OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stomp 442

Stomp 442 és el setè àlbum d'estudi del grup americà de thrash metal Anthrax, publicat el 1995 per Elektra Records.

## Llista de cançons

* Totes les cançons escrites per Charlie Benante, John Bush, Scott Ian, excepte les indicades.
* "Random Acts of Senseless Violence" – 4:02
* "Fueled" – 4:02
* "King Size" – 3:58
* "Riding Shotgun" – 4:25
* "Perpetual Motion" – 4:18
* "In a Zone" – 5:06
* "Nothing" – 4:33
* "American Pompeii" – 5:30
* "Drop the Ball" – 4:59
* "Tester" – 4:21
* "Bare" – 5:29

### Cançons extres (Remasterització 2001)

* "Grunt and Click" (Bush, Ian, Frank Bello, Benante) - 5:28
* "Dethroned Emperor" (Tom Fischer) - 4:32
** Celtic Frost cover
* "Celebrated Summer" (Bob Mould) - 4:30
** Hüsker Dü cover
* "Watchin' You" (Gene Simmons) - 3:38
** Kiss cover

### Bonus tracks (edició japonesa)

* "Remember Tomorrow" (Paul Di'Anno, Steve Harris) - 5:07
** Iron Maiden cover
* "Grunt and Click" (Bush, Ian, Bello, Benante) - 5:29
* "Watching You" (Simmons) - 3:39
* "Dethroned Emperor (Fischer) - 4:33
* "No Time This Time (Sting) - 3:23
** The Police cover
* "Celebrated Summer (Mould) - 4:25

## Senzills

* "Fueled"
* "Nothing"

## Personal

* John Bush – Cantant
* Dan Spitz – Guitarra
* Scott Ian – Guitarra rítmica, veu de fons
* Frank Bello – Baix, veu de fons
* Charlie Benante – Bateria
amb
* Paul Crook – Guitarra
* Dimebag Darrell – Guitarra a "Riding Shotgun" i "King Size"
# Evon Z. Vogt

Evon Zartman Vogt (Gallup (Nou Mèxic), 20 d'agost de 1918 – Cambridge (Massachusetts), 13 de maig de 2004) va ser un acadèmic, maianista, etnògraf i antropòleg nord-americà.

## Dades biogràfiques

Va néixer a Gallup (Nou Mèxic). Va ser professor en la Universitat Harvard, president del Departament d'Antropologia i director de la Kirkland House, juntament amb la seva esposa Catherine C. Vogt. També es va exercir com a director del Centre d'Estudis d'Amèrica Llatina i del Projecte Chiapas de Harvard, que va estudiar l'ètnia dels tzotzils i en general als pobles maies dels alts de Chiapas, Mèxic. Vogt va morir als 86 anys a Cambridge (Massachusetts).

## Obres

* 1951 Navaho Means People. Harvard University Press, with Clyde Kluckhohn, photos by Leonard McCombe.
* 1955 Modern Homesteaders. The Life of a Twentieth-Century Frontier Community. Belknap Press (of Harvard University Press).
* 1959 Water Witching USA. University of Chicago Press, with Ray Hyman.
* 1966 People of Rimrock; a study of values in five cultures. Harvard University Press, edited by Evon Z. Vogt and Ethel M. Albert
* 1969 Zinacantan: A Maya Community in the Highlands of Chiapas. Cambridge: The Belknap Press (of Harvard University Press).
* 1976 Tortillas for the Gods: A Symbolic Analysis of Zinacanteco Rituals. Cambridge: Harvard University Press.
* 1979 Reader in Comparative Religion: An Anthropological Approach. Allyn & Bacon; 4 edition (January 20, 1997) with William A. Lessa.
* 1994 Fieldwork Among the Maya: Reflections on the Harvard Chiapas Project. Albuquerque: University of New Mexico Press.
* 1966 Los zinacantecos, un pueblo tzotzil de los altos de Chiapas, Colección: Presencias No.56, Dirección General de Publicación del Consejo Estatal para la Cultura y las Artes, Instituto Nacional Indigenista (I.N.I.), México, ISBN 968-29-4419-8
* 1980 Los Zinacantecos, un grupo maya en el siglo XX, Ed. Sepsetentas, México 1973 (1a. Edición en español, traducción del original en inglés de 1970).
* Ofrendas para los dioses, Análisis simbólico de rituales zinacantecos, Sección de obras de Antropología, Fondo de Cultura Económica, México, 1979 1a. edición en español (1a. edición en inglés 1976 con el título Tortillas for the gods) ISBN 968-16-0215-3

## Referències

* ↑ Biografia d'Evon Z. Vogt, National Academies Press amb accés el 16 d'abril de 2011.
# QSIG

QSIG és un protocol de senyalització per XDSI per senyalitzar entre PBX. Utilitza els protocols Q.931 i ROSE.
QSIG està definit com un conjunt d'estàndards. Això permet interoperabilitat entre plataformes de comunicació de diferents empreses.
QSIG té dues capes, anomenades BC (basic call) i GF (generic function). QSIG BC descriu com establir trucades entre PBX, mentre que QSIG GF proporciona serveis suplementaris per a grans xarxes com ara identificació de línia, intrusió de trucada i retrucada. A més a més, per a grans empreses amb multituds de PBX, el protocol QSIG permet als usuaris rebre el mateix servei en tota la xarxa sense importar on està connectat el seu telèfon.
# Starikovski

Starikovski (en rus: Стариковский) és un poble (un khútor) de l'óblast de Volgograd, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 44 habitants.

## Referències

* ↑ «Газ пришел в хутор Ближнемельничный». Arxivat de l'original el 2018-01-04. [Consulta: 4 gener 2018].
# Philippe Bono

Philippe Bono (8è districte de París i París, 26 de desembre de 1909 - Le Vésinet, 21 de gener de 1986) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1932 i 1937. En el seu palmarès destaquen dues victòries al GP Ouest France-Plouay, el 1932 i 1933.

## Palmarès

* 1932
** 1r al GP Ouest France-Plouay
** 1r a la París-Chauny
** 2n a la París-Arras
* 1933
** 1r al GP Ouest France-Plouay
* 1936
** 2n al Circuit de Deux-Sèvres

## Referències

* ↑ «BONO Philippe». [Consulta: 9 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Philippe BONO» (en italià). [Consulta: 9 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès de Philippe Bono
# Phoenicurus

Phoenicurus és un gènere d'ocells de la família dels muscicàpids (Muscicapidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 12.1, 2022) aquest gènere està format per 14 espècies:
* Phoenicurus alaschanicus - Cotxa de Przewalski.
* Phoenicurus auroreus - Cotxa de Dáuria.
* Phoenicurus bicolor - Cotxa bicolor.
* Phoenicurus caeruleocephala - Cotxa capblava.
* Phoenicurus erythrogastrus - Cotxa de Güldenstädt.
* Phoenicurus erythronotus - Cotxa d'Eversmann.
* Phoenicurus frontalis - Cotxa frontblava.
* Phoenicurus fuliginosus - Cotxa fuliginosa.
* Phoenicurus hodgsoni - Cotxa de Hodgson.
* Phoenicurus leucocephalus - Cotxa de coroneta blanca.
* Phoenicurus moussieri - Cotxa diademada.
* Phoenicurus ochruros - Cotxa fumada.
* Phoenicurus phoenicurus - Cotxa cua-roja.
* Phoenicurus schisticeps - Cotxa gorjablanca.

## Referències

* ↑ «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Pleun Strik

Pleun Strik (Rotterdam, 27 de maig de 1944 - 14 de juliol de 2022) fou un futbolista internacional neerlandès que jugava de defensa.
Va jugar dos partits a la fase de classificació amb la selecció dels Països Baixos a la fase de classificació per la Copa de Món de 1970, i va anar convocat amb la selecció holandesa a la Copa del Món de Futbol de 1974, tot i que no va jugar el torneig.
Strik va jugar a futbol de clubs amb el PSV Eindhoven durant més de vuit anys a finals dels anys 60 i 70, i va jugar un total de 28 partits per a ells en competicions de clubs de la UEFA. Això va incloure quatre partits a la Copa d'Europa de 1975–76, encara que no va jugar en els partits de semifinals contra l'AS Saint-Étienne.

## Referències

* 1 2 3 «Pleun Strik». World Football: Statistics. FIFA. Arxivat de l'original el 6 juliol 2009.
* ↑ 1974 Netherlands World Cup Squad at Planet World Cup. Planetworldcup.com. Consultat el 12 novembre 2013.
* ↑ List of Strik's European club competition appearances at voetbalstats.nl(neerlandès)
# Digamma

Digamma és una lletra obsoleta de l'alfabet grec que té un valor numèric de 6. En majúscula Ϝ i en minúscula ϝ. Quan s'usa com a nombre, digamma s'escriu usant la stigma (ς), una fusió de sigma i tau. Quan s'usa com a lletra, la seva forma de F recorda a dues gammes superposades (d'on surt el seu nom, tot i que originalment podria haver-se dit Ϝαυ /wau/) i té el valor d'una /w/. Aquesta lletra va ser un manlleu de la vau de l'alfabet fenici, usada per al fonema /w/.
# Sztutowo

Sztutowo és un municipi al sud de Danzig a Polònia, al powiat Nowodworski dins del voivodat de Pomerània, a la vora del mar Bàltic, a l'est de la llacuna del Vistula. El 2014 tenia 3946 habitants a una superfície de 107,49 km². És el centre d'una gmina (municipi rural) que reuneix set pobles.
És més conegut amb el seu nom alemany de Stutthof, degut al camp de concentració que els alemanys hi van explotar del 1939 al 1945. Després de la desfeta del règim nazi a la Segona Guerra Mundial, el poble que es troba a l'est de la Línia Oder-Neisse va ser atorgat a Polònia i la població d'arrel alemany va ser expulsada i reemplaçada per polonesos expulsats des de la part de la Polònia oriental annexada per Rússia.

## Llocs d'interès

* El museu commemoratiu i centre d'interpretació del Camp de concentració de Stutthof
* La reserva ornitològica Katy Rybackie
* El ferrocarril a via estreta de Sztutowo a Mikoszewo i Nowy Dwor Gdanski
* Les platges al mar Bàltic
* El centre d'interpretació de la llacuna del Vistula

## Referències

* ↑ Population. Size and Structure by Territorial Division. As of June 30, 2014 (pdf) (en polonès, anglès). Główny Urząd Statystyczny (GUS), 30 de juny de 2014 (2014-06-30) [Consulta: de maig 19, 2015]. Arxivat de desembre 7, 2014, a Wayback Machine.
# Evorthodus minutus

Evorthodus minutus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
És un peix marí, de clima tropical i demersal. Es troba a Panamà (Corozal, Canal de Panamà) i l'Equador. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Meek, S. E. & Hildebrand, S. F., 1928. The marine fishes of Panama. Part III. Field Museum of Natural History, Publications, Zoölogical Series v. 15 (publ. 249): xxv-xxxi + 709-1045, Pls. 72-102.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Gonzáles Acosta, A.F., G. De La Cruz Agüero i J. De La Cruz Agüero, 2004. Length-weight relationships of fish species caught in a mangrove swamp in the Gulf of California (Mexico). J. Appl. Ichthyol. 20(2):154-155.
* ↑ Hoese, D.F., 1995. Gobiidae. Gobios, chanquetes y guasetas. p. 1129-1135. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
# Ralph Hill

Ralph Hill (Klamath Falls, 26 de desembre de 1908 - Klamath Falls, 17 d'octubre de 1994) fou un atleta estatunidenc, especialista en curses de fons, que va competir durant la dècada de 1930.
Alumnes de la Universitat d'Oregon, el 1930 va establir un nou rècord nacional de la milla amb un temps de 4'12.4" i el 1932 va guanyar el títol de l'AAU dels 5.000 metres. Aquell mateix 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de plata en la prova dels 5.000 metres del programa d'atletisme. Finalitzà rere Lauri Lehtinen.

## Millors marques

* Milla. 4'12.4" (1930)
* 5.000 metres. 14'30.0" (1932)

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Ralph Hill». [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «United States Championships (Men 1876-1942)». [Consulta: 27 setembre 2022].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 27 setembre 2022].
# Stara Gradiška (camp)

El camp de Stara Gradiška va ser un camp de concentració i extermini a Croàcia, durant la Segona Guerra Mundial, construït especialment per a dones i nens dels serbis, jueus, gitanos i antifeixistes croats. Va ser establert el 1941 pels ústaixes durant l'Estat independent de Croàcia (NDH), prop de la localitat de Stara Gradiška. Era el cinquè subcamp del complex del camp de concentració de Jasenovac.

## Referències

* ↑ (anglès) Hilberg, Raul. The Destruction of the European Jews, Yale University Press, 2003, p.760, ISBN 0300095570 ,9780300095579
* ↑ (francès) Rivelli, Marco Aurelio. Rosseau, Gaby. Le génocide occulté: état indépendant de Croatie, 1941-1945 by Marco Aurelio Rivelli, p.102, ISBN 282511152X, 9782825111529

## Enllaços externs

* (anglès) Stara Gradiška a Jasenovac Memorial Site
# Philippe Boher

Philippe Boher (Perpinyà, 9 de desembre del 1969) és un entrenador de rugbi a 15. Va ser l'entrenador de l'USAP de Perpinyà de setembre de 2004 a maig de 2007 fent equip amb Philippe Ducousso, primer, i després amb Franck Azéma.

## Trajectòria

Va començar el rugbi a l'escola de rugbi del Voló. Jugà en infantils i júniors al Céret Esportiu, per passar després a l'USAP de Perpinyà (1987), amb què guanyà l'any següent el Campionat de França Crabos en categoria júnior. Del 1988 al 1996 va jugar amb l'USAP (amb dos parèntesis: l'any 1992, quan va fer el servei militar a Joinville, i la temporada 1993-1994, que va jugar al Brive).
Després d'haver acabat la seva carrera com a jugador, compaginà la seva tasca de comercial amb la direcció, a la temporada 1997-98, dels equips júnior i promeses de l'USAP, i a la 1999-2000 del primer equip. A partir del 2000 va ser nomenat conseller tècnic de la regió Migdia-Pirineus alhora que conseller tècnic del departament Pirineus Orientals (2000-2004). Juntament amb Philippe Ducousso, el 2001 passa a fer-se càrrec de la selecció francesa sub 21, responsabilitat de què dimitiren per incorporar-se a l'USAP com a entrenadors. En marxar Ducousso el 2006, el substituí com a co-entrenador Franck Azéma, però a la fi del 2007 Boher plegà també. Poque setmanes després, Philippe Boher es feia càrrec de la selecció estatal sub 19, feina que encara exerceix en l'actualitat (2008).
Ha coentrenat la selecció de rugbi a 15 del Rosselló .

## Enllaços externs

* Biografia (francès)
* Fitxa de la seva actuació com a jugador 1990-1996 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (francès)
# Can Fortuny de Dalt

Can Fortuny de Dalt és una obra de Riells i Viabrea (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es troba a 250 m d'altitud sobre un petit promontori a tocar de la carretera.

## Descripció

És un edifici senzill format per diversos cossos d'ampliació realitzats al llarg dels anys, que conformen un joc de teulades a diferents nivells.
La crugia central és de tres plantes amb vessants a façana. Té un portal d'arc rebaixat de rajols, una finestra emmarcada amb pedra i una gran obertura de rajols a l'últim pis que correspon a l'assecador.
La de la dreta té obertures de rajol i una gran xemeneia també de rajol. Aquesta part correspon a la cuina i, a l'exterior, es pot veure el forn.
A l'esquerra hi ha la part de les antigues corts perfectament conservada que correspon a la part més antiga de la construcció. La façana mostra un portal quadrangular amb llinda monolítica i una finestra de pedra amb la llinda decorada amb un petit cap d'angelet esculpit i amb ampit motllurat i amb sanefa decorativa.
L'interior és molt senzill. Els forjats són d'embigat de fusta i el paviment de la planta baixa de lloses de pedra, mentre que el pis superior té terres de toves i de fusta. Les portes són simples amb llinda de fusta.
Davant de la façana hi ha l'era i enfront una construcció de planta rectangular amb vessant a la façana posterior que eren les antigues quadres i el graner, avui s'utilitza com a taller. La part inferior dels murs és de pedra, mentre que el segon pis és de rajol i presenta múltiples obertures rectangulars petites per airejar.

## Història

Can Fortuny de Dalt pertany a la finca de Can Joia. Va ser bastida en dues fases: la primera l'any 1730, i la segona el 1888.
Era propietat de Joaquim Godori Moragas que la va vendre a Joaquim Cusachs. Fins a l'any 1995 hi havia Joan Clopés com a masover. Després va estar deshabitada durant vuit anys i actualment està en règim de lloguer. Els llogaters actuals hi estan fent obres de millora des de fa tres anys. En aquests moments s'està aïllant la teulada i folrant el sostre de fusta. La construcció del davant de les antigues quadres s'ha convertit en el taller dels estadants que es dediquen a la creació artística.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Can Fortuny de Dalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 5 agost 2017].
# Pirelli

Pirelli & C. SpA és una important multinacional amb seu a Milà, Itàlia. És el cinquè major fabricant de pneumàtics del món. Està present en més de 160 països, compte amb 20 plantes de fabricació a tot el món i té una xarxa d'aproximadament 10.000 distribuïdors. Des de 2011 és l'únic proveïdor de neumàtics de la Formula 1.

## A Catalunya

L'empresa mantingué un important centre de producció a Manresa, Bages, entre 1924 i 2009. En aquesta fàbrica, d'ençà de la dècada de 1960 i durant dècades s'hi fabricaren els pneumàtics de trial més preuats pels especialistes, essent muntats per tots els fabricants d'aquesta mena de motocicletes arreu del món. També els pneumàtics de motocròs Pirelli manresans tingueren una molt bona acollida.
L'empresa Pirelli arriba a Vilanova i la Geltrú l'any 1902 en un moment de decadència econòmica i social important: crisi financera, plaga de la fil·loxera, pèrdua dels mercats colonials per a les empreses tèxtils, fallida de diverses empreses ferroviàries. L'arribada de la fàbrica Pirelli significà el primer intent seriós de diversificació industrial a aquesta ciutat, després de mig segle de procés industrialitzador basat en el tèxtil. Fou la primera empresa de capital forà, avui dites multinacionals, que s'instal·lava a Vilanova. Encara establerta com a Prysmian Cables y Sistemas.

## Patrocini

En 2020, Pirelli ha passat a ser patrocinador oficial de l'equip Trek. El fins ara conegut com a Trek Segelli Sant Marco passarà a ser Trek Pirelli.

## Referències

* ↑ «La fàbrica Pirelli». historiesmanresanes.blogspot.com., 05-06-2008. [Consulta: 28 juliol 2012].
* ↑ «Motor.- Pirelli tanca la seva fàbrica a Manresa després d'acabar les primeres matèries». vilaweb.cat. Vilaweb, 19-12-2009. [Consulta: 28 juliol 2012].
* ↑ Pi, Pere. «97. Col·laboració amb Pirelli». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 146-147. ISBN 9788461590353.
* ↑ Comas i Güell, Montserrat. La Biblioteca Museu Balaguer, un projecte nacional català (paper). Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 2007, p. 63. ISBN 978-84-8415-882-0 [Consulta: 21 maig 2015].

## Enllaços externs

* Pirelli - Lloc web oficial
# Căpcăun

Un căpcăun és una criatura del folklore romanès representada com un ogre que segresta nens o senyoretes (principalment princeses). Representa el mal, igual que els seus homòlegs Zmeu i Balaur. La paraula romanesa sembla que significava "cap de gos" (căp és una forma de cap, que significa "cap", i căun un derivat de câine, "gos"). Segons la fantasia folklòrica romanesa, el căpcăun té un cap de gos, de vegades amb quatre ulls, amb ulls al clatell o amb quatre potes, però la característica principal de la qual és l'antropofàgia.
El terme căpcăun també significa "cap tàrtar" o "cap turc", també "pagà".
Alguns lingüistes consideren căpcăun un ressò d'un títol o rang administratiu, com ara kapkan (també kavhan, kaphan, kapgan) utilitzat per diverses tribus de l'Àsia central que van envair l'Europa de l'Est durant l'antiguitat tardana i l'època medieval, com els àvars panònics, búlgars i petxenegs.

## Referències

* 1 2 DER (Romanian Etymological Dictionary), definition no. 2
* ↑ B. Бешевлиев, Първобългарите. История, бит и култура. Пловдив, 2008, ISBN 978-954-91983-2-4 (Veselin Beșevliev, Părvobălgarite. Istoriia, bit i kultura, Plovdiv, 2008)
* ↑ Gyula Moravcsik, Byzantinoturcica II. Sprachreste der Türkvölker in den byzantinischen Quellen. Leiden, 1983, ISBN 9789004071322 (Byzantinoturcica II. Resturi lingvistice ale popoarele turcice în izvoarele bizantine), p. 156
# Maria Teresa Aragonès i Perales

Maria Teresa Aragonès i Perales (Barcelona, 15 de juliol de 1955) és una política i activista independentista catalana, diputat al Parlament de Catalunya en la VII i VIII legislatures

## Biografia

Llicenciada en Enginyera industrial per la Universitat Politècnica de Catalunya, ha estat responsable de l'Oficina de Gestió Unificada de Barcelona (1990-1993), cap del Servei d'Energia Elèctrica de la Direcció General d'Energia de la Generalitat de Catalunya (1993-2000) i cap del Servei de Sistemes de la Informació de la Secretaria General del Departament d'Indústria, Comerç i Turisme (2001-2002).
Casada amb l'ex-activista de Terra Lliure Jaume Fernández i Calvet, ella mateixa fou detinguda dos cops (a Barcelona el 1981 i a Perpinyà el 1985) per suposada vinculació a banda armada.
El 1995 va entrar a militar a Esquerra Republicana de Catalunya, partit amb el qual va ser escollida diputada a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2003, en què va ser portaveu de la Comissió de la Societat de la Informació i vicepresidenta de la d'Indústria, i a les de 2006. Aquest any fou nomenada secretària de Funció Pública i de Modernització de l'Administració del Departament de Governació i Administracions Públiques, responsabilitat que va desenvolupar fins al 2010. Entre desembre del 2006 i març del 2007 fou Directora, en un encàrrec de funcions temporal, de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya.

## Referències

* ↑ «homepage.mac.com».
* ↑ «Llista de represaliats pels estats espanyol i francès». Arxivat de l'original el 2007-08-12. [Consulta: 1r juny 2008].
* ↑ «www.esquerra.cat».
* ↑ «DOG del nomenament». Arxivat de l'original el 2007-01-27. [Consulta: 1r juny 2008].
# Bakud Creek

Bakud Creek és un riu de l'Índia, una branca del riu Mahanadi, al districte de Cuttack d'Orissa. És el més meriudional dels dos canals que portaven de terra endins fins a False Point.
En aquest riu el govern britànic va establir un dipòsit d'arròs per abastir Orissa durant la gran fam de 1866.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.