OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Fiske Griggs

Robert Fiske Griggs (Brooklyn, Connecticut, 22 d'agost de 1881 — 10 de juny de 1962) va ser un explorador, botànic, micòleg, ficòleg i periodista estatunidenc, conegut per haver dut a terme el 1915 una expedició de la National Geographic Society per observar a la regió del mont Katmai les conseqüències de l'erupció de 1912 del volcà Novarupta a Alaska.

## L'expedició a Katmai

El juny de 1915 Griggs i d'altres exploradors de la National Geographic Society arribaren a la base del mont Katmai amb l'objectiu d'explorar la Vall de les deu mil fumaroles, després de travessar la vall del riu Katmai coberta de cendres. Aprofitant els llargs dies de l'estiu d'Alaska els dotze expedicionaris van prendre mostres químiques i geològiques, fotografies, alhora que cartografiaren la zona. Les seves aproximacions a les cendres calentes els va permetre estudiar les temperatures de les fumaroles i explorar els marges perillosos dels dipòsits piroclàstics. Així, explorant i documentant la vall començaren a construir l'escenari de l'erupció. Durant cinc anys, coincidint amb els horrors de la primera guerra mundial, el públic estatunidenc obtingué informació dels descobriments sobre els volcans d'Alaska que s'anaren publicant a la revista National Geographic.
En disminuir els descobriments Griggs va estar cada vegada més interessat en la conservació de la regió i les seves descripcions de les meravilles de Katmai foren la base per atreure l'interès de l'incipient moviment conservacionista dels Estats Units. Griggs i els caps de la National Geographic Society feren campanya per aconseguir que es conservés l'àrea i, el president Woodrow Wilson — fent ús de la potestat per a proclamar monuments nacionals que li conferia la llei d'Antiguitats de 1906 — proclamà el 24 de setembre de 1918 una àrea de 1.700 km² de terres properes al mont Katmai com a monument nacional.

## Honors

En honor seu es va donar el seu nom al mont Griggs.

## Vegeu també

* Parc i Reserva Nacionals de Katmai

## Referències

* ↑ Charles H. Smith. «Chrono-Biographical Sketch: Robert F. Griggs», 2007. [Consulta: 25 gener 2012].
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Griggs, Robert F. "The Valley of Ten Thousand Smokes: An Account of the Discovery and Exploration of the Most Wonderful Volcanic Region in the World," National Geographic (febrer de 1918), 115-169.
# Robert Flynn

Robert "Robb" Flynn (nascut Lawrence Matthew Cardine el 19 de juliol de 1967 a Oakland, Califòrnia) és un guitarrista i cantant nord-americà. Va ser el guitarrista del grup de thrash metal Vio-lence fins a l'any 1992. Al mateix any, va crear el grup de groove metal Machine Head.
L'any 2004 va ser un dels productors i màxims responsables del projecte Roadrunner United, de la discogràfica Roadrunner Records. Juntament amb diferents músics van gravar l'àlbum United: The All Star Sessions per celebrar el vint-i-cinquè aniversari de la discogràfica.
L'11 de juny del 2007, Robb Flynn va rebre el premi Metal Hammer 2007 Golden God Award.
Robert Flynn va ser temporalment el cinquè membre d'un petit grup de thrash metal, Octavian's Plague, amb el que va tocar unes setmanes. Va tocar al costat de Lyes Hassaine, Jonathan Hancock i el baixista Saad Siddique.

## Referències

* ↑ http://www.roadrunnerrecords.com/artists/RoadrunnerUnited/ Arxivat 2007-06-16 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.metalhammer.co.uk/news/article/?id=46671
# Roque Calpena Giménez

Roque Calpena Giménez (Monòver, Vinalopó Mitjà, 1921 - Elda, Vinalopó Mitjà, 1998) fou un empresari i polític valencià.

## Biografia

Fill de Roque Calpena Juan, mestre toneller. El 1930 es traslladà a Elda, on hi començà a treballar com a peó del calçat i arriba a ser director comercial i de la FICIA (Fira Internacional del Calçat i Indústries Afins) en 1963. En 1965 crea el centre promotor del calçat CEPEC, englobat dintre de FICIA. Participa en l'obertura del mercat espanyol del calçat. En 1970 crea i promou l'Institut del Calçat a nivell europeu. Va organitzar el II Congrés de la Unió Internacional de Tècnics de la Indústria del calçat, i 1976 dirigí i organitza el muntatge del 43è Congrés de la unió de fires internacionals.
Políticament fou regidor d'Elda el 1957 pel terç d'entitats, ja que el 1958 era secretari local del Movimiento Nacional, i el 1966 pel terç familiar. En 1963 fou representant d'Elda en l'executiva de l'Associació d'Antics Membres del Frente de Juventudes. En 1964 fou Delegat Comarcal del Sindicat Vertical però va dimitir en 1966.
A finals dels anys setanta milità en el Partit Demòcrata Cristià i després a la UCD, amb la qual fou escollit senador per la província d'Alacant a les eleccions generals espanyoles de 1977 i 1979. També fou membre del Consell del País Valencià. Després de l'ensulsiada de la UCD el 1982 es va integrar en Alianza Popular i tornà a ser director comercial de FICIA fins que en fou destituït en 1991.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes i y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.111. ISBN 9788495484802.
* ↑ «Calpena Giménez, Roque». Fitxa senador. Senado de España. [Consulta: 27 gener 2014].
# La Coronilla

La Coronilla és una localitat balneària de l'Uruguai, ubicada a l'est del departament de Rocha.

## Geografia

La Coronilla es troba a l'est de Rocha, a prop de la frontera amb l'estat brasiler de Rio Grande do Sul. El poble pertany al sector 5 i s'ubica a 314 km de Montevideo, la capital del país. Els balnearis del Chuy i Punta del Diablo es troben a menys de 25 km.

## Història

El 13 de novembre de 1951 La Coronilla va rebre la categoria de "poble" pel decret 11.763.

## Població

D'acord amb les dades del cens del 2004, La Coronilla tenia 541 habitants. Aquesta xifra però assoleix els 3.000 habitants durant la temporada d'estiu austral (desembre a març).
| Any | Població |
| 1963 | 492 |
| 1975 | 626 |
| 1985 | 593 |
| 1996 | 586 |
| 2004 | 541 |
| 2011 | 510 |
Font: Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai

## Referències

* ↑ Dades estadístiques de l'Institut Nacional d'Estadística de l'Uruguai - 1963–1996 Arxivat 2012-05-18 a Wayback Machine. (DOC)

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de La Coronilla Arxivat 2014-09-06 a Wayback Machine. (castellà)
# River Bend (Carolina del Nord)

River Bend és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2008 tenia 3.125 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, River Bend tenia 2.923 habitants, 1.343 habitatges i 988 famílies. La densitat de població era de 442,6 habitants per km².
Dels 1.343 habitatges en un 15% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,3% hi vivien parelles casades, en un 4,6% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 18,4% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 36,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 57 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.851 $ i la renda mediana per família de 54.316 $. Els homes tenien una renda mediana de 44.602 $ mentre que les dones 37.500 $. La renda per capita de la població era de 27.990 $. Entorn del 0,4% de les famílies i el 2,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- River Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- River Bend». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2010-08-20. [Consulta: 9 agost 2010].
# Riventosa

Riventosa (en cors A Riventosa) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 188 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 103 | 108 | 97 | 121 | 135 | 188 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Jules Mathieu Robert Alberti | | |
| 2008- | Marcel Cesari | PNC | |
# Kōan

L'emperador Kōan (孝安天皇, Kōan Tennō) va ser el 6è emperador del Japó que apareix en la tradicional llista d'emperadors.
No existeixen dades exactes sobre aquest emperador, cosa que ha dut a considerar-lo com a llegendari pels historiadors. En el Kojiki i el Nihon Shoki només n'anomena el seu nom i genealogia. La tradició li atribueix el naixement el 427 aC i la mort el 291 aC i situa el començament del seu regnat el 392 aC, succeint el seu pare Kōshō.
Si bé la tradició afirma que va existir realment i li va atribuir, fins i tot, una tomba, els estudis històrics moderns tendeixen a demostrar que aquest personatge no va existir mai.

## Vegeu també

* Llista d'emperadors del Japó
# Nordhausen

Nordhausen és una ciutat amb 45.000 habitants en el bord sud de les muntanyes Harz, a l'estat de Turíngia, Alemanya. És la capital del districte de Nordhausen. Alguna vegada va ser coneguda per la seva indústria del tabac, i encara avui és coneguda pel seu korn, Nordhäuser Doppelkorn.

## Història

La primera cita a la ciutat és un document d'Enric I l'Ocellaire, datat el 13 de maig 927, però va existir un establiment previ en aquest lloc al voltant del 785. El 1220, Frederic II, emperador del Sacre Imperi Romanogermànic li va donar el reconeixement de Ciutat Lliure Imperial, i el 1430 Nordhausen es va unir a la Lliga Hanseàtica. Cap al 1500 a la ciutat es va començar a produir licor de gra fermentat, el qual es va tornar famós sota la denominació de Nordhäuser Doppelkorn. El 1523, la Reforma va arribar Nordhausen de la mà de Thomas Müntzer qui va estar per algun temps a la ciutat.
El 1866 el ferrocarril va connectar Nordhausen a Halle (Saxònia-Anhalt).
Entre el 3 d'abril i el 4 d'abril de 1945 tres quartes parts del poble van ser destruïdes per bombarders de la força aèria britànica, en els quals van morir unes 8.800 persones. L'11 d'abril els nord-americans van ocupar la ciutat i el 2 de juliol l'Exèrcit Roig la va prendre. Des de llavors ha estat reconstruïda, i a partir de la reunificació d'Alemanya el nucli antic de la ciutat també ha estat reconstruït.

## Punts d'interès

* Una estàtua de Rotllà del segle xvii, a la paret exterior del municipi: considerada un símbol de la ciutat.
* La Catedral de la Sagrada Creu (Dom Zoom Heiligen Kreuz). Es remunta a una església construïda a mitjan segle x. El 1220 l'església va ser convertida en una catedral. L'edifici té una nau en estil gòtic tardà, mentre que les torres, cripta i claustres són d'estil romànic.
* La Frauenberger Kirche (St Maria auf dem Berg), una església romànica.
* El Petriturm (la torre de Sant Pere), la torre que sobreviu d'una església del segle xiv que fos destruït el 1945.
* El Kunsthaus Meyenburg, una vila d'estil Jugendstil de principis del segle XX que allotja un petit museu d'art contemporani.
* El Teatre, construït el 1917.

## Fills il·lustres

* Johann August Günther Heinroth (1780-1846), compositor musical.

## Referències externes

* Pàgina oficial de la ciutat de Nordhausen (alemany)
* El lloc de commemoració del camp de concentració Mittelbau-Daura Arxivat 2007-11-22 a Wayback Machine. (alemany)(anglès)(francès)
# Epinephelus tauvina

Epinephelus tauvina és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 75 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a Sud-àfrica, Pitcairn, Japó i Nova Gal·les del Sud (Austràlia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Forsskål, P. 1775. Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descriptiones animalium quae in itinere ad Maris Australis terras per annos 1772 1773 et 1774 suscepto, ...: 1-20 + i-xxxiv + 1-164, map.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Societat de l'anell

La Societat de l'anell va ser el nom pel què es va conèixer la societat secreta Los Amigos de la Constitución, de caràcter polític que va existir a Espanya durant el trienni constitucional (1820-1823), sent els seus membres coneguts com els anilleros.
Estava organitzada per Martínez de la Rosa, el comte de Toreno, el duc de Frías i Calatrava i el duc de Anlona, que era el seu president, agrupava a una sèrie d'elements liberals molt moderats, sortits de la maçoneria en la seva major part, que portaven un anell per donar-se a conèixer entre si. El seu programa polític s'orientava cap a una reforma de la constitució en sentit moderat, amb introducció d'un sistema bicameral, sembla que comptaven a obtenir l'aprovació del mateix Ferran VII. El fracàs del cop de força realista de juliol de 1822, va enfonsar als anilleros, juntament amb tot el partit moderat, i foren purgats de l'administració.

## Referències

* ↑ «Anillero» (en castellà). Diccionario histórico de la lengua española (1933-1936), pàg. 591 [Consulta: 24 juliol 2022].
* ↑ «La sociedad del anillo, sociedad secreta liberal» (en castellà). Revista de Historia, 10-12-2015. [Consulta: 24 juliol 2022].
* ↑ Roca Vernet, Jordi. «Demasiados parlamentos y sólo unas Cortes: la representación del pueblo en el Trienio Liberal». A: Claves del mundo contemporáneo. Debate e investigación (en castellà), 2013. ISBN 978-84-9045-089-5.
# Escapci

Escapci és el nom dels següents personatges:
* Publi Escapci (àrbitre), romà al que fou sotmès un arbitratge
* Publi Escapci (prefecte), comerciant romà de Cilícia i prefecte de Salamina de Xipre
# Església Parroquial de la Mare de Déu de la Salut

L'Església Parroquial de la Mare de Déu de la Salut és un temple catòlic a la plaça de l'Església de Xirivella a l'Horta Oest. Està catalogat com a bé de rellevància local amb codi 46.14.110-001 segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat Valenciana, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià. La primera església de Xirivella va construir-se al segle xiii per l'Orde dels Calatrava, i va ser assolada pràcticament per una gran riuada a finals del segle xvii, i baix la senyoria dels Boïl fou edificada la nova església al mateix lloc, i va ser acabada l'any 1780.

## Referències

* ↑ «Fitxa BRL Iglesia Parroquial de Nuestra Señora de la Salud» (en castellà). GVA. Servei de Patrimoni Arquitectònic i Mediambiental. [Consulta: 21 desembre 2014].
* ↑ Ferrer Escrivà, Vicenta. Història de Xirivella. València: Ajuntament de Xirivella, 2001. ISBN 84-95802-07-4 [Consulta: 21 desembre 2014].
# Estació del Carrilet (Santa Cristina d'Aro)

Estació del Carrilet és una obra del municipi de Santa Cristina d'Aro (Baix Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici format per dues construccions, la principal que feia d'estació i una caseta on hi havia instal·lats els lavabos. L'edifici central és de planta rectangular i fet de maó, amb coberta a doble vessant i el carener perpendicular a les façanes principals. Presenta una disposició simètrica dels elements, amb dues entrades tant a la façana principal com a la posterior i finestres, totes elles amb emmarcaments de maó vist, seguint el mateix sistema que als angles de l'edifici i al basament.

## Història

És un conjunt d'edificis de l'antiga estació del "Carrilet" de Santa Cristina. Aquesta línia de ferrocarril era de via estreta; feia el recorregut de Sant Feliu de Guíxols a Girona. Creada per Joan Casas i Arxer i Enric Heria, fou inaugurada el 30 de juny de 1892, tot funcionant fins al 1969. Inicialment aquesta via tenia 37 km de recorregut, però el 1924 es va perllongar fins al moll de Sant Feliu per exportar mercaderies. Va fer un gran servei a la comarca i a la indústria surotapera de la zona, al mateix temps que oferia una sortida al mar als habitants de Girona i d'altres indrets no costaners.
L'estació fou restaurada fa uns quants anys, amb gestió de l'Ajuntament, instal·lant-hi el Centre Cultural. Actualment s'hi troba emplaçada l'Oficina de Turisme.
Avui dia l'antic recorregut del carrilet es fa servir com a carril bici, i arriba de Sant Feliu de Guíxols a Olot.

## Referències

* 1 2 3 4 «Estació del Carrilet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 setembre 2015].
# Església sufragània

Una església sufragània és una església, normalment amb territori i drets quasi parroquials, que depèn d'una parròquia eclesiàstica principal o matriu. Amb el Concili de Trento s'autoritzà la creació d'esglésies per naturalesa geogràfica, ja fos per la distància a l'església més propera o per la dificultat d'accés, i quan quantitat de feligresos era molt baixa, l'església parroquial esdevenia sufragània, i si la població creixia de nou es podia segregar de nou, però aquest procés acostumava a ser llarg per la resistència de les esglésies mare a perdre o transferir rendes.

## Referències

* ↑ Benito i Monclús, Pere. Les parròquies del Maresme a la Baixa Edat Mitjana. Caixa d'Estalvis Laietana, 1992, p. 63. ISBN 9788460443179.
* ↑ Giralt i Raventós, Emili. Història agrària dels Països Catalans. Volum 3. Fundació Catalana per a la Recerca, 2008, p. 588.
Viccionari
# Somàlia Britànica

La Somàlia Britànica, també coneguda com la Somalilàndia Britànica (en anglès British Somaliland), va ser un protectorat britànic situat a la part nord de la Banya d'Àfrica, que actualment forma part de Somàlia. Ocupava uns 137.000 km².
Egipte va dominar la regió a la dècada del 1870, però se'n va retirar el 1884 i els britànics hi van establir un protectorat controlat des d'Aden. El protectorat va ser administrat per l'Índia Britànica fins al 1898, després pel Ministeri d'Afers Estrangers i, des del 1905, pel Ministeri de les Colònies. Cal destacar que no tenien gaire interès en el seu protectorat somali, que anomenaven "Aden's butcher's shop" ("la carnisseria d'Aden") perquè els servia per als subministraments de carn des d'Aden cap a l'Índia.
De 1899 a 1920, els britànics es van enfrontar a Mohammed bin Abdullah (conegut pels britànics com a Mad Mullah, 'el Mullah Boig'), un rebel musulmà que va lluitar amb ells durant més de 20 anys. La Gran Bretanya va reaccionar amb duresa i no va ser fins acabada la Primera Guerra Mundial que aconseguiren derrotar-lo amb l'ús de la nova tecnologia dels avions militars, usada per primera vegada en territori africà. En aquesta guerra cruenta va morir al voltant d'un terç de la població de la regió.
Durant la Campanya de l'Àfrica Oriental de la Segona Guerra Mundial, el protectorat va ser ocupat per Itàlia l'agost del 1940, però els britànics el van recuperar el març del 1941 després de les batalles de Keren i Gondar.
El protectorat va aconseguir la independència com a Estat de Somalilàndia el 26 de juny del 1960. Dies després, mitjançant un referèndum, s'assolia la unificació amb la Somàlia Italiana i es formava la República de Somàlia; va ser l'1 de juliol del 1960.
Després de l'enderrocament del govern central somali el 1991, l'antiga Somalilàndia Britànica va declarar la independència el mes de maig autoproclamant-se com a República de Somalilàndia, successora del breu Estat de Somalilàndia.
# Estenosi vertebral lumbar

L'estenosi vertebral lumbar (EVL) o estenosi espinal lumbar o canal lumbar estret és una afecció mèdica en què el canal espinal s'estreny i comprimeix els nervis i els vasos sanguinis al nivell de les vèrtebres lumbars. L'estenosi espinal també pot afectar la regió cervical o toràcica, en aquest cas es coneix com a estenosi vertebral cervical o estenosi vertebral toràcica. L'estenosi lumbar de la columna vertebral pot causar dolor a la part baixa de l'esquena o a les natges, sensacions anormals i absència de sensacions (entumiment) a les cames, cuixes, peus o natges, o pèrdua de control de la bufeta i de l'intestí.
La causa precisa de l'EVL no és clara. L'estrenyiment de les estructures espinals en la medul·la espinal, com el canal central, els recessos laterals o el forats intervertebrals (l'obertura per on passa una arrel nerviosa espinal), ha d'estar present, però no són suficients per causar l'EVL. Es troba que moltes persones que se sotmeten a una ressonància magnètica presenten aquests canvis, però no presenten símptomes. Aquests canvis es veuen comunament en persones que pateixen degeneració espinal que es produeix amb l'envelliment (per exemple, hèrnia discal). El l'EVL també pot ser causada per osteòfits, osteoporosi, un tumor, un trauma o diverses displàsies esquelètiques, com ara la pseudoacondroplàsia i l'acondroplàsia.
Els professionals mèdics poden diagnosticar clínicament l'estenosi lumbar de la columna vertebral mitjançant una combinació d'antecedents mèdics exhaustius, exploració física i d'imatge (tomografia computada o ressonància magnètica). L'EMG pot ser útil si el diagnòstic no és clar. Les pistes útils que donen suport al diagnòstic de l'EVL són l'edat; dolor irradiant a les cames que empitjora amb una estada o caminada perllongades (claudicació neurogènica) i que s'alleuja assegut, estirat o inclinat cap endavant a la cintura; i una postura àmplia quan es camina. Altres pistes útils poden incloure debilitat objectiva o disminució de la sensació a les cames, disminució dels reflexos a les cames i dificultats d'equilibri, que estan fortament associades a l'EVL. La majoria de les persones amb EVL compleixen els requisits per a un tractament conservador inicial no operatiu. Els tractaments no quirúrgics inclouen medicaments, fisioteràpia i procediments amb injeccions a la columna. La cirurgia descompressiva de la columna pot millorar els resultats modestament, però comporta un risc més gran que el tractament conservador. En general, hi ha proves limitades per determinar si el tractament quirúrgic o si el conservador és més eficaç per a persones amb EVL simptomàtica. Les proves que recolzen l'ús de l'acupuntura també són limitades.
L'estenosi de la columna lumbar és una afecció comuna i provoca morbiditat i discapacitat substancials. És el motiu més freqüent de cirurgia de la columna vertebral en persones majors de 65. La malaltia afecta més de 200.000 persones als Estats Units.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Lurie, J; Tomkins-Lane, C «Management of lumbar spinal stenosis.». BMJ, 352, 01-01-2016, pàg. h6234. DOI: 10.1136/bmj.h6234. PMC: 6887476. PMID: 26727925.