO$_{3(s)}$ → CuO$_{(s)}$ + CO$_{2(g)}$
La malaquita presenta carbonat de coure(II) bàsic (Cu₂(OH)₂CO₃) i l'azurita (Cu₃(OH)₂(CO₃)₂).

## Preparació

El carbonat de coure es prepara combinat solucions aquoses de sulfat de coure(II) i carbonat de sodi:
    2 CuSO₄ + 2 Na₂CO₃ + H₂O → Cu₂(OH)₂CO₃ + 2 Na₂SO₄ + CO₂
El carbonat de coure pur s'obté del carbonat de coure bàsic en presència de diòxid de carboni a 180 °C i 4.6 MPa (46 atm) de pressió.

## Usos

Anteriorment s'usava molt com pigment, i encara es fa en colors per artistes pintors. S'havia usat en algunes barres de llavis però s'ha demostrat que és tòxic. També s'havia usat com un potent algicida en aquaris i com colorant en pirotècnia.

## Referències

* ↑ Masterson, W. L., & Hurley, C. N. (2004). Chemistry: Principles and Reactions, 5th Ed. Thomson Learning, Inc. (p 498).

## Enllaços externs

* National Pollutant Inventory – copper and compounds fact sheet
# Satpanthis

Els satpanthis són els membres d'una dissidència ismaïlita a l'Índia formada el segle XVI. Són coneguts també com a Momnas o Imanshahis i seguien a Muhàmmad Shah fill del dia nizarita Imam Shah. Es concentren principalment a Pirana al Gujarat i a Burhanpur a Khandesh.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia de l'Islam, IX, 88
# Columbus (Wisconsin)

Columbus és una ciutat del Comtat de Columbia (Wisconsin) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2008 tenia 5.093 habitants. Segons el cens del 2000, Columbus tenia 4.479 habitants, 1.843 habitatges, i 1.194 famílies. La densitat de població era de 433,4 habitants per km².
Dels 1.843 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52% hi vivien parelles casades, en un 9% dones solteres, i en un 35,2% no eren unitats familiars. En el 31,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 17,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.667$ i la renda mediana per família de 52.604$. Els homes tenien una renda mediana de 36.518$ mentre que les dones 22.891$. La renda per capita de la població era de 21.435$. Aproximadament el 3,7% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Columbus» (en anglès). American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 14 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Columbus». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Procés documental

El Procés Documental és el conjunt d'operacions als que són sotmesos els documents en una unitat d'informació, amb l'objectiu de fer arribar la informació que conté un document a l'usuari que ho necessiti.

## Fases

Col·lecta o entrada
Són les operacions que condueixen a la formació dels dipòsits documentals d'una biblioteca. Consta de tres passos:
* Selecció: selecciona els documents que van a formar part d'una biblioteca pel que és necessari que es coneguin els documents i els recursos econòmics i humans amb els quals pot explicar. La funció d'aquest pas és posar a la disposició dels usuaris aquells documents que els poden ser útils.
* Adquisició: adquirir els documents que s'han seleccionat. El més habitual és que aquesta adquisició es faci mitjançant compra. Es poden adquirir llibres també mitjançant bescanvi.
* Donacions: la donació de documents per part d'una persona o una biblioteca.
Tractament documental
És el resultat d'aplicar tècniques normalitzades a un conjunt documental amb la finalitat de fer-ho més controlable i utilitzable.
Aquesta fase consta de dos parts:
-Ànalisi: Procés pel qual la informació és analitzada.
-Cerca: Procés pel qual la informació és sintetitzada i escollida.
El document té dues parts: el contingut del document i el suport que és la part extensa del document.
Difusió de la informació
Es defineix com l'operació que consisteix a fer arribar als usuaris la informació que respongui a les seves necessitats.

## Enllaços externs

* Gowland, Maria Cristina. «Bibliotecologias: EL PROCESO DOCUMENTAL», 30-09-2009. [Consulta: 7 maig 2018].
* «ANALISIS SINTESIS».
# Torsió d'una connexió

En geometria diferencial, la idea de torsió és una manera de caracteritzar un gir o cargol d'un marc mòbil al voltant d'una corba. Per exemple, torsió d'una corba, que apareix a les fórmules de Frenet–Serret, quantifica el moviment de la corba al voltant del seu vector tangent a mesura que la corba avança. En la geometria de superfícies, la torsió geodèsica descriu com una superfície gira al voltant d'una corba sobre la superfície.
# Portada/article gener 23
## Xavier Miserachs i Ribalta

Xavier Miserachs i Ribalta (Barcelona, 12 de juliol de 1937 – Badalona, 14 d'agost de 1998) fou un fotògraf català. Estudià medicina a la Universitat de Barcelona, però deixà els estudis per la fotografia. Exposà a Barcelona des del 1956. La seva obra té reminiscències del neorealisme i és representativa dels anys de la represa econòmica espanyola dels anys 1950-1960. En les seves fotografies demostra tenir una mirada pròpia com a creador d'una imatge renovada de la ciutat i de la seva gent. Ha exercit mestratge sobre d'altres fotògrafs de la seva generació, com Colita. El 1998 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya.
# Satpaevita

La satpaevita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom de Kanysh Imantaevich Satpaev (11 d'abril de 1899 - 31 de gener de 1964) geòleg de l'Institut de Ciències Geològiques del Kazakhstan.

## Característiques

La satpaevita és un òxid de fórmula química Al₁₂V$^{4+}$₂V$^{5+}$₆O$_{37}$·30H₂O. Es tracta d'una espècie aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional, i publicada per primera vegada el 1959. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la satpaevita pertany a «04.HG: V[$^{5+}$, $^{6+}$] vanadats. Òxids de V sense classificar» juntament amb els següents minerals: fervanita, navajoïta, huemulita, vanalita, vanoxita, simplotita, delrioïta, metadelrioïta, barnesita, hendersonita, grantsita i lenoblita.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a l'Institut Miner de Sant Petersburg, amb el número de catàleg: 1251/1, al Museu Geològic Vernadsky, a Moscou, amb el número de referència: 49850, i a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou, amb el número de registre: 62760.

## Formació i jaciments

Va ser descrita a partir de mostres recollides en dos indrets diferents del Kazakhstan: el dipòsit de vanadi de Kurumsak, situat a la localitat d'Aksumbe (Turquestan), i el dipòsit de vanadi de Balasauskandyk, a Shieli (Província de Khizilordà). També ha estat descrita en un altre dipòsit de vanadi, el de la vall del riu Ran, al Turquestan. Aquests tres indrets són els únics de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Satpaevite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 gener 2022].
# Columbus Control Centre

El Columbus Control Centre és el Centre de Control de Missió que s'utilitza per controlar el laboratori d'investigació europeu Columbus, que és part de l'Estació Espacial Internacional (ISS). El centre de control forma part del Centre Alemany d'Operacions Espacials i està ubicat a les instal·lacions del Centre Aerospacial Alemany (DLR) a Oberpfaffenhofen, prop de Múnic, Alemanya. El centre és operat per la DLR, sota el contracte de l'Agència Espacial Europea (ESA) i EADS Astrium.
El Columbus Control Centre va entrar en completa operació durant la missió del Transbordador STS-122, que va lliurar el mòdul Columbus a l'ISS. El mòdul es va acoblar a l'ISS l'11 de febrer de 2008.

## Referències

* «Columbus Control Center: Europe's first 'Capcom'». DLR, 04-12-2006. Arxivat de l'original el 29 de juny 2011. [Consulta: 26 març 2013].
* Columbus Control Centre, from ESA

## Vegeu també

* European Space Operations Centre
* Centre Alemany d'Operacions Espacials
Agència Espacial Europea :
# Port de Dénia

El port de Dénia és un port marítim comercial i pesquer, que conviu amb la marina de Dénia. Se situa directament davant de la ciutat, al barri de Baix la Mar.

## Destinacions

Des del port, hi ha embarcacions a:
* Eivissa
* Palma
# Portada/article gener 19
## Metro de Barcelona

El Metro de Barcelona és una xarxa de ferrocarril metropolità soterrat que dona servei a Barcelona, l'Hospitalet de Llobregat, Cornellà de Llobregat, Santa Coloma de Gramenet, Badalona, Sant Boi de Llobregat i Montcada i Reixac. Aquest llistat de ciutats es veurà ampliat quan finalitzin les obres de la línia 9 i altres projectes d'ampliació de la xarxa, millorant considerablement les connexions entre el Barcelonès i el Baix Llobregat.
# Eleccions legislatives franceses de 1831

Les eleccions legislatives franceses de 1831 organitzaren la segona legislatura de la Monarquia de Juliol. Les eleccions van tenir lloc el 5 de juliol, sota sufragi censatari.

## Mode d'escrutini

Després de la revolució francesa de juliol de 1830 que posar al tro Lluís Felip i d'acord amb la Carta de 1830, es va modificar la llei electoral. El sufragi continua sent censatari, però es va ampliar l'electorat (ara calia pagar una contribució directa de 200 francs per tenir accés a la votació, en comparació amb el 300 francs anteriors). El nombre de votants registrats era de 166.583. A més fou abolit el sistema introduït el juny de 1820, que permetia als votants més benestants de votar dues vegades. França és va dividir en 459 circumscripcions on els diputats són elegits per escrutini majoritari uninominal a una volta.

## Resultats

| Partit | Partit | Líder | Vots | % | Escons |
| | Doctrinaris | Casimir Périer | 76,805 | 61.4% | 282 |
| | Legitimistes | Duquessa de Berry (pol.) Pierre-Antoine Berryer (parl.) | 28,270 | 22.6% | 104 |
| | Republicans | François Arago | 20,014 | 16.0% | 75 |
| Total | Total | Total | 125,090 | 100% | 459 |

## Referències

* ↑ «Roi et President». Arxivat de l'original el 2011-06-08. [Consulta: 16 octubre 2018].

## Bibliografia

* Bernard Gaudillère. Atlas historique des circonscriptions électorales françaises. Genève: Librairie Droz, 1995 (Hautes Études médiévales et modernes). ISBN 2600000658. .
* Achille de Vaulabelle, Histoire des deux Restaurations, Paris, Garnier, 1874.ISBN 2-26201-901-0.
# Teti (Nuoro)

Teti (en sard, Teti) és un municipi italià, dins de la província de Nuoro. L'any 2007 tenia 807 habitants. Es troba a la regió de Barbagia di Ollolai Limita amb els municipis d'Austis, Ollolai, Olzai, Ovodda i Tiana.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Pietro Galisai | Llista Cívica |
# Colibrí de gorja porpra

El colibrí de gorja porpra (Lampornis calolaemus) és una espècie d'ocell de la família dels troquílids (Trochilidae) que habita la selva humida i vegetació més oberta ds del sud de Nicaragua fins l'oest de Panamà. Ha estat considerat coespecífic de Lampornis castaneoventris i Lampornis cinereicauda.
# Bertomeu Baró

Bertomeu Baró va ser un pintor actiu a la ciutat de València, documentat entre 1468, quan cobra per unes pintures fetes per a la catedral, i 1480. El seu estil està dins del corrent flamenc, introduït per Lluís Dalmau, encara que Baró va estar influït en la seua última etapa per la pintura italiana del quattrocento.
Només en són conegudes dues obres: La Mare de Déu de la Llet amb donant de l'església Arxiprestal d'Ademús i La Mare de Déu amb ángels i donants del Museu de Belles Arts de Bilbao, encara que provinent de Burjassot.

## Referències

* ↑ Font: Raúl Eslava Blasco, La Virgen de la Leche con donante de Bertomeu Baró de Ademuz, a la revista ABABOL, nº 19, any 1999 (castellà)

## Bibliografia

* Eslava Blasco, Raúl: Ademuz y su patrimonio histórico-artístico. Ademuz, 2007. ISBN 978-84-606-4251-0
# Port de Giurgiulești

El port de Giurgiulești (en romanès: Portul Giurgiulești), oficialment el Port Franc Internacional de Giurgiulești (en romanès: Portul Internațional Liber Giurgiulești, PILG), és un port al riu Danubi a la seva confluència amb el Prut i l'únic port de Moldàvia.
És l'únic port de Moldàvia accessible per als vaixells marítims, situat al km 133,8 (milla nàutica 72,2) del riu Danubi al sud de Moldàvia. Opera tant una terminal de cereals i petroliera com una terminal de passatgers. La construcció d'una terminal petroliera va començar l'any 1996 i es va posar en marxa el 26 d'octubre de 2006. El port de passatgers de Giurgiulești es va obrir oficialment el 17 de març de 2009, quan es va posar en marxa el primer viatge marítim de passatgers Giurgiulești-Istanbul-Giurgiulești. La terminal de transbordament de cereals es va obrir el 24 de juliol de 2009. El 2012 es va afegir una instal·lació de contenidors. A partir del 2015, una segona terminal de gra estava en construcció. El port només té 1.476 peus a la riba del riu i queda espai per a una terminal addicional. El volum enviat pel port va augmentar un 65% el 2014.
El port el gestiona una empresa holandesa, Danube Logistics, que, amb l'ajuda del Banc Europeu de Reconstrucció i Desenvolupament, ha invertit 60 milions de dòlars al projecte. Hi ha 460 empleats, la meitat del poble de Giurgiulești, que es troba a mitja milla terra endins. A partir del 2015 no hi havia cap instal·lació a Giurgiulești que atengués viatgers o tripulants visitants.
Té la condició de zona econòmica lliure fins al 2030.
El port de Giurgiulești es va construir com a resultat d'un intercanvi territorial amb Ucraïna el 2005, on Moldàvia va rebre una metres (470 iardes) dels rius Danubi i Prut (que és una via fluvial internacional). Se suposava que Ucraïna rebria un petit tram de carretera que sortia i tornava a entrar al territori ucraïnès prop del poble moldau de Palanca, al punt més oriental de Moldàvia.

## Referències

* ↑ Giurgiuleşti Arxivat 2014-01-02 a Wayback Machine.
* ↑ Navigaţia pe râul Prut a fost reluată Arxivat 2012-06-29 a Wayback Machine.
* ↑ Giurgiulesti International Free Port Arxivat 2014-01-02 a Wayback Machine.
* ↑ Expansion of Giurgiulesti Port in the Republic of Moldova Arxivat 2014-01-02 a Wayback Machine.
* 1 2 «Time-Worn Village in Moldova Springs Back to Life, Thanks to Port». , 02-09-2015 [Consulta: 3 setembre 2015].
* ↑ «Giurgiulesti International Free Port». www.gifp.md. [Consulta: 20 novembre 2016].
* 1 2 «Как украинцы молдаванам кусок Родины отдали, а взамен получили фигу» (en rus). www.unian.net. [Consulta: 25 març 2021].
* ↑ «Danube River Basin». International Waterway Governance. [Consulta: 30 juny 2018].)
# Plymptonville

Plymptonville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània. Segons el cens del 2000 tenia 1.040 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plymptonville tenia 1.040 habitants, 457 habitatges, i 301 famílies. La densitat de població era de 306,5 habitants/km².
Dels 457 habitatges en un 22,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53% hi vivien parelles casades, en un 10,1% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 31,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,27 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,3% tenia menys de 18 anys, un 4,9% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 21,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.952 $ i la renda mediana per família de 31.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.706 $ mentre que les dones 18.393 $. La renda per capita de la població era de 13.691 $. Entorn de l'11,9% de les famílies i el 16,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plymptonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 10 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plymptonville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mesquita de Mardinli

La Mesquita de Mardinli (àzeri: Mərdinli məscidi), és una mesquita destruïda situada a Shusha, Azerbaidjan. Es troba a uns 350 km de Bakú, la capital de l'Azerbaidjan. La mesquita es trobava al barri de Mardinli de Shusha. La mesquita de Mardinli va ser una de les 17 mesquites que funcionaven a Shusha a finals del segle xix. La mesquita es trobava a la reserva històrica i arquitectònica estatal de Shusha, Patrimoni de la Humanitat.
La mesquita va ser destruïda després de l'ocupació de Shusha per les forces armènies el 1992.

## Referències

* ↑ «Shusha State Historical & Architectural Reserve». Arxivat de l'original el 4 octubre 2010. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Ministry of Tourism - Mardinli Mosque». [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «The list of the monuments (the city of Shusha)». Arxivat de l'original el 6 juliol 2011. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «WORLD HERITAGE TENTATIVE LISTS, BY REGION». Arxivat de l'original el 15 desembre 2003. [Consulta: 12 agost 2010].
* ↑ «Şuşa rayonunun vandalizmə məruz qalmış abidələri» (en àzeri). Azərbaycan Respublikası Dini Qurumlarla İş Üzrə Dövlət Komitəsi. [Consulta: 18 octubre 2021].
# Àngel Sánchez Gozalbo

Àngel Sánchez Gozalbo (Castelló de la Plana, 13 de febrer de 1894 - Castelló de la Plana, 10 de març de 1987) va ser un escriptor valencià.
Va estudiar medicina a la Universitat de València, obtenint la llicenciatura l'any 1916 i posteriorment el doctorat l'any 1918. Aquesta seria la seua professió, que va exercir a Castelló de la Plana en l'especialitat d'anàlisis clíniques. L'any 1919 va participar en la fundació de la Societat Castellonenca de Cultura, sent el membre més jove entre els intel·lectuals que hi van participar. En la seua època d'estudiant a València, havia entrat en contacte amb cercles literaris, el que el va portar a implicar-se en diverses associacions i iniciatives de caràcter cultural, com ara l'Assemblea de Nostra Parla (València, juliol de 1922) o Lo Rat Penat. Va ser nomenat delegat a la ciutat de Castelló de la Plana per a l'elaboració del Diccionari Català-Valencià-Balear. Va ser un dels signataris de les Normes de Castelló de 1932.
En la seua obra literària destaca per la seua la dedicació a la narrativa breu, publicada generalment en revistes, tot i que l'any 1930 va publicar-ne un recull amb el títol Bolangera de Dimonis. També va publicar diversos assajos històrics i de fraseologia lèxica.

## Obra

* 1934 - El paisatge en la literatura valenciana. Consejo Superior de Investigaciones Científicas. ISBN 978-84-00-02212-9
* 1943 - Pintores de Morella, noticias y documentos. Consejo Superior de Investigaciones Científicas. ISBN 978-84-00-00921-2
* 1979 - Bolangera de dimonis. Consejo Superior de Investigaciones Científicas. ISBN 978-84-00-04463-3
* 1980 - Repertorio de los inventarios del Santuario de Nuestra Señora del Lledó. Consejo Superior de Investigaciones Científicas. ISBN 978-84-00-04608-8
* 1981 - Galanies i cobejances. Prometeo, S.A. ISBN 978-84-7199-179-9
* 1995 - Lledó en la historia. Diputació de Castelló. ISBN 978-84-86895-67-9

## Bibliografia

* Lluís Gimeno Betí. Panorama sumari de les lletres valencianes. Escriptors castellonencs dels segles XIX al XX. Societat Castellonenca de Cultura. Castelló de la Plana, 2006. ISBN 8486113350

## Referències

* ↑ «castellà Obres d'Àngel Sánchez Gozalbo en la Base de dades de llibres editats a Espanya». [Consulta: 30 gener 2018].
# Eleccions legislatives franceses de 1842

Les eleccions legislatives franceses de 1842 van tenir lloc el 9 de juliol de 1842, després de la dissolució de la Cambra dels Diputats pel rei Lluís Felip I. Els resultats van reforçar la majoria parlamentària de François Guizot.

## Mode d'escrutini

Conforme a la Carta de 1830, els diputats foren elegits per escrutini majoritari uninominal a una volta a cadascuna de les 459 circumscripcions definides per le redistribució de 1831. El sufragi era censatari.

## Resultats

| Partit | Partit | Líder | % | Escons |
| | Partit de la Resistència | François Guizot | 58.0% | 266 |
| | Partit del Moviment | Adolphe Thiers | 42.0% | 193 |
| Total | Total | Total | 100% | 459 |
Lluís Felip I va dissoldre la legislatura el 16 de juliol de 1846.

## Referències

* ↑ «Roi et President». Arxivat de l'original el 2007-10-19. [Consulta: 20 octubre 2018].

## Bibliografia

* Bernard Gaudillère. Atlas historique des circonscriptions électorales françaises. Genève: Librairie Droz, 1995 (Hautes Études médiévales et modernes). ISBN 2600000658. .
* Achille de Vaulabelle, Histoire des deux Restaurations, Paris, Garnier, 1874.ISBN 2-26201-901-0.