OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Palau de la Música (Torrevella)

El Palau de la Música de Torrevella (en castellà i oficialment: Palacio de la Música de Torrevieja) és un edifici dedicat a la música situat a Torrevella (Baix Segura). Alberga el Conservatori Municipal de Música i és la seu de la Unió Musical Torrevejense.

## Història

L'actual ubicació del Palau ha estat des de fa molt de temps relacionada amb la música, ja que és la de l'antiga casa d'Antonio Gil Lucco, antic director de la Unió Musical Torrevejense. Posteriorment va albergar la seu d'aquesta banda fins que, a començament dels anys 90 del segle xx es va escometre, després del seu lliurament a l'Ajuntament de Torrevella, la construcció de l'actual Palau de la Música la seu actual.
L'edifici és obra dels arquitectes Alberto Velázquez i José Domínguez Fregues i es va inaugurar el 20 de maig de 1999.
L'arquitectura i la decoració del Palau, tant a l'interior com en la façana, evoquen les formes i materials dels instruments i altres elements musicals.
En la meitat inferior, l'edifici embolica l'auditori i, sota, en el semisoterrani, amb porta directa al carrer, existeix un ambigú.
L'auditori, a més de freqüents recitals, serveix de seu per a altres actes.
L'arquitectura interior conserva l'esperit de la façana: fusta i metall, com les seccions de l'orquestra. La decoració gira entorn de temes musicals, amb instruments reals exposats i un gran mural alegórico, mentre que els esglaons de l'escala recorden les tecles d'un piano i el passamans, de formes corbes, evoca l'escriptura musical.
* Vista lateral del Palau
* Palau de la Música i ambigú

## Referències

* 1 2 3 4 Palacio de la Música
* ↑ Varios. «Música y músicos». A: Torrevieja, la sal de su gente (en castellà). Torrevieja: Ayuntamiento de Torrevieja, 1990, p. 194.
* ↑ Rebollo Ortega, Francisco; Prólogo de Mariano Galant Torregrosa. Torrevieja a través del tiempo. Cronología 1238-2004. Torrevieja: Instituto Municipal de Cultura Joaquín Chapaprieta Torregrosa, 2007, p. 331. ISBN 84-89974-58-6.

## Bibliografia

* Rebollo Ortega, Francisco; Prólogo de Mariano Galant Torregrosa. Torrevieja a través del tiempo. Cronología 1238-2004. Torrevieja: Instituto Municipal de Cultura Joaquín Chapaprieta Torregrosa, 2007. ISBN 84-89974-58-6.
* Varios «La Unión Musical Torrevejense: Origen y evolución histórica (1842-2002)». Ad Turres. Revista del Archivo Municipal de Torrevieja. Concejalía de Archivo, 3, Año III, 2003. ISSN: 1577-6697.
* Varios. Torrevieja, La sal de su gente. Torrevieja: Ayuntamiento de Torrevieja, 1990. ISBN 84-505-9854-0.
# Baldriga bruna

La baldriga bruna (Ardenna carneipes) és una espècie d'ocell de la família dels procel·làrids (Procellariidae), d'hàbits pelàgics, que habita la zona meridional dels oceans Pacífic i Índic i migra cap al nord durant l'hivern austral. Cria a la costa occidental d'Austràlia, l'Illa del Nord de Nova Zelanda i l'illa de Lord Howe
# Habib (desambiguació)

Habib (desambiguació) és el nom dels següents personatges:
Habib forma part del nom de molts personatges:
* Abd-Al·lah ibn Ghàfil ibn Habib ibn Hudhayl, company del profeta Muhàmmad
* Abd-ar-Rahman ibn Habib ibn Abi-Ubayda al-Fihrí, general musulmà
* Abd-ar-Rahman ibn Samura ibn Habib ibn Abd-Xams ibn Abd-Manaf ibn Qussayy, general àrab musulmà
* Abu-Marwan Abd-al-Màlik ibn Habib as-Sulamí, savi andalusí
* Abu-Míhjan Abd-Al·lah (o Màlik o Amr) ibn Hàbib, poeta àrab
* Abu-Tammam Habib ibn Aws at-Taí, poeta àrab
* Ayyub ibn Habib al-Lakhmí, valí de l'Àndalus
* Badr-ad-Din Abu-Muhàmmad al-Hàssan ibn Úmar ad-Dimaixqí al-Halabí aix-Xafií, més conegut com a Ibn Habib, savi i jurista sirià
* Habib Allah Khan, emir de l'Afganistan
* Habib Bamogo, futbolista franco-burkinabé
* Habib ibn Màslama, general del califa Muàwiya I
* Habib ben Abd al-Malik, príncep omeia
* Habib Burguiba, primer president de Tunísia
* Habib Bellaïd, futbolista francès
* Habib Koité, músic malià
* Kolo Habib Touré, futbolista ivorià
* Muhammad VI al-Habib, bei de Tunis
El nom Habib també forma part del nom d'accidents geogràfics i llocs d'interès:
* Menzel Habib, ciutat de Tunísia
* Monastir-Habib Bourguiba, aeroport de la ciutat de Monastir (Tunísia)
Vegeu també: Habib-Al·lah

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquest llistat s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Habib, tot i que no en fos el nom principal
# Habib-Al·lah

Habib-Al·lah és el nom dels següents personatges:
Habib-Al·lah forma part del nom de molts personatges:
* Habibullah Khan, emir de l'Afganistan (1901-1919)
* Mbarek Ould Habib Allah, imam amazic a Mauritània

## Notes

* ↑ Per a l'elaboració d'aquest llistat s'ha respectat la forma emprada a la Viquipèdia i s'ha seguit estrictament una ordenació alfabètica. S'ha pres com a criteri per a la inclusió a la llista que en el nom de l'article hi aparegués el nom Habib-Al·lah, tot i que no en fos el nom principal
# Barnadi

Barnadi, Bornadi o Lokhaitora és un riu de l'Índia a Assam, que neix a les muntanyes del Himalaia i entra a la vall del Brahmaputra. Avança cap al sud i passa per diverses viles com Sonarikhal i Magamuri (a uns 5 km de la riba). El riu s'utilitza per al comerç i poden navegar bots fins de 4 tones tot l'any fins a Sonarikhal i fins a Malmuragaon e l'època de pluges. Té una longitud d'uns 160 km.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Referències

* ↑ «BirdLife Data Zone». [Consulta: 27 desembre 2018].
# Barnard

«Barnard» té aquests significats:
* Geografia:
** Barnard (Kansas), població dels Estats Units a l'estat de Kansas.
** Barnard (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri.
** Barnard (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont.
* Biografies:
** Barnard Gumble, personatge de la sèrie animada Els Simpson.
** Edward Barnard (Nashville, Tennessee, 1857 – Wisconsin, 1923), astrònom estatunidenc.Vegeu també: Estel de Barnard i Anell de Barnard
* Miscel·lània: Barnard College, universitat d'arts liberals reservada a les dones de la ciutat de Nova York.
# Gran Incursió de 1840

La Gran Incursió de 1840 (Great Raid of 1840) va ser la incursió més gran organitzada mai per amerindis contra ciutats de població blanca en el què actualment és els Estats Units d'Amèrica. Es va produir després de la massacre de Council House, en la qual oficials de la República de Texas van intentar capturar i empresonar 33 caps comanxes, els quals havien anat allí per negociar un tractat de pau. Al final, aquests 33 caps van morir, juntament amb una dotzena dels seus familiars i seguidors.

## Referències i bibliografia
### Referències

* ↑ The Comanche Barrier to South Plains Settlement: A Century and a Half of Savage Resistance to the Advancing White Frontier. Arthur H. Clarke Co. 1933.

### Fonts Online

* Handbook of Texas Online.
* Dawn Donalson, Buffalo Hump Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.. <--Dead link, February 2016.

### Bibliografia

* Bial, Raymond. Lifeways: The Comanche. New York: Benchmark Books, 2000.
* Brice, Donaly E. The Great Comanche Raid: Boldest Indian Attack on the Texas Republic McGowan Book Co. 1987
* "Comanche" Skyhawks Native American Dedication (August 15, 2005)
* "Comanche" on the History Channel (August 26, 2005)
* Dunnegan, Ted. Ted's Arrowheads and Artifacts from the Comancheria (August 19, 2005)
* Fehrenbach, Theodore Reed The Comanches: The Destruction of a People. New York: Knopf, 1974, ISBN 0-394-48856-3. Later (2003) republished under the title The Comanches: The History of a People
* Foster, Morris. Being Comanche.
* Frazier, Ian. Great Plains. New York: Farrar, Straus, and Giroux, 1989.
* John, Elizabeth and A.H. Storms Brewed in Other Men's Worlds: The Confrontation of the Indian, Spanish, and French in the Southwest, 1540–1795. College Station, TX: Texas A&M Press, 1975.
* Jones, David E. Sanapia: Comanche Medicine Woman. New York: Holt, Rinehart and Winston, 1974.
* Lodge, Sally. Native American People: The Comanche. Vero Beach, Florida 32964: Rourke Publications, Inc., 1992.
* Lund, Bill. Native Peoples: The Comanche Indians. Mankato, Minnesota: Bridgestone Books, 1997.
* Mooney, Martin. The Junior Library of American Indians: The Comanche Indians. New York: Chelsea House Publishers, 1993.
* Native Americans: Comanche Arxivat 2011-09-11 a Wayback Machine. (August 13, 2005).
* Richardson, Rupert N. The Comanche Barrier to South Plains Settlement: A Century and a Half of Savage Resistance to the Advancing White Frontier. Glendale, CA: Arthur H. Clark Company, 1933.
* Rollings, Willard. Indians of North America: The Comanche. New York: Chelsea House Publishers, 1989.
* Secoy, Frank. Changing Military Patterns on the Great Plains. Monograph of the American Ethnological Society, No. 21. Locust Valley, NY: J. J. Augustin, 1953.
* Streissguth, Thomas. Indigenous Peoples of North America: The Comanche. San Diego: Lucent Books Incorporation, 2000.
* "The Texas Comanches" on Texas Indians (August 14, 2005).
* Wallace, Ernest, and E. Adamson Hoebel. The Comanches: Lords of the Southern Plains. Norman: University of Oklahoma Press, 1952.
# Grantia extusarticulata

Grantia extusarticulata és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Grantia i a la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1886 per Herbert James Carter.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Grantia extusarticulata (Carter, 1886). Accessed through: World Register of Marine Species at: http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164239 on 2021-04-21
# Grantia genuina

Grantia genuina és una espècie d'esponja calcària, marina i amb espícules formades per carbonat de calci. L'esponja pertany al gènere Grantia i a la família Grantiidae. El nom científic de l'espècie va ser publicat per primera vegada el 1931 per Richard Williams Harold Row i Sanji Hôzawa.

## Referències

* ↑ Van Soest, R.W.M.; Boury-Esnault, N.; Hooper, J.N.A.; Rützler, K.; de Voogd, N.J.; Alvarez, B.; Hajdu, E.; Pisera, A.B.; Manconi, R.; Schönberg, C.; Klautau, M.; Kelly, M.; Vacelet, J.; Dohrmann, M.; Díaz, M.-C.; Cárdenas, P.; Carballo, J.L.; Ríos, P.; Downey, R.; Morrow, C.C. (2021). World Porifera Database. Grantia genuina Row & Hôzawa, 1931. Accessed through: World Register of Marine Species at: http://www.marinespecies.org/aphia.php?p=taxdetails&id=164242 on 2021-04-21
# Bandera d'Alberta

La bandera d'Alberta, utilitzada per primer cop el 1967 i oficialment adoptada a partir de l'1 de juny de l'any següent, està formada per l'escut provincial centrat sobre un camp de color blau marí. La proporció de la bandera és 1:2.
L'escut provincial o escussó, no confondre amb l'escut d'armes, fou adoptat el setembre de 2013 com a emblema oficial independent i està format per la Creu de Sant Jordi sobre fons blanc a la franja superior, uns turons de color verd i una carena de muntanyes cobertes de neu sobre fons blau a la franja central i un camp d'espigues de blat sobre fons d'or a la franja inferior. La seva alçada és de 7/11 vegades l'alçada de la bandera.
Una enquesta duta a terme el 2001 per l'Associació Nord-americana de Vexillological (NAVA, en les seves sigles en anglès), va col·locar la bandera provincial d'Alberta en el lloc 35è en la qualitat del disseny dels 72 dissenys de banderes dels territoris i províncies del Canadà i dels estat nord-americans classificats.

## Altres banderes

* Bandera de la comunitat francòona.

## Referències

* ↑ «Alberta (AB) - Facts, Flags and Symbols» (en anglès). Government of Canada. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Emblems of Alberta» (en anglès). Government of Alberta. Arxivat de l'original el 8 d’abril 2017. [Consulta: 5 novembre 2015].
* ↑ «Provincial Flags Survey» (en anglès). Nava News, 34, 2 Issue #170, abril-juny 2001 [Consulta: 5 novembre 2015].

## Vegeu també

* Escut d'armes d'Alberta
* Símbols d'Alberta
* Llista de les banderes del Canadà
# Pandavapura

Hirode (coneguda com a Roques dels Francesos) fou una vila i antiga estació militar a Mysore avui Karnataka al districte de Mandya a uns 6 km al nord de Seringapatam,. Fou el lloc de residència dels soldats francesos al servei d'Haidar Ali i Tipu Sultan de Mysore, a uns quarters a uns 2 o 3 km de la població. El 1881 figura amb més de tres mil habitants. El desembre de 1882 la seva condició d'estació militar fou suprimida. Modernament va agafar el nom de Pandavapura (ciutat del Pandava) i el nom d'Hirode va restar pel llac situat al nord-est de la ciutat. Pandavapura figura al cens del 2001 amb 18.236 habitants.

## Vegeu també

* Melukote.

## Referències

* ↑ Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* ↑ «Population, population in the age group 0-6 and literates by sex - Cities/Towns (in alphabetic order): 2001» (en anglès). censusindia.net. Arxivat de l'original el 2004-06-16. [Consulta: 1r gener 2014].
# Pandatària

Pandatària (en llatí: Pandataria en grec antic: Πανδαταρία), actualment Ventotene, és una petita illa de la mar Tirrena al golf de Gaeta situada davant de la desembocadura del Vulturnus, tal com diuen Plini el Vell, Pomponi Mela i Claudi Ptolemeu. És d'origen volcànic i es troba a mig camí entre l'illa de Ponça (antigament Pòntia) i la de Ischia (antigament Aenaria). Estrabó explica que està situada a 250 estadis del continent. Varró parla de l'illa i diu que era freqüentada, i també les illes veïnes de Pontia i Palmaria, per estols de guatlles i tórtores en les seves migracions anuals.
Es va utilitzar com a lloc de confinament de presoners polítics, com també l'illa de Ponça. Entre les persones més famoses que van ser desterrades allà hi ha Júlia, la filla d'August, Agripina Major la viuda de Germànic, i Clàudia Octàvia, la primera dona de Neró. Les dues darreres van ser assassinades a l'illa.
Al costat es troba la petita illa deshabitada de Santo Stefano (antiga Partenope i després Palmosa).

## Referències

* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, III, 6
* ↑ Pomponi Mela. De situ orbis, II, 7, 18
* ↑ Claudi Ptolemeu. Geographia, III, 1, 79
* ↑ Estrabó. Geografia, II, 123
* ↑ Varró. De Re Rustica Libri III, III, 5, 7
* ↑ Tàcit. Annals, I, 53; XIV, 63
* ↑ Smith, William (ed.). «Pandataria». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 17 novembre 2023].
# Otero (Toledo)

Otero és un municipi de la província de Toledo a la comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Limita amb El Casar de Escalona i Hormigos al nord, Santa Olalla a l'est, Domingo Pérez a l'est i sud, Illán de Vacas al sud-oest i Los Cerralbos a l'oest.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| 230 | 213 | 210 | 203 | 191 | 188 | 200 | 214 | 238 | 244 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | José Ramón del Castillo Hausch | UCD | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Alejandro Bautista López | AP/PDP/UL | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Alejandro Bautista López | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Alejandro Bautista López | PP | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Alejandro Bautista López | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Juan Lorenzo Moreno Labrado | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Juan Lorenzo Moreno Labrado | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Juan Lorenzo Moreno Labrado | PP | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |
# Otel·lo (pel·lícula de 2012)

Otel·lo és una pel·lícula catalana de 2012, dirigida per Hammudi Al-Rahmoun Font, amb Anna Maria Perelló, Youcef Allaoui i Kike Fernández, i basada en l'obra de teatre Otel·lo, de William Shakespeare. Ha estat doblada al català.
Qualificada com a "pertorbadora" (per J. A. Bayona) l'obra deconstrueix el clàssic de Shakespeare per a crear una història moderna recuperant els arquetips del gelós i del manipulador. Cinema dintre el cinema, l'argument gira entorn la gravació cinematogràfica d'Otel·lo, i de la relació entre el director i els actors i actrius. La pel·lícula pretén plantejar interrogants sobre els límits ètics de la creació artística i reflexionar sobre l'abús de poder i els elements que permeten que es perpetuï.
L'obra fou rodada en tres dies i un pressupost de 15 mil euros, mentre que el muntatge, molt minuciós i que aporta una curosa cadència rítmica a la pel·lícula, es dugué a terme en 6 mesos.
S'estrenà als cinemes el 24 de gener de 2014, simultàniament a Barcelona i Palma.
Fou anteriorment guardonada en diversos festivals:
* 2013: Festival internacional de cinema d'autor de Barcelona (premi del públic)
* 2013: Atlántida Film Festival (premi del públic)
* 2013: ÉCU The European Independent Film Festival (millor pel·lícula. millor actriu)
A més, participà en el Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià 2013, i fou seleccionada al Sevilla festival de Cine Europeo 2013.

## Repartiment

* Anna Perelló: Desdèmona
* Youcef Allaoui: Otel·lo
* Hammudi Al-Rahmoun Font: Iago
* Kike Fernandez: Càssio
* Marc Montañés: Roderigo
* Laia Cobo: Emília

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 2014: Gaudí a la millor direcció de producció per Aritz Cirbián Casado

## Rebuda

* "Desafortunadament, es queda en un esbós sorprenentment esquemàtic (...) L'epíleg on es desvetlla la mecànica de tot delata la ingenuïtat medul·lar del conjunt"
* "Una altra enlluernadora producció de la ESCAC (...) Puntuació: ★★★½ (sobre 5)"

## Referències

* ↑ «Otel·lo». esadir.cat.
* ↑ «Otel·lo». Filmaffinity.
* ↑ Costa, Jordi «Otel·lo, Ingenuidad y provocación». El País.
* ↑ Pinilla, Sergio F. «Otel·lo». Cinemania.

## Enllaços externs

* Otel·lo a Catalan Films Database
# Bandera de Trinitat i Tobago

La bandera de Trinitat i Tobago fou adoptada oficialment amb motiu de la independència d'aquest país de l'Imperi Britànic el 31 d'agost de 1962. Dissenyada per Carlisle Chang (1921–2001), el comitè d'independència de 1962 va escollir la bandera de Trinitat i Tobago. La bandera consta d'una banda negra amb vores blanques que travessa un fons roig des de la cantonada superior esquerra fins a la cantonada inferior dreta. El vermell, el negre i el blanc simbolitzen el foc (el sol, que representa el coratge), la terra (que representa la dedicació) i l'aigua (que representa la puresa i la igualtat).

## Referències

* ↑ "Carlisle Chang" Arxivat 2016-09-11 a Wayback Machine., Ministeri del Desenvolupament de la Comunitat, Cultura i Art, Govern de la República de Trinitat i Tobago.
* ↑ "National flag of Trinidad and Tobago - Carlisle Chang", YouTube.
* ↑ Carlisle Chang biography Arxivat 2015-07-11 a Wayback Machine., NALIS.
* ↑ National Flag Arxivat 2021-10-22 a Wayback Machine.". Government of the Republic of Trinidad and Tobago. Consulta: 12 de maig de 2017.
# Bandera de Tuvalu

La bandera de Tuvalu fou instaurada el 1978 quan el país esdevingué independent de les Illes Gilbert i Ellice l'any 1978. La bandera mostra la Union Jack britànica, ja que antigament formà part de l'Imperi Britànic, a més d'un conjunt d'estrelles representant les illes del país.
El nom "Tuvalu" significa "vuit junts", fent referència a les vuit illes que estaven habitades. L'octubre de 1995 es va eliminar una de les estrelles de la bandera per adaptar-se al nom del país. Al gener de 1996, la bandera es va substituir per una de nova que no es basava en la bandera britànica, però es van conservar les vuit estrelles. Aquesta bandera, però, no va agradar als habitants, que consideraven que es tractava d'un pas cap a la substitució de la monarquia popular de Tuvalu per una república. En un incident, la gent de Niutao, un dels nou atols de Tuvalu, va tallar el pal de la bandera tan bon punt es va aixecar la nova bandera. L'antiga bandera es va restablir l'any 1997, i es van restaurar les nou estrelles. Des de llavors, les pressions poblacionals han donat lloc a l'assentament de la novena illa.

## Banderes històriques

* Illes Gilbert i Ellice (1892-1976).
* Colònia de Tuvalu (1976-1978)
* Bandera de Tuvalu (1978-1995)
* Bandera de Tuvalu (1995)
* Bandera de Tuvalu (1996-abril 1997)

## Referències

* ↑ «The 1997 (current) flag» (en anglès). [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Tuvalu». www.fotw.info. [Consulta: 8 octubre 2022].
* ↑ «Tuvalu». Flagspot.net. [Consulta: 9 gener 2018].
# Gotthard Erythraeus

Gotthard Erythraeus (Estrasburg, 1560 - Altdorf bei Nürnberg, 1617), també Gotthard Erythräus, fou un compositor eclesiàstic alemany.
Va ser professor de música de l'escola d'Altdorf bei Nürnberg (1595) i director des del 1609 fins a la seva mort allà el 1617.
Només és conegut per dues obres: Psalmi et cantica varia i Herrn D. Mart. Lutheri und anderer Gottesfürchtiger Männer Psalmen und Geistliche Liederh, ambdues impreses a Nuremberg el 1608.

## Biografia

* Enciclopèdia Espasa volum nº. 20, pàg. 500 (ISBN 84-239-4520-0)
# Barranc dels Millars

El barranc dels Millars és un barranc del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, dins de l'antic terme d'Aramunt, al Pallars Jussà.
Es forma al nord del Serrat de Narçà, entre els Clots -llevant- i Moscat, des d'on davalla en un primer tram cap al nord per després anar girant en un arc fins a emprendre la direcció oest-sud-oest. Passa entre Casa Oliva (nord-oest) i Casa Carlà (sud-est), i s'adreça al costat nord de lo Petirro, casa a la qual fa la volta des del nord-est fins al sud-oest. Un cop depassada la casa, travessa la Carretera d'Aramunt i al nord de la Borda de l'Andreu gira cap a ponent per tal d'abocar-se de seguida en la Noguera Pallaresa a les aigües del pantà de Sant Antoni.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació
# Palma del Río

Palma del Río és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle Medio del Guadalquivir.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1997 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 19.998 | 18.243 | 19.266 | 19.389 | 19.448 | 19.693 | 20.030 | 20.403 | 20.640 | 21.079 |

## Enllaços externs

* Palma del Río - Lloc web oficial