OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tuctoria

Tuctoria és un gènere de plantes de la subfamília de les cloridòidies, família de les poàcies. És originari de Califòrnia i Mèxic.
El gènere va ser descrit per John Raymond Reeder i publicat a American Journal of Botany 69(7): 1090. 1982. (30 Agost 1982)
El nom del gènere Tuctoria és l'anagrama de Orcuttia un gènere relacionat de la mateixa família.

## Taxonomia

* Tuctoria fragilis (Swallen) Reeder
* Tuctoria greenei (Vasey) Reeder
* Tuctoria mucronata (Crampton) Reeder

## Referències

* ↑ Watson L, Dallwitz MJ. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. Arxivat de l'original el 2017-06-07. [Consulta: 16 març 2010].
* ↑ «Tuctoria». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 13 novembre 2014].

## Enllaços externs

* Clayton, W.D., Harman, K.T. and Williamson, H. (de 2006 en endavant). Tuctoria. A: GrassBase - The Online World Grass Flora.
# Bolxoie Màslennikovo

Bolxoie Màslennikovo (rus: Большо́е Масленниково: Большо́е Масленниково) és un poble situat al raion de Tutàiev i l'óblast de Iaroslavl, Rússia, localitzat aproximadament a 20 km a l'oest de Iaroslavl. Valentina Tereixkova, la primera dona a volar a l'espai, va néixer en aquesta localitat. El museu Cosmos, en el poble de Nikúlskoie, aproximadament 5 km al sud de Bolxoie Màslennikovo, està dedicat a la seva persona. Actualment, a Bolxoie Màslennikovo només hi viu un resident però moltes cases són segones residències a l'estiu.

## Referències

* ↑ На родине Валентины Терешковой Rossiyskaya Gazeta

## Enllaços externs

* Museu de Nikúlskoie (en rus) Arxivat 2012-07-17 a Wayback Machine.
# Bolxoie Iúrievo

Bolxoie Iúrievo (en rus: Большое Юрьево) és un poble de l'óblast de Vladímir, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 21 habitants. Pertany al districte municipal de Múrom.

## Referències

* ↑ Серёгин А. П. Флора Владимирской области: конспект и атлас. — Тула: Гриф и К, 2012. — 620 с.
* ↑ «В.Г. Добронравов. Историко-статистическое описание церквей и приходов Владимирской епархии: Вып. 4: Меленковский, Муромский, Покровский и Судогодский уезды. - 1897». Arxivat de l'original el 2018-05-09.
# Nausica (Joan Maragall)

Nausica és l'obra pòstuma Joan Maragall, escrita entre 1908 i 1911. És considerada una de les més grans tragèdies gregues de la dramatúrgia catalana. Tracta de la història de la princesa adolescent Nausica, filla del rei Alcinous, i de l'heroi ja madur Ulisses. Inspirant-se en Nausikaa de Johann Wolfgang von Goethe, Maragall descriu la tornada d'Ulisses a les seves terres d'origen, Itaca, guiat per la veu d'un poeta cec. Nausica, és la trobada d'un desconegut que arriba a terra estrangera, home madur que es troba amb la bogeria i l'ànim adolescent de Nausica, però que no la pot tenir. El tràgic final de Goethe projectava el suïcidi de Nausica, acomiadada d'Ulisses, en canvi, el de Maragall es limita a acomiadar amb llàgrimes la jove de l'heroi, acceptant tots dos els seus inapelables destins.

## Acte I

Esbós escenogràfic d'Adrià Gual per a l'acte I de l'obra Nausica de Joan Maragall, estrenada per l'ECAD al teatre Eldorado de Barcelona el dia 6 de març de 1921. L'acte I es desenvolupa en el jardí de la donzella. El joc de Nausica amb les seves amigues transcorre aquí al voltant d'un arbre esquemàtic i molt sintètic de fulles ondulants. Es tracta d'un quadre plàstic molt subtil i concís en el que, Gual, evoca els dibuixos de la ceràmica grega antiga.

## Referències

* ↑ «Nausica». Web del museu. Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques, 2012. [Consulta: 20 octubre 2012].

## Bibliografia

* Adrià Gual. Mitja vida de modernisme. Barcelona: Diputació de Barcelona, 1992.
* Maragall, Joan. Nausica. Barcelona: Gustau Gili, 1913.
* L'Institut del Teatre : 1913-1988 : història gràfica. A cura de Guillem‐Jordi Graells. Barcelona : Institut del Teatre. Diputació de Barcelona, 1990.
# Nausinoella

Nausinoella és un gènere monotípic d'arnes de la família Crambidae. Conté només una espècie, Nausinoella aphrospila, que es troba a les Comores i Seychelles (Aldabra), així com a la República Democràtica del Congo, Ruanda i Zimbàbue.

## Referències

* ↑ «GlobIZ search». Global Information System on Pyraloidea. [Consulta: 3 març 2019].
* ↑ Afro Moths (anglès)
# Tiro (soldat)

Tiro (tiro, plural tirones) era el nom donat pels romans a un soldat acabat d'allistar com oposat a veteranus, un soldat amb experiència. Els tirones entraven a l'exèrcit als 17 anys.
Quan un soldat no servia en la lluita contra l'enemic, s'ocupava de fer exercicis militars diàriament; els tirones en feien el doble, al matí i a la tarda. Els exercicis incloïen l'ús de les armes i tàctiques, i també exercicis per incrementar la seva força i tota mena de treballs durs; feien marxes, corrien, nedaven i feien exercicis de lluita contra un pal (palus) especialment amb l'espasa amb preferència a la força personal, utilitzant el seu escut, llança, javelina i fletxes, dels que feien exercicis de llançament; també tiraven pedres i boles de plom, feien salts a cavall, portaven coses pesades per fortificar el camp i formar la línia de batalla.
Els tirones eren escollits segons el seu origen, rústic o urbà, la seva edat, la seva altura, la seva aparença personal i la seva feina anterior, però això sembla que fou durant l'Imperi quan ja l'exèrcit no era reclutat entre els ciutadans sinó entre els provincials.
En el període imperial quan un tiro era aprovat com apte, era assenyalat amb una marca tatuada a la mà (stigmata; puncta signorum) potser el nom de l'emperador; la condició o llocs dels tirones eren el tirocinium i quan un soldat aconseguia habilitat en la seva professió era anomenat tirocinium ponere o deponere.
A la vida civil el nom tiró era aplicat al que arribava a la toga viril (tirocinium fori), a la primera aparició d'un orador a la rostra (tirocinium eloquentiae) i al que feia el primer viatge en vaixell (tirocinium navis).

## Bibliografia

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (en anglès). 2a ed.. Boston: Little Brown and Company, 1859. , pàg. 1134 TIRO
Viccionari
# Bhaskar Sunkara

Bhaskar Sunkara (White Plains, 1989) és un escriptor polític estatunidenc. És fundador de la revista Jacobin i editor de Catalyst: A Journal of Theory and Strategy i de Tribune. Va ser vicepresident dels Socialistes Democràtics d'Amèrica i autor de The Socialist Manifesto: The Case for Radical Politics in an Era of Extreme Inequality, així com columnista de The Guardian.

## Trajectòria

Sunkara és fill d'una família d'ascendència índia que havia emigrat als Estats Units d'Amèrica des de l'Illa de Trinitat un any abans de néixer. Sunkara atribueix la seva consciència política a la lectura quan era adolescent de 1984 i La rebel·lió els animals de George Orwell, fet que va despertar-li l'interès per Lev Trotski, llegint-ne tant l'autobiografia com la biografia en tres volums d'Isaac Deutscher, abans d'atansar-se a la Nova Esquerra, Perry Anderson i la revista New Left Review. Va estudiar història a la Universitat George Washington.
Sunkara va descriure Jacobin com una publicació radical: «en gran part producte d'una generació més jove no tan lligada al paradigma de la Guerra Freda que sostenia els vells entorns intel·lectuals d'esquerra com Dissent o New Politics».
Sunkara escriu en mitjans com Vice, The New York Times, The Washington Post i The Nation.

## Referències

* 1 2 Anderson, Perry New Left Review, II, 90, 01-11-2014.
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Waterson, Jim. «[Jim Waterson US journalist to revive Labour left magazine Tribune]». theguardian.com, 31-08-2018. [Consulta: 2 setembre 2018].
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Matthews, Dylan. «[Dylan Matthews Inside Jacobin: how a socialist magazine is winning the left's war of ideas]». Vox, 21-03-2016. [Consulta: 26 març 2018].
* ↑ «Lessons From the First Red Century» (en anglès americà). jacobinmag.com. [Consulta: 20 gener 2019].
* ↑ «No Short-Cuts: Interview with the Jacobin». Idiom magazine, 16-03-2011. Arxivat de l'original el 11 juliol 2019. [Consulta: 19 novembre 2014].
* ↑ Schuessler, Jennifer. «A Young Publisher Takes Marx into the Mainstream». The New York Times, 01-01-2013.
* ↑ «The Nation Names Bhaskar Sunkara its New President» (en anglès). The Nation. [Consulta: 24 febrer 2022].
# Coriaria arborea

El Coriaria arborea (en maori tutu) és una planta de la familia Coriariaceae autòctona de Nova Zelanda.

## Descripció

Arbre de fins a 8 metres d'alçada, però que pot tenir forma arbustiva. Fulles oposades i fructificació en raïms. El fruit és un aqueni de 2 mm de llarg i un d'ample. El que sembla un fruit carnós són els pètals agrupats envoltant l'aqueni. La dispersió de les llavors és a través d'ocells (ornitocòria). Hi ha plantes hibridades espontàniament amb les altres espècies de Coriaria de Nova Zelanda.

## Utilitats

Totes les parts de és una planta de fruits verinosos excepte el suc dels pètals. Conté una toxina anomenada tutina la ingrestió d'un mg de la qual pot ser mortal. Malgrat això s'estudien les propietats medicinals en condicions controldes.
Coriaria arborea és una planta colonitzadora de terrenys pertorbats i n'incrementa la fertilitat. Després de l'erupció del volcà Tarawera de l'Illa Nord de Nova Zelanda (1886) que va acabar amb tota la vegetació dels voltants, aquesta planta, que ja es va veure tornar a créixer des de 1928, va permetre que s'establís la successió vegetal cap als arbres autòctons com Griselinnia Littoralis i Weinsmannia racemosa
Com altres espècies de Coriaria, malgrat no ser una lleguminosa, fixa nitrogen atmosfèric gràcies a la presència en les arrels de l'actinomicet del gènere Frankia
# Gondola

Gondola és un municipi de Moçambic, situat a la província de Manica. En 2007 comptava amb una població de 33.877 habitants. És la seu del districte de Gondola.

## Referències

* ↑ «Instituto Nacional de Estatística». Arxivat de l'original el 2007-12-19. [Consulta: 19 desembre 2007].
# Caspian

Caspian és una banda estatunidenca de post-rock formada el 2003 a Beverly.

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* The Four Trees (2007)
* Tertia (2009)
* Waking Season (2012)
* Dust and Disquiet (2015)
* On Circles (2020)

### Altres enregistraments

* You Are the Conductor (2005)
* Tour EP (2006)
* Compartit amb Constants (2008)
* Live at Old South Church (2012)
* Hymn for the Greatest Generation (2013)
* Castles High, Marble Bright (2016)
* On Circles, the Demos (2021)

## Referències

* ↑ Kamiński, Karol. «Post rock icons CASPIAN reissue first four albums!» (en anglès americà), 09-12-2020. [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ «Critica del CD de CASPIAN - On Circles» (en castellà). Rafabasa.com, 21-02-2020. [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ «Gira de Caspian en junio» (en castellà). Mondo Sonoro, 09-04-2014. [Consulta: 14 octubre 2022].
# Municipi de Dagda

El municipi de Dagda (en letó: Dagdas novads) és un dels 110 municipis de la República de Letònia, que es troba localitzat al sud-est del país bàltic, i que té com a capital la localitat de Dagda. El municipi va ser creat l'any 2009 després d'una reorganització territorial.

## Ciutats i zones rurals

* Andrupenes pagasts (zona rural)
* Andzeļu pagasts (zona rural)
* Asūnes pagasts (zona rural)
* Bērziņu pagasts (zona rural)
* Dagda (ciutat)
* Dagdas pagasts (zona rural)
* Ezernieku pagasts (zona rural)
* Konstantinovas pagasts (zona rural)
* Ķepovas pagasts (zona rural)
* Svariņu pagasts (zona rural)
* Šķaunes pagasts (zona rural)

## Població i territori

La seva població està composta per un total de 9.559 persones (2009). La superfície del municipi té uns 948,8 kilòmetres quadrats, i la densitat poblacional és de 10,07 habitants per kilòmetre quadrat.

## Referències

* ↑ «Iedzivotaju skaits Latvija 2009.gada 14.janvari, pašvaldibu velešanu izsludinašanas diena» (en letó). Comissió Central d'Elecció de la República de Letònia. Arxivat de l'original el 2012-04-06. [Consulta: 7 gener 2015].
* ↑ «Administrativi teritorialais iedalijums» (doc) (en letó). Ministeri de Protecció del Medi Ambient i Desenvolupament Regional, 2008. Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 7 gener 2015].
# Ulf Kristersson

Ulf Kristersson (parròquia de la catedral de Lund, 29 de desembre de 1963), de nom complet Ulf Hjalmar Ed Kristersson, és un polític suec que exerceix com a primer ministre de Suècia i líder del Partit Moderat.

## Biografia

És membre del Riksdag pel comtat de Södermanland des del 2014 i anteriorment, del 1991 al 2000, pel comtat d'Estocolm. Anteriorment va ser ministre de Seguretat Social del 2010 al 2014 i president de la Lliga Juvenil Moderada del 1988 al 1992.
L'11 de desembre del 2014, va ser nomenat ministre de Finances a l'ombra del Partit Moderat i portaveu de política econòmica. L'1 de setembre del 2017, Kristersson va anunciar que es presentava a la direcció del Partit Moderat després de la dimissió d'Anna Kinberg Batra. Des de les eleccions generals sueques de 2018, el Partit Moderat sota el seu lideratge es va obrir als Demòcrates de Suècia, i a finals de 2021 havia format una aliança informal de dretes amb ells i dos partits de centredreta de la dissolta Aliança.

### Primer ministre de Suècia

Després de les eleccions generals sueques de 2022, el bloc de dretes va obtenir la majoria al Riksdag, fet que va portar a l'elecció de Kristersson com a primer ministre el 17 d'octubre del 2022.

## Referències

* ↑ «Ulf Kristersson». Riksdagen. Arxivat de l'original el 23 de juny 2019. [Consulta: 9 setembre 2018].
* ↑ «Kristersson blir M:s nya Borg». Dagens Industri, 11-12-2014. Arxivat de l'original el 22 setembre 2022. [Consulta: 11 desembre 2014].
* ↑ «Kristersson kandiderar till M-ledare», 01-09-2017. Arxivat de l'original el 14 d’agost 2018. [Consulta: 18 d’octubre 2022].
* ↑ Cursino, Malu «Ulf Kristersson: Swedish parliament elects new PM backed by far right» (en anglès). BBC, 17-10-2022.
# Maitreya

Noms :
| Sànscrit: | मैत्रेय (Maitreya) |
| Pāli: | मैत्तेय (Metteyya) |
| Xinès: | 彌勒菩薩 (Mílè Púsa) |
| Japonès: | 弥勒菩薩 (Miroku Bosatsu) |
| Vietnamita: | Di-lặc Bồ Tát |
| Tibetà: | byams pa |
| Coreà: | 미륵보살 (Mirug Bosal) |
| Tailandès: | ศรีอรายะ (Sriaraya) |
Maitreya és, segons el budisme, el futur Buda, o més exactament bodhisattva (en la tradició mahayana) que els budistes creuen que apareixerà a la terra per assolir la completa il·luminació i ensenyar el pur i veritable dharma. El Buda Maitreya serà el successor de Siddhartha Gautama, el Buda històric.
L'aparició de Maitreya coincidiria amb la desaparició o oblit del dharma transmès i predicat per Siddhartha Gautama. Es prediu que Maitreya assolirà el Bodhi en menys d'un any. La seva aparició es caracteritzaria per una sèrie d'esdeveniments físics. Es prediu que els oceans minvaran, permetent que Maitreya els travessi lliurement. Maitreya també permetrà desvetllar el veritable dharma a la gent, permetent la creació d'un nou món. Això també significaria el final del "temps mitjà" on els humans actualment resideixen.
Alguns dels esdeveniments que seguirien a l'aparició del segon Buda inclouen el final a la mort, guerra, fam i malaltia i la protecció d'una nova societat de tolerància i amor. Mentre moltes persones es van proclamar com a Maitreya durant els anys després de la mort del primer Buda, cap va ser oficialment reconegut pels budistes. Segons les escriptures budistes, Maitreya vindrà dos mil cinc-cents anys després del Nirvana del Buddha Sakyamuni. A I-Kuan Tao, es creu que Maitreya ja ha aparegut sobre la terra. Maitreya i Miroku són el mateix per aquests practicants, cosa que obre un nou significat a certs productes arribats del Japó: el conegut anime Inuyasha és un d'ells, en el qual un monjo anomenat Miroku ajuda a salvar el món japonès feudal.
Maitreya és de vegades comparable, encara que no completament, al segon adveniment en altres religions:
* L'aparició de Kalki, la forma final de Vixnu a l'hinduisme.
* El retorn de Jesús al cristianisme.
* Saoshyant al zoroastrisme.
* El messies del judaisme.
* El mahdí en l'islam.

## Referències

* ↑ «101 Zen Stories: Happy Chinaman» (en anglès britànic), 28-05-2021. [Consulta: 1r juny 2021].

## Vegeu també

* Tretze budes
# Elefant pigmeu

Els elefants pigmeus viuen a Àfrica i Àsia. L'elefant pigmeu africà, anteriorment descrit amb el nom de Loxodonta pumilio, es considera actualment un morf minúscul de l'elefant africà de bosc (L. cyclotis).
L'elefant de Borneo (Elephas maximus borneensis), una varietat d'elefant ben documentada, també es coneix com a «elefant pigmeu». Durant molt de temps es cregué que aquest elefant, que viu a la selva tropical del nord de Borneo (est de Sabah i extrem septentrional de Kalimantan), era idèntic a l'elefant asiàtic i descendia d'una població en captivitat. El 2003, comparacions d'ADN demostraren que probablement es tractava d'una espècie a part.
El terme «elefant pigmeu» no s'ha de confondre amb «elefant nan», que es fa servir per a una sèrie d'espècies extintes d'elefàntids que s'empetitiren a causa del nanisme insular.

## Referències

* 1 2 «Status of the so-called African pygmy elephant (Loxodonta pumilio (NOACK 1906)): phylogeny of cytochrome b and mitochondrial control region sequences» (en anglès). C. R. Biol., 326, 7, 01-07-2003, pàg. 687–97. DOI: 10.1016/S1631-0691(03)00158-6. PMID: 14556388.
* 1 2 «DNA Analysis Indicates That Asian Elephants Are Native to Borneo and Are Therefore a High Priority for Conservation». PLoS Biol, 1, 1, 2003, pàg. e6. DOI: 10.1371/journal.pbio.0000006. PMC: 176546. PMID: 12929206.
* 1 2 CBS News. 1 juliol 2005 Spying on the Pygmy Elephant
* 1 2 Alfred, R.; Ahmad, A.H.; Payne, J., William, C.; Ambu, L. «Density and population estimation of the Bornean elephants (Elephas maximus borneensis) in Sabah» (en anglès). Online Journal of Biological Sciences, 10, 2, 2010, pàg. 92–102. DOI: 10.3844/ojbsci.2010.92.102.
# Mahoma en l'islam

Muhàmmad ibn Abd-Al·lah ibn Abd-al-Múttalib ibn Haixim (àrab: مُحَمَّدُ بْنُ عَبْدِ ٱللهِ بْنِ عَبْدِ ٱلْمُطَّلِبِ بْنِ هَاشِمٍ; nascut cap al 570 i mort el 8 de juny del 632), conegut habitualment com a Mahoma, és el segell dels profetes i missatgers de Déu en totes les branques principals de l'islam. Els musulmans creuen que l'Alcorà, el llibre sagrat de l'islam, fou revelat per Déu a Mahoma, que rebé l'encàrrec de restaurar l'islam, considerat la fe monoteista original i sense distorsions d'Adam, Abraham, Moisès, Jesús i altres profetes. Els principis religiosos, socials i polítics establerts per Mahoma a través de l'Alcorà es convertiren en el fonament de l'islam i el món islàmic.
Nascut el 570 en el si d'una família quraixita respectable de la Meca (Aràbia), Mahoma es guanyà de ben jove el sobrenom d'al-Amín (اَلْأَمِينُ, 'l'honest'). Es diu que el 610, a l'edat de 40 anys, rebé la seva primera revelació verbal a la cova d'Hira, l'inici d'una anunciació de l'Alcorà que es prolongaria fins a la fi de la seva vida. Segons la fe musulmana, Déu encomanà a Mahoma predicar la unitat de Déu per erradicar la idolatria, una pràctica molt estesa a l'Aràbia preislàmica. La persecució que patien els nous conversos a l'islam feu que el 622 Mahoma i els seus deixebles emigressin a Medina (aleshores coneguda com a «Yàthrib») a invitació d'una delegació de la ciutat, esdeveniment conegut com a «hègira». Aquesta emigració no només fou un punt d'inflexió en la vida de Mahoma, sinó que també marca l'inici del calendari musulmà. Una vegada a Medina, esbossà la Constitució de Medina, que establia els drets i governava les relacions de les diverses comunitats que vivien a la ciutat, formà una comunitat independent i fundà el primer estat musulmà.

## Referències

* ↑ Sardar i Davies, 2004, p. 38.
* ↑ Blanchar, C. «Qui era Mahoma?». Sàpiens, 8 juny 2020. [Consulta: 26 juny 2020].
* ↑ Sardar i Davies, 2004, p. 24.
* ↑ Sardar i Davies, 2004, p. 25 i 26.
* ↑ Meri, 2006, «Idolatry» (G. R. Hawting).
* ↑ Sardar i Davies, 2004, p. 28 i 29.
* ↑ Brazier, 2007, p. 62.

## Bibliografia

* Brazier, C. Història del món. Intermón Oxfam, 2007. ISBN 9788484524441.
* Meri, J. W. Medieval Islamic Civilization: An Encyclopedia (en anglès). Volum 1. Routledge, 2006. ISBN 9780415966900.
* Sardar, Z.; Davies, M. W. Inshallah: comprendre l'islam. Intermón Oxfam, 2004. ISBN 9788484523000.
# Entre dos aguas

Entre dos aguas és una pel·lícula documental dirigida per Isaki Lacuesta l'any 2018. Conquilla d'Or a la millor pel·lícula en el Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià, va obtenir també 9 nominacions als Premis Gaudí de 2019, guanyant-ne 7 Lacuesta va recuperar els personatges de la seva anterior pel·lícula, La leyenda del tiempo, per compondre un document en el qual es barregen la realitat i la ficció.

## Argument

Isra i Cheíto són dos germans que han anat per camins separats. Quan Isra surt de la presó i acaba la llarga missió de Cheíto en la Marina, tots dos tornen a l'Illa de San Fernando, la seva ciutat natal. La reunió dels germans refrescarà el record de la mort violenta del seu pare quan encara eren petits, mentre que la necessitat de restablir-se i reincorporar-se els tornarà a unir.

## Repartiment

* Israel Gómez Romero: Isra
* Francisco José Gómez Romero: Cheíto
* Óscar Rodríguez
* Rocío Rendón
* Yolanda Carmona
* Lorrein Galea
* Manuel González del Tanago

## Crítica

* És pur cinema (...) Isaki Lacuesta és testimoniatge social i poesia visual. (...) 136 minuts de felicitat (que podrien haver-se reduït una mica) però que deixen pas a múltiples reflexions."
* "Lacuesta els filma amb respecte i sense paternalismes (...) aquesta pel·lícula ens concerneix: perquè és la vida frame a frame. Perquè és veritat. Perquè és la millor pel·lícula espanyola de l'any. (…) Puntuació: ★★★★★ (sobre 5)"
* "Impressionant i molt humana (...) Fusiona la urgència, l'espontaneïtat i l'empatia d'un documental amb la destresa artística de la ficció de qualitat"

## Premis

* 2018: Premis Goya: Nominada a Millor pel·lícula i Millor director
* 2018: Festival de Sant Sebastià: Conquilla d'Or - millor pel·lícula
* 2018: Festival de Mar del Plata: Millor pel·lícula i actor (Gómez Romero)
* 2018: Premis Feroz: Premi especial
* 2018: Premis Gaudí: 7 premis incloent Gaudí a la millor pel·lícula en llengua no catalana i director

## Referències

* ↑ Ramon, Esteban. «'Entre dos aguas', de Isaki Lacuesta, Concha de Oro en el Festival de San Sebastián» (en castellà). RTVE, 29-09-2018. [Consulta: 2 setembre 2020].
* ↑ «Totes les nominacions dels premis Gaudí 2019». Diari Ara, 11-12-2018. [Consulta: 11 desembre 2018].
* ↑ «Between Two Waters (Entre dos aguas) (2018)» (en anglès). rottentomatoes.com. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ Loureda, Por Carlos. «'Entre dos aguas', ¿Isaki Lacuesta entre dos Conchas de Oro?» (en espanyol europeu). Fotogramas, 27-09-2018. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ Torreiro, Por Mirito. «Entre dos aguas» (en espanyol europeu). Fotogramas, 26-11-2018. [Consulta: 31 gener 2019].
* ↑ «'Between Two Waters' ('Entre Dos Aguas'): Film Review» (en anglès). hollywoodreporter.com. [Consulta: 31 gener 2019].