# Digenita

La digenita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany i dona nom al grup calcocita-digenita. Va rebre el seu nom l'any 1844 per August Breithaupt del grec διγενηζ, digenus, de dos orígens, perquè està relacionada amb la calcocita i la covel·lita.

## Característiques

La digenita és un sulfur de fórmula química Cu$_9$S₅, que es fa servir com a mena de coure. Cristal·litza en el sistema trigonal. Acostuma a trobar-se formant intercreixements amb altres sulfurs de coure. Rarament es troba formant cristalls pseudocúbics. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2,5 i 3. Moltes de les associacions reportades de digenita i djurleïta, identificades per difracció de pols, podrien ser en realitat anilita i djurleïta, perquè l'anilita es transforma en digenita en ser molta. Un estudi recent ha demostrat l'existència d'una sèrie completa solució sòlida entre l'alta digenita (cúbica, digenita d'alta temperatura] i la brasilianita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la digenita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: calcocita, djurleïta, geerita, roxbyita, anilita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.

## Formació i jaciments

Es troba en dipòsits hidrotermals de coure d'origen orimari i secundari. Es forma sota una àmplia gamma de condicions. Ha estat reportada en intrusions màfiques, com un producte d'exhalació volcànica, i en pegmatites. Sol trobar-se associada a altres minerals com: calcocita, djurleïta, bornita, calcopirita, pirita i altres minerals de coure. Va ser descoberta l'any 1844 als dipòsits de coure-pissarra de Sangerhausen (Saxònia-Anhalt, Alemanya).
Als territoris de parla catalana ha estat descrita a unes mines de plom anomenades Linda Mariquita (El Molar, Priorat), a la mina Gerona de Ribes de Freser, a la mina Eureka (La Torre de Cabdella, Pallars Jussà), a Xella (Canal de Navarrés), al Correc d'en Llinassos (Oms, Rosselló) i al Mas Vicenç (Queixàs, Rossellló).

## Grup calcocita-digenita

El grup calcocita-digenita està format per quatre espècies minerals:
| Espècie | Fórmula |
| Calcocita | Cu₂S |
| Digenita | Cu$_9$S₅ |
| Djurleïta | Cu$_{31}$S$_{16}$ |
| Roxbyita | Cu$_9$S₅ |

## Referències

* ↑ «Digenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 febrer 2016].
* 1 2 «Chalcocite-Digenite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 febrer 2016].
* 1 2 «[httphttp://www.handbookofmineralogy.org/pdfs/digenite.pdf Digenite]» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 7 febrer 2016].
* ↑ Pirard, C. & Hatert, F. «The sulfides and selenides of the Musonoi Mine, Kolwezi, Katanga, Democratic Republic of Congo». Canadian Mineralogist, 46, 2008, pàg. 219-231.
* ↑ «Mineral Location Search». [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ Bareche, Eugeni. Els minerals de Catalunya: segle XX. Barcelona: Grup Mineralògic Català, 2006, p. 269. ISBN 84-609-9071-0 [Consulta: 12 desembre 2023].
* ↑ Castillo-Oliver, Montgarri; Melgarejo, Joan Carles; Torró, Lisard; Villanova-de-Benavent, Cristina; Campeny, Marc; Díaz-Acha, Yael; Amores-Casals, Sandra; Xu, Jingyao; Proenza, Joaquin; Tauler, Esperança «Sandstone-Hosted Uranium Deposits as a Possible Source for Critical Elements: The Eureka Mine Case, Castell-Estaó, Catalonia». Minerals, 10, 1, 01-01-2020, pàg. 34. DOI: https://doi.org/10.3390/min10010034 [Consulta: 13 gener 2024].
* ↑ Casanova Honrubia, Juan Miguel; Canseco Caballé, Manuel. Minerales de la Comunidad Valenciana. Alacant: Caja de Ahorros del Mediterráneo, 2002, p. 237 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Berbain, Christian; Georges Favreau «Le Correc d’en Llinassos à Oms — Un exemple peu courant de minéralisation nickélifère». Le Cahier des micromonteurs, 1, 95, 01-02-2007 [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ BERBAIN, C; FAVREAU, G. & MORENO, C. «Mas Vicenç, Fontcouverte, Caixas (Pyrénées-Orientales)». Le Cahier des Micromonteurs, 107, 2010, pàg. 20-25 [Consulta: 14 gener 2024].