OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 547 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 547 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 13 de gener de 1984 després de reafirmar resolucions anteriors sobre el tema, el Consell expressa la seva consternació per la sentència de mort contra Malesela Benjamin Moloise, membre del Congrés Nacional Africà.
La resolució demana a les autoritats sud-africanes que commutin la pena que es van imposar a Maloise, i ha instat a tots els Estats membres i d'altres organitzacions a ajudar a salvar la seva vida. Maloise, un poeta africà, va ser condemnat per l'assassinat d'un policia. Malgrat que el tribunal va considerar que Maloise es trobava sota una gran pressió psicològica aleshores, el president Pieter Willem Botha va ordenar la seva execució. El 18 d'octubre 1985 Maloise va ser penjat a la Presó Central de Pretòria.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1984 - 1987)

## Referències

* ↑ Freudenheim, Milt; Giniger, Henry; Levine, Richard «The toll rises in South Africa». The New York Times, 20-10-1985.

## Enllaços externs

* «The Question of South Africa» (pdf) (en anglès). Nacions Unides. (Text de la Resolució)
# Cantó de Piney

El cantó de Piney és un antic cantó francès del departament de l'Aube, situat al districte de Troyes. Té 11 municipis i el cap és Piney. Va desaparèixer el 2015.

## Municipis

* Assencières
* Bouy-Luxembourg
* Brévonnes
* Dosches
* Géraudot
* Luyères
* Mesnil-Sellières
* Onjon
* Piney
* Rouilly-Sacey
* Val-d'Auzon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1958 | M. Touche | radical |
| 1958-197. | Adolphe Broquin | Centrista |
| 197.-1988 | Robert Six | Centrista, després RPR |
| 1988-2015 | Dominique Voix | Divers droite, després UDI |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2010 |
| 3.631 | 3.810 | 3.856 | 4.102 | 4.188 | 4.334 | 5.098 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Saint-Bon-Tarentaise

Saint-Bon-Tarentaise és un municipi de la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, departament de la Savoia. En aquesta població s'hi situa l'estació d'esquí de Courchevel.
# Tarussin

Tarussin - Тарусин (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del Maskaga, afluent del Tsemés, a la plana entre el Caucas occidental i la costa de la mar Negra. És a 8 km al sud-est d'Anapa i a 121 km a l'oest de Krasnodar.
Pertany a l'stanitsa d'Anàpskaia.
# Costa Vescovato

Costa Vescovato és un municipi situat al territori de la província d'Alessandria, a la regió del Piemont (Itàlia).
Limita amb els municipis d'Avolasca, Carezzano, Castellania, Cerreto Grue, Montegioco, Paderna i Villaromagnano.
Pertany al municipi les frazioni d'Arpicella, Casale Montesoro, Cascina San Leto, Cascina Sposino, Montale Celli i Sarizzola.

## Galeria fotogràfica

* Església de Montale Celli
# Futbol a la República del Congo

El futbol és l'esport més popular a la República del Congo.

## Competicions

* Lliga de la República del Congo de futbol
* Copa de la República del Congo de futbol
* Supercopa de la República del Congo de futbol

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals a 2019.
* Étoile du Congo
* CSMD Diables Noirs
* CARA Brazzaville
* AC Léopards de Dolisie
* Inter Club Brazzaville
* AS Cheminots
* Vita Club Mokanda
* Patronage Sainte-Anne
* AS Otôho
* Saint Michel de Ouenzé
* Munisport Pointe-Noire
* AS Police Brazzaville

## Jugadors destacats

Fonts:
Des de 1960
* Germain Dzabana Jadot
* Maxime Matsima
* Jacques Yvon Ndolou
Des de 1970
* Jonas Bahamboula Tostao
* Jean-Michel M'Bono
* Noël Minga Pépé
* Paul Moukila
* François M'Pelé
* Gabriel N'Dengaki
* Joseph N'Gassaki
* Joseph Wamba
Des de 1980
* Dominique Kiemba
* Jean-Jacques N'Domba
* Alphonse Yanghat
Des de 1990
* Florent Baloki-Milandou
Des de 2000
* Oscar Ewolo
* Destin Makita
* Christopher Samba
Des de 2010
* Delvin N'Dinga
* Francis N'Ganga
* Prince Oniangué
* Brice Samba

## Principals estadis

| # | Estadi | Capacitat | Ciutat |
| 1 | Estadi Municipal de Kintélé | 60.000 | Brazzaville |
| 2 | Estadi Alphonse Massemba-Débat | 33.037 | Brazzaville |
| 3 | Estadi Municipal de Pointe-Noire | 13.594 | Pointe-Noire |
| 4 | Estadi Omnisport Marien Ngouabi | 13.037 | Owando |
| 5 | Estadi Omnisports de Kinkala | 12.000 | Kinkala |

## Vegeu també

* Federació Congolesa de Futbol
* Selecció de futbol de la República del Congo

## Referències

* ↑ «Le Congo-Brazzaville, star des 7e Jeux de la Francophonie - JEUX DE LA FRANCOPHONIE». FRANCE 24. [Consulta: 5 desembre 2013].
* ↑ Marcus Tanner. «Lightning kills an entire football team - News». The Independent, 29-10-1998. [Consulta: 5 desembre 2013].
* ↑ «Congo (Brazzaville) – List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Congo (Brazzaville) - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Africa Greatest All-Time 23 member team(excluding Cameroon, Ghana, Ivory Coast, South Africa, Nigeria and North Africa)». soccerfootballwhatever.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Subsaharan Africa Union». xtralegend.blogspot.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «All Time African All Stars». pesstatsdatabase.com. Arxivat de l'original el 2019-08-12. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Congo All Stars». pesmitidelcalcio.com. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Verge de les Escales

La Verge de les Escales és una església amb elements gòtics i renaixentistes de l'Esquirol (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Capella de nau única la qual és orientada de nord a sud. Està dividida en tres trams coberts amb volta de creueria amb un rosetó al centre i les nerviacions descansen sobre columnes amb capitells motllurats i amplis basaments. L'altar està emmarcat per una espècie d'arc triomfal adossat al mur, damunt l'arquitrau hi ha una petxina decorada amb una voluta a cada costat. El portal d'entrada es troba a la banda de tramuntana, és adovellat i la dovella central té una bonica decoració. Al damunt hi ha un òcul i el capcer és coronat per un campanar d'espadanya sense campana. Els murs exteriors estan molt malmesos. És construïda bàsicament amb pedra. Val a dir que li caldria una bona restauració.
Dovella clau
Presenta un baix relleu amb el bust de la Verge que sosté l'Infant amb els braços, creuats. El nen, a qui només se li veu el rostre, té els cabells rinxolats i la Verge porta tocat de corona decorada. A cada costat hi ha unes roses de relleu més alt tractades amb molt naturalisme. A la part baixa del bust hi ha un àngel alat del coll del qual penja una corda soguejada i una creu.
Cal remarcar el cànon desmesurat de les mans de la Verge i el poc relleu del cos.
L'estat de conservació és força bo malgrat trobar-se a l'exterior.

## Història

La capella es troba al sector NW de Sant Martí Sescorts prop de mas Coromines. És un edifici de gran bellesa que es degué construir al segle xvi i que presenta unes línies que van a cavall del gòtic tardà i del renaixement. Fou ampliada a principis del segle xix (1909) amb la capella del Santíssim. Al costat hi hagué una rectoria que s'incendià al 1936. Aquesta capella fou sufragània de la Sant Martí, però a la pràctica va fer de parròquia des del segle xvii fins s'incendià susdita rectoria, ja que els seus rectors vivien a prop de la capella i celebraven allí els seus cultes.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Verge de les Escales». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Cantó de Pierrefontaine-les-Varans

El cantó de Pierrefontaine-les-Varans és un cantó francès del departament del Doubs, situat al districte de Pontarlier. Té 20 municipis i el cap és Pierrefontaine-les-Varans.

## Municipis

* Consolation-Maisonnettes
* Domprel
* Flangebouche
* Fournets-Luisans
* Fuans
* Germéfontaine
* Grandfontaine-sur-Creuse
* Guyans-Vennes
* Landresse
* Laviron
* Loray
* Orchamps-Vennes
* Ouvans
* Pierrefontaine-les-Varans
* Plaimbois-Vennes
* La Sommette
* Vellerot-lès-Vercel
* Vennes
* Villers-Chief
* Villers-la-Combe

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | Baudouin de Moustier | Divers droite |
| 1949-1979 | M. Simon | PPUS, després MRP, després CD |
| 1979-1992 | Auguste Vernerey | RPR |
| 1992- | Jean-Marie Pobelle | UDF, després UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Tartà

El tartà és un tipus de tèxtil de llana d'origen escocès. Té motius a quadres, els colors i disseny precís de cadascun són específics de cada clan. Per extensió, i erròniament, a voltes també s'anomenen tartà les faldilles tradicionals que es fan amb aquest teixit.
Els colors dels tartans representen els colors del clan a què pertanyen. Els clans al segle xii eren pobles o tribus a les Terres Altes sota l'autoritat d'un patriarca. No era necessari tenir lligams de sang amb ell per a ser membre del clan i, per tant, prendre el seu nom, el seu lema, la seva planta emblema, el seu escut i els seus colors al tartà. Els membres d'un clan lluitaven junts contra els atacs forans. Cada clan vivia en una zona determinada, per exemple, els Sinclair vivien al nord i els Douglas al sud.

## Història

En 1729 es va fundar la Black Watch, un regiment creat per a mantenir l'ordre a les Terres Altes que portava tartà i que l'ha portat fins avui. A partir de 1746 però, es va prohibir de portar-lo als civils, que podien ser castigats amb fins a set anys de presó si eren enxampats portant-lo. Gairebé un segle més tard, el 1822, el rei Jordi IV del Regne Unit (1762 –1830) va visitar Edinburg vestit amb un tartà i la resta d'indumentària tradicional escocesa, cosa que el va posar de nou de moda i es va deixar de prohibir. En aquesta època, a més, es van intentar recuperar, a partir de pintures antigues, etc., alguns motius antics perduts i se'n van crear d'altres. La majoria de motius que es conserven en l'actualitat són del segle xix.

## Vestir el tartà

Quan s'usa el tartà com a faldilla, kilt, consisteix en una llarga tira de tela que els homes usen al voltant del cos subjectant el restant sobre l'espatlla ajustat amb un fermall. La col·locació del kilt es considera un art, en què els plecs queden perfectament col·locats. Les actuals faldilles escoceses que porten algunes persones ja tenen els plecs cosits, però algunes es tanquen al costat amb una agulla o una o dues sivelles, intentant mantenir una mica l'esperit del kilt.

## Influència a la moda

Existeix internacionalment un tipus de faldilla femenina basada en el disseny del kilt, i que es coneix com a faldilla escocesa, la qual, avui dia, pot ésser llarga o mini. També existeixen actualment vestits, pantalons, bufandes, etc. amb teixits que imiten o recuperen els tartans. A més, els quadros escocesos són un motiu força freqüent, en altres teixits com el ras, la viscosa o el cupro; també el trobem en folres d'americanes, pantalons, vestits i faldilles i fins i tot, a llenceria i roba interior. També els podem trobar en detalls i aplicacions a vores i butxaques de tota mena de roba.

## Vegeu també

* Vestiarium Scoticum

## Referències

* 1 2 Escòcia. Editorial Hachette. ISBN 9782012406292 (francès)
# Costa Pelada

La Costa Pelada és una costa del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme de Toralla i Serradell, al Pallars Jussà, en territori del poble de Rivert.
Està situada a llevant de Rivert, al damunt mateix, al nord-est, de lo Barri, a l'esquerra del barranc del Barri. Al nord de la partida de Roderetes, a ponent del paratge de Sant Salvador. Es troba al capdavall, sud-oest, del Serrat des Broncalars.
# Renierita

La renierita és un mineral de la classe dels sulfurs. Va ser descoberta l'any 1948 en una mina a la província de Katanga (República Democràtica del Congo), sent nomenada així en honor d'Armand Marie Vincent Joseph Renier (1876-1951), director d'investigacions geològiques de Bèlgica.

## Característiques

La renierita és un mineral rar amb cations de coure, zinc, ferro, arsènic i germani, que pertany a la classe dels sulfurs. A la fórmula el balanç de càrrega és mantingut mitjançant la substitució acoblada Zn + Ge = Cu + As. A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com impureses: gal·li i plom.

## Formació i jaciments

És un mineral rar, que apareix en uns pocs jaciments polimetàl·lics d'alteració hidrotermal amb germani, així com en jaciments en dolomies amb coure, plom i zinc. Sol trobar-se associada a altres minerals com: germanita, tennantita, enargita, digenita, bornita, calcopirita o esfalerita.

## Referències

* ↑ «Renierite». Mindat.org. Mindat. [Consulta: 1r juny 2013].
* ↑ «Renierite». Webmineral. [Consulta: 1r juny 2013].
# Futbol a la República Dominicana

El futbol a la República Dominicana és organitzat per la Federación Dominicana de Fútbol. Administra la selecció de futbol de la República Dominicana i organitza la lliga dominicana de futbol. L'esport més popular al país és el beisbol, seguit de basquetbol i futbol.

## Competicions

* Liga Dominicana de Fútbol
* Liga Mayor Dominicana de Fútbol (desapareguda)
* Campionat de la República Dominicana de futbol (desapareguda)
* Copa dominicana de futbol

## Principals clubs

Clubs amb més campionats nacionals a 2019.
* Atlético Pantoja
* Moca Fútbol Club
* Club Barcelona Atlético
* Atlántico Fútbol Club
* Cibao Fútbol Club

## Principals estadis

| # | Estadi | Seu | Capacitat |
| 1 | Estadio Olímpico Félix Sánchez | Santo Domingo | 27.000 |
| 2 | Estadio La Barranquita | Santiago de los Caballeros | 20.000 |
| 3 | Centro Olímpico Juan Pablo Duarte | Santo Domingo | 15.786 |

## Vegeu també

* Federación Dominicana de Fútbol
* Selecció de futbol de la República Dominicana

## Referències

* ↑ «Dominican Republic - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# George Salmon

George Salmon (1819-1904) va ser un matemàtic i teòleg britànic irlandès.

## Vida i Obra

No és absolutament segur el lloc de naixement de Salmon: potser Cork o Dublín. Va ser escolaritzat a Cork fins al 1833 en què va entrar al Trinity College (Dublín) on es va graduar el 1838. Va ser nomenat fellow del College el 1841. Va ser ordenat diaca el 1844 i sacerdot de l'Església d'Irlanda el 1845. En retirar-se Charles Graves de la càtedra de matemàtiques, Salmon decideix no optar a aquesta plaça i obté la càtedra de teologia uns anys més tard. El 1888 és nomenat Provost (director) del Trinity College, càrrec que ocupa fins a la seva mort el 1904.
La seva principal àrea de recerca en matemàtiques va ser la geometria algebraica; però les obres que el van fer més conegut van ser els quatre llibres de text avançats que va escriure sobre seccions còniques A treatise on conic sections (1848), sobre corbes planes A Treatise on the Higher Plane Curves (1852), sobre àlgebra moderna Lessons Introductory to the Modern Higher Algebra (1859) i sobre geometria analítica en tres dimensions A Treatise on the Analytic Geometry of Three Dimensions (1862); tots quatre van ser molt apreciats pel seu rigor i la seva claredat.
A partir de la dècada dels anys 60s es va anar inclinant progressivament per la teologia i les seves obres posteriors versaran sobre aquest tema, abandonant totalment les matemàtiques: The reign of law, and other sermons (1873), A Historical Introduction to the Study of the Books of the New Testament (1885), The Infallibility of the Church (1888), Some Thoughts on the Textual Criticism of the New Testament (1897) i The Human Element in the Gospels (1907).

## Referències

* ↑ Gow, pàgina 28.
* ↑ Gow, pàgina 29.
* ↑ Gow, pàgina 31.
* ↑ Gow, pàgina 33.
* ↑ Flood, pàgina 115.

## Bibliografia

* Flood, Raymond. «Taking root. Mathematics in Victorian Ireland». A: Mathematics in Victorian Britain (en (anglès)). Oxford University Press, 2011, p. 103-120. ISBN 978-0-19-960139-4.
* Gow, Rod «George Salmon 1819 - 1904: His Mathematical Work and Influence» (en (anglès)). Irish Mathematical Society Bulletin, Vol. 39, Num. 2, 1997, pàg. 26-76. Arxivat de l'original el 2017-02-02. ISSN: 0791-5578. Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «George Salmon» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* McConnell, A.J. «Salmon, George». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 29 gener 2017].
# Careproctus solidus

Careproctus solidus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* La femella fa 11,75 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima temperat que viu entre 1.151 i 2.151 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Làptev.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chernova, N. V., 1999. Careproctus solidus sp. n., a new species of liparid fish (Scorpaeniformes, Liparidae) from the lower bathyal of the Polar Basin. Pp. 181-188. A: H. Kassens, H.A. Bauch, I. Dmitrenko, H. Eicken, H.-W. Hubberten, M. Melles, J. Thiede, L. Timokhov (eds), Land-ocean systems in the Siberian Arctic: dynamics and history. Springer-Verlag, Berlín. Land-ocean systems in the Siberian Arctic: dynamics and history.: i-xi + 1-711.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., V.V. Fedorov i B.A. Sheiko, 2002. An annotated catalogue of fish-like vertebrates and fishes of the seas of Russia and adjacent countries: Part 2. Order Scorpaeniformes. J. Ichthyol. 42(Suppl.1):S60-S135.
* ↑ Chernova, N. V., 2005. New species of Careproctus (Liparidae) fom the Barents Sea and adjacent waters. J. Ichthyol. 45(9):689-690.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Salanhac (Cruesa)

Salanhac (en francès Le Grand-Bourg) és una localitat i comuna de França, a la regió de la Nova Aquitània, departament de la Cruesa. És la capçalera i major població del cantó homònim. La seva població al cens de 1999 era de 1.244 habitants. Està integrada a la Communauté de communes de Bénévent-Grand-Bourg, de la que n'és la població més gran.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 1861 | 1564 | 1369 | 1323 | 1244 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1947-1952 | Marcel Chapeau | |
| 1952-1965 | René Valadon | |
| 1965-1982 | Lucien Lacroix | PCF |
| 1982-1983 | Guy Sornin | |
| 1983-1989 | Pierre Olive | |
| 1989-2008 | Pierre Moreau | |
| 2008- | Mireille Ricard | |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. a lemosin.net.
# Tarusates

Els tarusates (en llatí Tarusates) van ser un poble aquità esmentat per Juli Cèsar.
Van ser sotmesos per Publi Licini Cras Dives juntament amb els vocates i elusates després de derrotar els sotiates.
El seu assentament, segons diu Plini el Vell, era entre els succases i els basabocates i podria correspondre a la regió de Tursan i Aira, al riu Aturis (Ador).

## Referències

* ↑ Cèsar, Juli. «Llibre III, XXVII.1». A: Guerra de les Gàl·lies (en llatí i català). Traducció: Icart, Joaquim. 3 vol. Barcelona: Fundació Bernat Metge, 1974, p. 175. DL B. 48252-1974. ISBN 8472250938.
* ↑ Manex Goyhenetche. Histoire générale du Pays basque : Préhistoire-Époque Romaine-Moyen-Âge, t. 1, Donostia / Bayonne, Elkarlanean, 1998, 492 p. (ISBN 2913156207 i 8483314010, OCLC 41254536), p. 53-59
* ↑ Smith, William (ed.). «Tarusates». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 5 agost 2022].
# Costa Seca (Pinós)

La Costa Seca és una costa del poble de Pinós, al municipi del mateix nom (Solsonès) situada al sud-est del Santuari de Pinós en unes altituds compreses entre els 700 i els 750 m.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». www.gencat.cat. Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 01-01-2015.
# Resolució 551 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 551 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, aprovada per unanimitat el 30 de maig de 1984, va considerar un informe del Secretari General de les Nacions Unides sobre la Força de les Nacions Unides d'Observació de la Separació. El Consell va observar els seus esforços per establir una pau duradora i justa a l'Orient Mitjà, però també va expressar la seva preocupació per l'estat de tensió vigent a la zona.
La resolució va demanar a les parts implicades que implementessin de manera immediata Resolució 338 (1973) va renovar el mandat de la Força d'Observadors durant un altre període de sis mesos fins al 30 de novembre de 1984 i va demanar al Secretari General envia un informe sobre la situació al final d'aquest període.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 501 a la 600 (1982 - 1987)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Tossal de Vallseca

El Tossal de Vallseca és una muntanya de 316 metres que es troba al municipi d'Alcarràs, a la comarca catalana del Segrià.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 249114002).

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# George Saint Noble Bywater

George Saint Noble Bywater (Barcelona, 26 de juliol de 1883 - Sitges, 7 de març de 1974) fou un futbolista català, d'ascendència anglesa, de la dècada de 1900.

## Trajectòria

Va jugar al Team Anglès Infantil, club que posteriorment es convertí en el Red Star Club, on també hi jugà. Destacà al FC Barcelona, on entre 1901 i 1906 disputà 6 partits oficials i 26 amistosos, participant el la victòria al Campionat de Catalunya de la temporada 1904-05.
Era germà de Royston Noble, també futbolista i fundador de Ràdio Barcelona, i cosí germà de Clara Noble, esposa del poeta Joan Maragall.

## Referències

* 1 2 3 4 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ «Foot-ball». Los Deportes, no. 008, 24-02-1901. [Consulta: 7 setembre 2016].
# Careproctus seraphimae

Careproctus seraphimae és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu fins als 335 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Schmidt, P. Yu, 1950. Fishes of the Sea of Okhotsk [= Ryby Okhotskogo morya]. Transactions of the Pacific Committee Acad. Sci. U.S.S.R. v. 6: 1-370, Pls. 1-20.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB