OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mark Ritts

Mark Ritts (16 de juny de 1946 - 7 de desembre de 2009) fou un actor estatunidenc, fill de Paul Ritts i Mary Ritts, conegut per la seva presència en el programa de televisió El món d'en Beakman. Tenia una llarga i variada carrera en la televisió nord-americana com a guionista, productor, director. També feu d'actor, titellaire i editor. A principis dels anys 1990, va ser el Director Creatiu de New York City's Aniforms, Inc, una gran empresa del negoci de les comunicacions. Allà va concebre, va escriure i va dirigir obres teatrals i presentacions multimèdia per a un gran nombre de mitjans de comunicació, indústries i institucions.
De 1992 a 1998, va actuar com a Lester, l'home disfressat de rata, en el programa educatiu sobre ciències de la CBS, El món d'en Beakman.
Graduat de Harvard, Ritts va estar casat amb l'actriu i cantant Teresa Parente i va tenir dos fills i una filla. Va morir a causa d'un càncer de ronyó.
# Woodstown

Woodstown és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 3.321 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodstown tenia 3.136 habitants, 1.304 habitatges, i 839 famílies. La densitat de població era de 761,5 habitants per km².
Dels 1.304 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.533 $ i la renda mediana per família de 56.328 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.175 $ mentre que les dones 31.169 $. La renda per capita de la població era de 24.182 $. Aproximadament el 3,5% de les famílies i el 5,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Anadoras grypus

Anadoras grypus és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (22 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Émile Friant

Émile Friant (16 d'abril de 1863 - 6 de juny de 1932) va ser un pintor realista francès, que va ser professor d'art de l'École des Beaux-Arts de París. Friant va néixer a Dieuze. Les seves obres van ser exposades al Saló de París. El 1931 va ser guardonat amb la Legió d'Honor. També va ser membre de l'Institut de França.

## Obres

* Un étudiant, (1885) musée des Beaux-Arts de Nancy.
* La Toussaint, (1886) musée des Beaux-Arts de Nancy.
* La douleur, (1898) musée des Beaux-Arts de Nancy.
* Les amoureux, musée des Beaux-Arts de Nancy.
* La discussion politique, Col·lecció privada.
* La lutte, (1889) Musée Fabre Montpeller.
* l'expiation, (1909) Col·lecció privada.
* Portrait de madame Coquelin Mère, Col·lecció privada.
* Tendresse maternel, Col·lecció privada.
* Portrait de Madame Petitjean, Col·lecció privada.
* La visite au studio (1906), Col·lecció privada.
* L'Expiation, (1908), Col·lecció privada.
* Autoportrait, Col·lecció privada.
* Portrait d'Albert Jasson (1911), musée des Beaux-Arts de Nancy.

## Referències

* ↑ McIntosh 1997, p. 6

## Enllaços externs

* Rehs.com – Biografia
# Èfeta

Un èfeta (en grec antic ἐφέτης) a l'antiga Grècia era un membre d'un tribunal d'Atenes constituït per jutjar certs casos d'homicidi.
N'hi havia 51 en total i eren anomenats οἱ πεντήκοντα καὶ εἷς («oí pentékonta kai eís», ‘els cinquanta més un’), seleccionats entre les més nobles famílies. Havien de tenir més de cinquanta anys i constituïen un tribunal molt antic. La seva creació va ser atribuïda a Dracó d'Atenes, segons diu Juli Pòl·lux. Plutarc diu que en temps de Soló ja coexistien el tribunals dels èfetes i el de l'areòpag, eren tribunals diferents i el dels èfetes es va constituir per pressió popular, perquè l'areòpag estava en mans dels aristòcrates. Però el nou tribunal el formaven als seus inicis persones de la família dels Eupàtrides, i no va satisfer a ningú. El tribunal tenia cinc corts segons la natura de les causes que havia de jutjar.
Sembla que els casos que veien tenien a veure amb el vessament de sang, no només amb l'homicidi, i es tractaven més des d'un punt de vista religiós i no tant com un delicte contra la societat. Establien rituals de purificació, exilis, i reconciliació amb els parents del mort. Prenien també decisions en cas de fugida de l'assassí i en casos d'homicidi justificat o accidental. Per als casos d'assassinat intencionat la pena era de mort. Juli Pòl·lux diu que aviat van perdre les seves funcions, i que cap al segle iv aC ja pràcticament no actuaven.

## Referències

* ↑ «Èfeta». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Smith, William (ed.). «Ephetae». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 11 desembre 2020].
# Èfor

* Per a altres significats, vegeu «Èfor (desambiguació)».
Èfor (grec antic: Ἔφορος, llatí: Ephorus) fou un historiador grec nascut a Cime, una ciutat eòlica de l'Àsia Menor.

## Biografia

Segons la Suïda, el seu pare es deia Demòfil o Antíoc; Plutarc diu que era fill de Demòfil, i com que segons Ateneu de Naucratis el fill es deia Demòfil, segurament el pare va ser Demòfil. Èfor era contemporani de Teopomp de Quios, i va néixer vers el 408 aC. Va morir després de la pujada al tron d'Alexandre el Gran, probablement cap al 333 aC. Va viure, doncs, durant el regnat de Filip II de Macedònia.
Va ser deixeble de retòrica d'Isòcrates d'Atenes, quan va obrir la seva escola a Quios, i encara que primer va deixar els estudis perquè creia estar poc preparat, el seu pare l'hi va enviar per segona vegada, segons diu Plutarc. Per no tornar a decebre el seu pare, es va dedicar amb intensitat als estudis de l'oratòria, i va començar una carrera d'orador públic amb gran succés: segons diu Sèneca, ell i Teopomp van ser els millors deixebles d'Isòcrates. Però Isòcrates el va dissuadir, atès que va veure que aquell no era el seu camí, i el va incitar a escriure la història de Grècia dels primers temps, perquè tenia una capacitat més tranquil·la que Teopomp, a qui va encarregar d'escriure una història posterior, dels períodes més turbulents, segons que diuen la Suïda i Foci. Al final de la seva vida, segons Plutarc, va ser un dels que eren acusats de conspirar contra el rei Alexandre el Gran, però va refutar els càrrecs quan fou portat davant el rei.

## Obres

No ens ha arribat cap de les seves obres. La més important són les seves Històries (grec antic: Ἱστορίαι), una història de Grècia i altres llocs en trenta llibres que començava amb el retorn dels heraclides fins al setge de Perint per Filip de Macedònia, a l'any 341 aC. Tractava tant de la història dels grecs com de la dels bàrbars, i era el primer assaig d'escriure una història universal que es va fer a Grècia. Abastava un període de 750 anys, i cada un dels llibres formava un tot complet per si mateix. Cada llibre tenia un prefaci, i, o bé Èfor o algun gramàtic posterior, va posar un títol propi a cada llibre. Se sap que el quart llibre es deia Εὐρώπη (Europa), segons diuen Estrabó, Polibi i Climent d'Alexandria. Èfor no va viure per acabar aquesta obra, que va continuar el seu fill Demòfil.
Entre les altres obres d'Èfor es poden citar:
* 2. Περὶ εὑρημάτων (Sobre invents), en dos llibres, esmentada per la Suïda, Estrabó i Ateneu de Nàucratis.
* 3. Σύνταγμα ἐπιχώριον, que cita Plutarc, i que podria ser el títol d'un dels llibres de la història de Grècia.
* 4. Περὶ λέξεως, mencionat per Ciceró, que podria ser també un llibre que formava part de la història de Grècia.
La Suïda esmenta també altres obres seves: Περὶ ἀγαθῶν καὶ κακῶν, i Παραδόξων τῶν ἑκασταχοῦ Βιβλία, de les que res no se sap, però podrien ser fragments o recopilacions fetes per altres historiadors de les seves Històries.

## Referències

* ↑ 1.Ephorus of Cumae a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 26-27
# Api Claudi

Api Claudi és el nom dels següents personatges:
* Api Claudi Sabí, nom del fundador de la gens Clàudia i del seu fill.
* Api Claudi Cras, nom del net i fill dels anteriors i nom també de força descendents seus.
* Api Claudi Càudex, descendent dels anteriors.
* Api Claudi Cec, magistrat romà del segle iv aC germà de l'anterior.
* Api Claudi Pulcre, diversos personatges descendents del fill de l'anterior.
* Api Claudi Centó, net de Gai Claudi Centó, fill d'Api Claudi Cec.
* Api Claudi Neró, descendent de Tiberi Claudi Neró, fill d'Api Claudi Cec.
* Api Claudi (esmentat per Ciceró), polític romà del segle i ac, de relació incerta amb la gens Clàudia.
* Api Claudi Laterà, lloctinent de l'emperador Septimi Sever.
* Api Claudi Censorí, un dels trenta tirans del segle iii dC.
# Zaporójie

Zaporójie (en rus: Запорожье) és un poble del krai de Kamtxatka, a Rússia, que el 2021 tenia 676 habitants. Pertany al districte d'Ust-Bolxeretsk.

## Referències

* ↑ «Населенные пункты Камчатки (даты возникновения, наименования, переименования, упразднения; краткая топонимика Камчатки) | Публикации по истории Камчатки | Камчатка, Петропавло …». Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 16 gener 2013].
# Heinrich Nicolaus Gerber

Heinrich Nicolaus Gerber (Wenigen-Ehrich prop de Sondershausen, Turíngia, Alemanya, 6 de setembre de 1702 - 6 d'agost de 1775) fou un compositor i organista alemany de finals del Barroc.
Es va matricular com a estudiant de dret a la Universitat de Leipzig el 8 de maig de 1724, i cap a fins d'aquest mateix any es va convertir en un alumne de Bach. En 1731 va ser nomenat organista de la cort del príncep de Schwarzburg a Sondershausen, càrrec en el qual, a la seva mort, va ser succeït pel seu fill, el també músic i lexicògraf Ernst Ludwig Gerber (1746-1819).
Nombroses obres de teclat de Bach van sobreviure racies a les còpies fetes per 'Gerber durant els seus anys de Leipzig (1724-1727), entre elles:
* Invencions i Simfonies, (BWV 772-801),
* les Suites franceses (BWV 812-817),
* Suites angleses, nº. 1, 3, 5 i 6 (BWV 816, 818, 810, 811),
* els dos primers preludis i fugues del clau ben temperat Part 1 (BWV 846-847),
I algunes obres diverses (BWV 818, BWV 819, BWV 914, i BWV 996).

## Referències

* https://www.bach-cantatas.com/Lib/Gerber-Heinrich-Nicolaus.htm
# Haverford College

Haverford College és una universitat privada, amb coeducació en els colleges d'arts liberals a la universitat dels Estats Units. Està situada a Haverford, Pennsilvània, un suburbi de Filadèlfia. Tots els estudiants del college són estudiants de pregrau, i gairebé tots resideixen al campus.
Aquest College va ser fundat l'any 1833 per membres de la zona de la Reunió Anual de Filadèlfia de la Societat Religiosa d'Amics (Quakers) per assegurar una educació basada en els valors de Quaker per als joves. Encara que la universitat ja no té una afiliació religiosa formal, la filosofia Quaker encara influeix en la vida del campus. Originalment era una institució masculina, Haverford va començar a admetre estudiants de transferències femenines en la dècada de 1970 i es va convertir totalment en coeducativa el 1980. Actualment, més de la meitat dels estudiants d'Haverford són dones. Durant la major part del segle xx, la matrícula total de Haverford es va mantenir per sota dels 300 persones, però el college va passar per dos períodes d'expansió durant i després dels anys 70, i la seva inscripció actual és de 1.290 estudiants.
Actualment, Haverford ofereix als seus estudiants una àmplia gamma d'opcions educatives i una gran flexibilitat a l'hora d'escollir les seves àrees d'estudi o especialització. La universitat ofereix un Bachelor of Arts i un grau de Bachelor of Science en 31 majors a través de humanitats, ciències socials i ciències naturals.
Haverford College és un membre del Tri-College Consortium i del Quaker Consortium ("Penn-Pal").
Aquest college ha produït tres premis Nobel i 6 receptors del Pulitzer Prize.

## Referències

* ↑ «Academic Partnerships – Academics». Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 21 juny 2015].
* ↑ «The Tri-College Consortium : Bryn Mawr, Haverford, Swarthmore Colleges» (PDF). Oberlingroup.org\accessdate=2015-11-05. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Why Haverford | Haverford College».

## Bibliografia

* Haverford College Alumni Association. A History of Haverford College For the First Sixty Years of Its Existence. Philadelphia, Pa.: Porter & Coates, 1892.
* Jones, Rufus Matthew. Haverford College: A History and Interpretation. Nova York: Macmillan, 1933.
* Kannerstein, Gregory, ed. The Spirit and the Intellect: Haverford College 1883–1983. Haverford, Pa.: Haverford College, 1983.
* Langlieb, David M. Haverford College Off the Record. Pittsburgh, Pa.: College Prowler, 2005.
* Sharpless, Isaac. The Story of a Small College. Philadelphia, Pa.: The John C. Winston Company, 1918.

## Enllaços externs

* Haverford College - Lloc web oficial
# Arsiero

Albettone és un municipi italià de 3.388 habitants de la Província de Vicenza (regió del Vèneto).

## Notes

* ↑ Font: ISTAT - Balanç demogràfic el dia 31/07/2009 «Statistiche demografiche ISTAT». Arxivat de l'original el 2007-11-11. [Consulta: 3 abril 2010].
# Štvrtok

Štvrtok és un poble i municipi d'Eslovàquia que es troba a la regió de Trenčín. La primera menció escrita de la vila es remunta al 1477.

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Districts, Towns and Municipalities - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 27 desembre 2021].
* ↑ «História - Oficiálna stránka obce Štvrtok». [Consulta: 27 desembre 2021].
# Hemistiqui

Un hemistiqui és cada una de les parts en què queda dividit un vers amb una o més cesures. Normalment trobem cesura en versos d'art major, com el decasíl·lab o l'alexandrí, però també és possible de trobar-la en versos d'art menor. Si en un vers només hi ha una cesura tindrem dos hemistiquis; si n'hi ha dues, com és el cas d'algun alexandrí, tindrem tres hemistiquis. Si un vers no té cesura diem que té un sol hemistiqui.
Els versos admeten dos hemistiquis de mesures iguals o distintes. En el decasíl·lab català clàssic cada hemistiqui tenia diferent metre, quatre síl·labes el primer i sis el segon. L'alexandrí, de dotze síl·labes, presenta generalment dos hemistiquis de sis síl·labes.
El recompte de síl·labes es fa acabant de comptar en la que porta el darrer accent, tal com es compten en qualsevol vers. Algunes vegades, també hi pot haver, en la mateixa estrofa, alguns versos d'un sol hemistiqui.

## Referències

* ↑ «GDLC - hemistiqui». [Consulta: 18 octubre 2018].
# Àcid eicosenoic

Àcid eicosenoic es pot referir a un dels tres àcids estretament emparentats químicament:
* Àcid eicosenoic-9 (àcid gadoleic), un àcid gras omega-11 (20:1ω11)
* Àcid eicosenoic-11 (àcid gondoic), un àcid gras omega-9 (20:1ω9)
* Àcid eicosenoic-13 (àcid paul·linic), un àcid gras omega-7 (20:1ω7)
# Haverbeek

«Haverbeek» té aquests significats:
Haverbeek, Haverbeke, Haverbeeke, Haverbecque, Haverbeck, Haeverbeke és un nom de riu que també va esdevenir nom de pobles i de persones

## Hidrografia

* Haverbeek: un rierol a Zellik (Asse) a Bèlgica
* Haverbeeke: El primer afluent del riu Wümme a Nieder- i Oberhaverbeck a la Lüneburger Heide a Baixa Saxònia
* Haverbeek: un afluent del Canjelbeek al nucli De Slek a Echt a la província de Limburg als Països Baixos

## Geografia

* Haverbeek: un nucli de Damme a la Baixa Saxònia
* Haverbeck: un nucli de Hameln
* Haverbeck: un nucli de Schöppingen
* Niederhaverbeck: un nucli de Bispingen
* Oberhaverbeck: un nucli de Bispingen

## Persones

* Bianca Vanhaverbeke: una actriu flamenca
* Jean-Pierre Van Haverbeke: un ciclista francès, tercer al Gran Premi de Fourmies de 1963
# Haven

«Haven» té aquests significats:
* Ice Haven, còmic de Daniel Clowes
* Haven (pel·lícula), pel·lícula de Frank E. Flowers estrenada el 2004
* Geografia:
** Haven (Kansas), població dels Estats Units a l'estat de Kansas
** Beach Haven, població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey
** Beach Haven West, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey
** Belle Haven, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Virgínia
** East Haven, població dels Estats Units d'Amèrica a l'estat de Connecticut
** East Haven (Vermont), població dels Estats Units a l'estat de Vermont
** Green Haven, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland
** Lock Haven, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Lynn Haven, població dels Estats Units a l'estat de Florida
** Milford Haven, ciutat i port en el comtat gal·lès de Sir Benfro
** Moore Haven, població dels Estats Units a l'estat de Florida
** North Beach Haven, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey
** Pine Haven, població dels Estats Units a l'estat de Wyoming
** Rest Haven, població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia
** Schuylkill Haven, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** West Haven-Sylvan, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon
** White Haven, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
** Winter Haven, població dels Estats Units a l'estat de Florida
** York Haven, població dels Estats Units a l'estat de Pennsilvània
* Vegeu també: North Haven, South Haven, i West Haven
# Havelu

Havelu és un municipi francès, situat al departament de l'Eure i Loir i a la regió de Centre – Vall del Loira. L'any 2007 tenia 113 habitants.

## Demografia
### Població

El 2007 la població de fet de Havelu era de 113 persones. Hi havia 48 famílies, de les quals 16 eren unipersonals (16 homes vivint sols), 16 parelles sense fills i 16 parelles amb fills.
La població ha evolucionat segons el següent gràfic:
Habitants censats

### Habitatges

El 2007 hi havia 59 habitatges, 47 eren l'habitatge principal de la família, 8 eren segones residències i 3 estaven desocupats. 58 eren cases i 1 era un apartament. Dels 47 habitatges principals, 44 estaven ocupats pels seus propietaris, 1 estava llogat i ocupat pels llogaters i 2 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 2 en tenien dues, 4 en tenien tres, 6 en tenien quatre i 34 en tenien cinc o més. 35 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 22 habitatges hi havia un automòbil i a 21 n'hi havia dos o més.

### Piràmide de població

La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era:
Piràmide de població de Havelu el 2009 :
| Homes | Edats | Dones |
| 0 | 95 o + | 0 |
| 0 | 90 a 94 | 0 |
| 0 | 85 a 89 | 0 |
| 0 | 80 a 84 | 4 |
| 8 | 75 a 79 | 0 |
| 0 | 70 a 74 | 4 |
| 4 | 65 a 69 | 4 |
| 0 | 60 a 64 | 4 |
| 4 | 55 a 59 | 0 |
| 8 | 50 a 54 | 4 |
| 4 | 45 a 49 | 4 |
| 0 | 40 a 44 | 0 |
| 0 | 35 a 39 | 8 |
| 8 | 30 a 34 | 0 |
| 0 | 25 a 29 | 8 |
| 0 | 20 a 24 | 0 |
| 0 | 15 a 19 | 0 |
| 8 | 10 a 14 | 0 |
| 8 | 5 a 9 | 4 |
| 0 | 0 a 4 | 4 |

## Economia

El 2007 la població en edat de treballar era de 65 persones, 47 eren actives i 18 eren inactives. De les 47 persones actives 44 estaven ocupades (23 homes i 21 dones) i 3 estaven aturades (2 homes i 1 dona). De les 18 persones inactives 4 estaven jubilades, 10 estaven estudiant i 4 estaven classificades com a «altres inactius».

### Activitats econòmiques

Dels 4 establiments que hi havia el 2007, 1 era d'una empresa de fabricació d'altres productes industrials, 1 d'una empresa de construcció, 1 d'una empresa financera i 1 d'una empresa de serveis.
L'únic servei als particulars que hi havia el 2009 era una empresa de construcció.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Population et logements par commune depuis le recensement de 1962 (1961 pour les Dom) à 1999» (en francès). INSEE. Arxivat de l'original el 5 desembre 2008.
* ↑ Logement, 1968-2007
* ↑ «Population par sexe et âge quinquennal de 1968 à 1999» (en francès). http://www.recensement-2007.insee.fr:+ INSEE. [Consulta: 13 juliol 2010].
* ↑ Emploi et population active 1999 et 2007
* ↑ Créations et stock d'établissements par commune en 2009
* ↑ Nombre d'équipements des services aux particuliers
* Résumé statistique Fitxa resum de dades estadístiques de Havelu a l'INSEE.
* Évolution et structure de la population Fitxa amb el detall de dades de Havelu a l'INSEE
* France par commune Arxivat 2012-01-11 a Wayback Machine. Dades detallades de tots els municipis de França accessibles a partir del mapa.