OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu d'Art Modern de Bakú

El Museu d'Art Modern de Bakú (àzeri: Bakı Müasir İncəsənət Muzeyi) és un museu, que està situada a la capital de l'Azerbaidjan, Bakú. L'edifici va ser dissenyat per l'arquitecte francès Jean Nouvel.
El museu va ser obert el 20 de març de 2009 amb la participació del president de l'Azerbaidjan Ilham Alíev, primera dama d'Azerbaidjan Mehriban Alieva i director general d'UNESCO Koichirō Matsuura. L'autor del disseny del museu és pintor famós Altay Sadikhzadeh.
L'objectiu fonamental del museu és desenvolupament de l'escola azerbaidjanesa d'art, incloent-hi el programa del suport als joves i pintors, les obres dels que s'exhibeixen al museu.

## Exposició

Aquí s'hi exhibeixen les obres, creades des de la segona meitat del segle xx, particularment dels pintors i escultors azerbaidjanesos. Al museu s'exhibeix més de 800 obres en estil d'avantguardisme dels pintors i escultors azerbaidjanesos, com Sattar Bakhlulzadeh, Boyukagha Mirzazadeh, Elmira Shakhtakhtinskaya, Tahir Salahov, Omar Eldarov, Nadir Abdurrakhmanov, Genadi Brijat, Mamed Mustafaev, Agha Husseinov, Mir-Nadir Zeinalov, Fuad Salaev, Farhad Khalilov, Darvin Velibekov, Eldar Mamedov, Mikhail Aburrakhmanov, Museib Amirov, Makhmud Rustamov, Hussein Haqverdi, Eliyar Alimirzaev, Rashad Babaev, etc.
Al museu també hi ha sala de l'art infantil, biblioteca, sala de vídeos, restaurant i cafè d'art.
Entre les exposicions del museu també hi ha les obres dels pintors europeus – fundadors de l'estil avantguardisme – Salvador Dalí, Pablo Picasso, Marc Chagall.

## Sales
### Galeria de metròpolis

Galeria de metròpolis és un comunicat de museu, que realitza la venda de les obres de l'art modern dels pintors i escultors. Galeria consta de dues sales.

## Vegeu també

* Llista de museus de l'Azerbaidjan

## Referències

* ↑ «Музей Современного Искусства Баку | Баку» (en rus). [Consulta: 2 juny 2022].
* ↑ «"Bakıda Müasir İncəsənət Muzeyi açıldı"» (en àzeri). Arxivat de l'original el 2011-01-17. [Consulta: 2 juny 2022].

## Enllaços externs

* Museu d'Art Modern de Bakú - Lloc web oficial (àzeri) (anglès) (rus)
# Mykolas Bukša

Mykolas Bukša (Vílnius, 16 d'abril de 1869 - Vílnius, 7 de març de 1953) fou un director d'orquestra i compositor lituà.
El 1900, es va graduar al Conservatori de Sant Petersburg tenint per professors Nikolai Rimski-Kórsakov, Aleksandr Glazunov, Anatoli Liàdov i altres. Entre 1897 i 1927, treballa a Moscou, Sant Petersburg, i a Ucraïna, fou director de teatre musical de la ciutat de Geòrgia de 1920 fins a 1922. Degà de la Facultat de Teatre de l'Institut d'Art Vladikavkaz i director del Conservatori del Poble. El 1927 va tornar a Lituània, el Teatre de l'Estat, i el 1944 era director del Teatre de Ballet i Òpera de Lituània. Des de 1944 ensenyà al Conservatori de Kaunas.
Més de 100 òperes i ballets van ser produïts i realitzats a Lituània. Va crear una cantata 'Raj i Peri el 1900, obres instrumentals, cançons de cor, romanços. Entre els estudiants tingué a Rimas Geniušas (1920-2012).

## Referències

* ↑ Juodpusis, Vaclovas «Mykolas Bukša». Visuotinė lietuvių enciklopedija [Consulta: 23 juliol 2019].
* ↑ «Šįmet minime 140 – ąsias iškilaus dirigento Mykolo Bukšos (1869 – 1953) gimimo metines». Tv3.lt, 15-04-2009 [Consulta: 23 juliol 2019].
# Geshtu-E

En les mitologies accàdia i sumèria, Geshtu-E, Geshtu, Gestu o We-ila va ser un déu menor de la intel·ligència. La llegenda relatada en el poema Atrahasis, explica que va ser sacrificat pels déus superiors i la seva sang la van fer servir per crear la humanitat.

## Referències

* ↑ Dalley, Stephanie (2000) Myths from Mesopotamia: Creation, the Flood, Gilgamesh, and Others, revised edition, Oxford: Oxford University Press, page 4
* ↑ «The Atrahasis Epic: The Great Flood & the Meaning of Suffering». World History Encyclopedia.
# Valdaracete

Valdaracete és un municipi de la Comunitat Autònoma de Madrid situat entre els municipis de Carabaña, Brea de Tajo, Estremera i Villarejo de Salvanés.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 682 | 650 | 604 | 621 |
# Vaticà (desambiguació)

«Vaticà» té aquests significats:
* Turó Vaticà, un dels set turons de la ciutat de Roma
* Ciutat del Vaticà, estat teocràtic creat el 1920
* Estats Pontificis, estat teocràtic (752 - 1870)
* Vaticà (malnom), malnom romà
* Concili Vaticà I, concili ecumènic convocat pel Papa Pius IX el 1869 per afrontar el racionalisme i el galicanisme
* Concili Vaticà II, concili ecumènic de l'Església Catòlica convocat pel Papa Joan XXIII qui el va anunciar el de gener de 1959.
Viccionari
# Museu de Ciències Naturals de Carolina del Nord

El Museu de Ciències Naturals de Carolina del Nord (en anglèsNorth Carolina Museum of Natural Sciences, NCMNS) és un museu de Raleigh (Carolina del Nord). Es tracta del museu més antic establert a Carolina del Nord i el museu més gran del seu tipus al sud-est dels Estats Units. Té uns 700.000 visitants per any, cosa que en fa l'atracció més visitada de l'estat.

## Enllaços externs

* Museu de Ciències Naturals de Carolina del Nord - Lloc web oficial
# Moon Mineralogy Mapper

El Moon Mineralogy Mapper (M$^3$, lit. cat. cartografiador de mineralogia lunar) és un de dos instruments que la NASA va aportar a la primera missió de l'Índia a la Lluna, Chandrayaan-1, llançat el 22 d'octubre de 2008. L'instrument està dirigit per l'investigador principal Carle Pieters de la Universitat de Brown, i gestionat per la Jet Propulsion Laboratory de la NASA.
El 24 de setembre de 2009, la Science Magazine va informar que el Moon Mineralogy Mapper (M$^3$) de la NASA a bord del Chandrayaan-1 va detectar aigua a la Lluna. No obstant això, el 25 de setembre de 2009, la ISRO va anunciar que el MIP, un altre instrument a bord del Chandrayaan-1 també havia descobert aigua a la Lluna just abans de l'impacte i l'havia descobert abans del M$^3$. L'anunci d'aquest descobriment no es va fer fins que la NASA ho va confirmar.
Els científics han plantejat durant dècades la possibilitat de dipòsits d'aigua lunars. Cada vegada es “creu més que el debat des de fa dècades ha acabat,” segons es va informar. “La lluna, de fet, té aigua en tota mena de llocs; no només en minerals, però dispersos per tot la superfície, i, potencialment, en blocs o plaques de gel en profunditat.” Els resultats de la Lunar Reconnaissance Orbiter de la NASA també “va oferir una àmplia gamma de senyals d'aigua.”
M$^3$ va trobar una roca dominada per espinel·la de magnesi piroxè o olivina present (<5%) indetectable al llarg de l'anell interior occidental de la Conca del Moscoviense (com una de diverses àrees discretes). L'aparició d'aquesta espinel·la no encaixa fàcilment amb els models actuals d'evolució de l'escorça lunar.

## Referències

* ↑ Pieters, C. M.; Goswami, J. N.; Clark, R. N.; Annadurai, M.; Boardman, J. «Character and Spatial Distribution of OH/H2O on the Surface of the Moon Seen by M3 on Chandrayaan-1» (en anglès). Science, 326, 5952, 23-10-2009, pàg. 568–572. DOI: 10.1126/science.1178658. ISSN: 0036-8075. PMID: 19779151.
* ↑ DNA «Chandrayaan first discovered water on moon, but?». DNA. DNA [Bangalore], Sep 25, 2009 [Consulta: 9 juny 2013].
* ↑ Bagla, Pallav «Did India beat NASA to find water on moon?». NDTV [Bangalore], 25-09-2009 [Consulta: 9 juny 2013].
* ↑ «Water discovered on moon?: "A lot of it actually"». The Hindu [Chennai, India], 23-09-2009 [Consulta: 23 gener 2017]. Arxivat 26 de setembre 2009 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2009-09-26. [Consulta: 23 gener 2017].
* ↑ Pieters, Carle. «Identification of a new spinel-rich lunar rock type by the Moon Mineralogy Mapper (M3)». LPI. [Consulta: 12 abril 2011].

## Enllaços externs

* Jet Propulsion Laboratory's website for m3
# Mugilogobius adeia

Mugilogobius adeia és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sulawesi (Indonèsia).

## Referències

* 1 2 «Mugilogobius adeia» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Gambit elefant

* No s'ha de confondre amb Parany de l'elefant.
El Gambit Elefant (també anomenat Contragambit del peó de dama, Contraatac del centre o Contraatac Englund) és una obertura d'escacs poc jugada, que comença amb els moviments:
    1.e4 e5
    2.Cf3 d5!?
Tot i que aquesta obertura es considera dubtosa, l'ha feta servir sovint el Mestre de Barbados Philip Corbin.

## Línies

Les blanques poden capturar qualsevol dels dos peons negres amb avantatge, ja sigui amb 3.exd5 o 3.Cxe5. Quan quedi sense el centre de peons, el negre estarà en una posició pssiva amb les blanques clarament amb la iniciativa en tant que controlen més espai.

### 3.exd5

Les possibles respostes negres a 3.exd5 inclouen 3...e4 i 3...Ad6 (el gambit elefant pròpiament dit). 3...Dxd5 recupera el peó, però deixa a les blanques amb un fort avantatge de desenvolupament després de 4.Cc3.

#### 3...e4

Després de 3...e4 4.De2 Cf6 el joc podria continuar:
* 5.d3 Dxd5 6.Cbd2 Ae7 7.dxe4 De6 i les blanques mantenen el peó d'avantatge, tot i que el desenvolupament de les negres és relativament fluïd.
* 5.d3 Ae7 6.dxe4 0-0 7.Cc3 Te8 8.Ad2 Ab4 9.0-0-0, amb avantatge blanc (Nick de Firmian).
* 5.Cc3 Ae7 6.Cxe4:
** 6...Cxd5 7.d3 0-0 8.Dd1 Ag4 9.Ae2 f5 10.Cg3 Cc6 11.c3 amb un petit avantatge per les blanques, com a Salomonsson–H. Sorenson, Malmo 1982 (de Firmian).
** 6...0-0 7.Cxf6+ Axf6 8.d4 Te8 9.Ae3 amb clara superioritat blanca (de Firmian).
Després de 3...e4 4.De2, la partida Tal-Lutikov, Tallinn 1964 va continuar 4...f5 5.d3 Cf6 6.dxe4 fxe4 7.Cc3 Ab4 8.Db5+ c6 9.Dxb4 exf3 amb 10.Ag5 cxd5 11.0-0-0 Cc6 donant avantatge a les blanques.

#### El gambit elefant pròpiament dit: 3...Ad6

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
Després de 3...Ad6 4.d4 e4 5.Ce5 Cf6 6.Cc3 0-0 7.Ac4, segons de Firmian, les blanques tenen una clara superioritat, tot i que no un atac immediat.

### 3.Cxe5

Després de 3.Cxe5:
* Les negres fan 3...Ad6 4.d4 dxe4 5.Ac4 Axe5 6.Dh5 Df6 7.dxe5, que es considera lleugerament millor per a les blanques.
* A la partida Lob–Eliskases, Campionat per equips alemany de 1929, les negres van fer 3...dxe4. La partida va continuar 4.Ac4 Dg5 5.Axf7+ Re7 6.d4 Dxg2 7.Tf1 Ah3 8.Ac4 Cf6 9.Af4 i les blanques estaven guanyant.
* 3...De7? du a avantatge blanc després de 4.d4 f6 5.Cd3 dxe4 6.Cf4 Df7 7.Cd2 (Bondarevsky-Lilienthal, URSS 1941).

## Vegeu també

* Llista d'obertures d'escacs

## Referències

* ↑ «Mikhail Tal vs. Anatoly S. Lutikov, Tallinn (1964)». Chessgames.com.

## Bibliografia

* Burgess, Graham. The Mammoth Book of Chess. London: Constable and Robinson, 2000.
* de Firmian, Nick. Modern Chess Openings. 14th. Nova York: David McKay Company Inc, 1999, p. 150–51.
* Hooper, David; Whyld, Kenneth. The Oxford Companion to Chess. 2nd. Oxford University Press, 1996, p. 329. ISBN 0-19-280049-3.

## Enllaços externs

* The Kibitzer: "We're Going On An Elephant Hunt" per Tim Harding (agost 1997) a ChessCafe.com
# Ginger ale

Ginger ale és una beguda sense alcohol carbonatada comuna sobretot als Estats Units, al Canadà i al Regne Unit. Està feta a base de gingebre (ginger en anglès), llimona, sucre i aigua. L'origen d'aquesta beguda està en el segle xix quan als pubs anglesos es va popularitzar el costum de batre les begudes amb gingebre. Es fabrica sota diverses marques comercials com Canada Dry, Vernors, Seagram's, Schweppes, Sussex, Buffalo Rock, Ale-8-One, Blenheim Ginger Ale i Reed's. S'utilitza com a ingredient en nombrosos cocktails.

## Tipus

La golden ginger ale, més fosca i de sabor més accentuat, és més antiga. La dry ginger ale deriva de la primera i va ser creada en el període de la llei seca dels Estats Units per a ser barrejada amb begudes alcohòliques. És una versió més suau que l'original a fi de no interferir amb la beguda alcohòlica amb què es mesclava. Aquesta versió suau es va popularitzar tant que la versió golden va passar a ser rara i disponible en poques localitats. Les de les marques Vernors i Blenheim són exemples de la golden ginger ale mentre que Canada Dry i Schweppes són versions de la dry ginger.

## Referències i enllaços externs

* (anglès) Com fer una Ginger ale casolana. Arxivat 2006-03-19 a Wayback Machine.
* (anglès) Història i recepta Arxivat 2007-07-11 a Wayback Machine.
* (anglès) Recepta casolana Arxivat 2006-08-28 a Wayback Machine.
* (anglès) Recepta d'Elise Arxivat 2007-03-29 a Wayback Machine.
* (anglès) Recepta
Viccionari
# Gens Metília

* No s'ha de confondre amb Gens Mecília.
Metília (en llatí Metilia gens) era una gens romana d'origen albà. Van emigrar a Roma quan Alba Longa va ser destruïda. Eren sens dubte família patrícia, ja que van ser admesos immediatament al senat romà. Tot i així més tard tots els membres que apareixen a la història van pertànyer a la branca plebea. Plini el Vell menciona una llei (lex Metilia de Fullonibus) el 220 aC.
Personatges destacats van ser:
* Espuri Metili, tribú de la plebs el 416 aC.
* Marc Metili I, tribú de la plebs el 401 aC
* Marc Metili II, tribú de la plebs el 217 aC
* Tit Metili Crotó (Titus Metilius Croto) va ser un magistrat romà, que el 215 aC era legat del pretor Appi Claudi Pulcre per dirigir les legions de l'illa de Sicília. L'esmenta Titus Livi

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1067.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita XXIII,31
# Gens Minícia

La gens Minícia (en llatí Minicia gens, Minicii en plural) va ser una gens romana originària de Brixia (Brèscia) a la Gàl·lia Cisalpina. Brixia va ser una colònia romana, però no se sap en quina època s'havia fundat.
Els Minicii, no apareixen fins al temps de l'imperi. Es coneix un Gai Minici Fundà que era cònsol sufecte l'any 51 i un altre Gai Minici també cònsol sufecte el 103.

## Referències

* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/1100?rgn=pages;view=image;q1=MiniciusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 1090. ]
# Gens Munàcia

Munàcia (en llatí Munatia Gens) era una gens romana d'origen plebeu desconeguda abans del segle ii aC.
Va utilitzar com a cognoms Flaccus, Gratus, Plancus i Rufus. Alguns dels Munacis no van portar cap cognom.

## Personatges destacats

* Gai Munaci, triumvir.
* Publi Munaci, romà notable.
* Munaci (conspirador), conspirador amb Catilina.
* Tit Munaci, polític romà.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 1120.
# Mota Kotarna

Mota Kotarna o Motakotarna fou un estat tributari protegit de l'agència de Mahi Kantha a la presidència de Bombai. Estava format per tres pobles amb 820 habitants el 1901 (que eren 595 el 1881). Els seus ingressos s'estimaven en 576 rúpies el 1900, pagant tribut al Gaikwar de Baroda i al raja d'Idar a través del thanadar de Bavisi.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Giovanni Domenico de Cupis

Giovanni Domenico de Cupis (Roma, 1493 - 10 de desembre de 1553) va ser un cardenal italià, bisbe-emèrit de Nardò i Degà del Col·legi Cardenalici.

## Biografia

Va ser Cardenal de la corona d'Escòcia. Era amic de Ignasi de Loiola.
La seva mare era Lucrezia Normanni, que va tenir una filla, Felice della Rovere amb el Papa Juli II abans de casar-se amb Bernardino de Cupis, el pare de Giovanni Domenico. Va tenir una ràpida progressió com a bisbe de Trani gràcies a Juli II.
Va tenir quatre fills, abans de fer-se eclesiàstic: Girolamo, Bernardino, que va ser bisbe d'Osimo i Cingoli, 1551-1574, Paolo, que va ser bisbe de Recanati, 1548-1552; i Celidonia, que es va casar amb Marco Lepido Orsini el 1558 amb una dot de 3.000 escuts.
El 1517, és fet cardenal l'1 de juliol pel Papa Lleó X, rebent la birreta cardinalícia i el títol de San Giovanni a Porta Latina el 6 de juliol. El 1524, acumula el títol de Sant'Apollinare alle Terme Neroniane-Alessandrine, mantenint in commendam el títol anterior. El 1531, passa al títol de San Lorenzo in Lucina.
Va ser bisbe d'Albano, el 1531, bisbe de Sabina, el 1532, Bisbe de Porto i Santa Rufina, el 1535 i Bisbe d'Òstia-Velletri i Degà del Col·legi Cardenalici el 1537.
El cardenal De Cupis va intervenir en el Conclave de 1521–22, en el qual Adrià VI és elegit papa i en els de 1523 (elecció de Climent VIII), 1534 (elecció de Pau III) i conclave de 1549-1550 (elecció de Juli III).

## Referències

* ↑ «Sede Vacante 1549-1550».
* ↑ Caroline Murphy, The Pope's Daughter: The Extraordinary Life of Felice Della Rovere (2005), p. 162.
* ↑ Weber, Genealogien zur Papstgeschichte, I, p. 311
# NBR

NBR té els següents significats:
* National Board of Review, organització dedicada a l'estudi i promoció del cinema, amb seu a Nova York
* Goma nitrílica (del seu nom en anglès Nitrile Butadiene Rubber), goma sintètica obtinguda per copolimerització de l'acrilonitril amb el butadiè
# Uropèltids

Els uropèltids (Uropeltidae) són una família de serps de cos cilíndric i allargat, amb el cap punxegut, no més gruixut que el coll, i amb una cua curta desproveïda de punta.

## Característiques

Tenen la pell esmaltada i posseeixen els colors vermell, groc i negre. A l'extrem de la cua tenen escates que formen una placa amb la qual sembla que s'ajuden per excavar les seves galeries i de la qual deriva el seu nom, que en grec significa "cua d'escut".

## Taxonomia

Es coneixen al voltant de 45 espècies d'aquesta família, la majoria de l'Índia i de Ceilan. Solen mesurar aproximadament 39 centímetres de mitjana, els exemplars de major longitud poden arribar als 74 centímetres.

## Referències

* McDiarmid RW, Campbell JA, Touré T. 1999. Snake Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference, vol. 1.
* Herpetologists' League. 511 pp. ISBN 1-893777-00-6 (series). ISBN 1-893777-01-4 (volume).

## Enllaços externs

* EMBL reptile database
* Serps
* Escola de Rèptils On-line.
* video de serps verinoses Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
# Uropterygius xanthopterus

Uropterygius xanthopterus és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 62 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de l'Àfrica oriental fins a les Illes Marqueses, les Illes de la Societat, les Illes Mariannes i les Illes Marshall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Villarboit

Villarboit és un municipi situat al territori de la província de Vercelli, a la regió del Piemont (Itàlia).
Villarboit limita amb els municipis d'Albano Vercellese, Arborio, Balocco, Casanova Elvo, Collobiano, Formigliana, Greggio i San Giacomo Vercellese.

## Galeria de fotos

* Castell de Villarboit
# Mèrles

«Mèrles» té aquests significats:

## Geografia

* Santa Maria de Merlès, municipi del berguedà
* Mèrles (municipi francès), municipi francès
* Riera de Merlès, curs fluvial
# Veblen

Veblen és una població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud. Segons el cens del 2000 tenia 281 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Veblen tenia 281 habitants, 141 habitatges, i 73 famílies. La densitat de població era de 350 habitants per km².
Dels 141 habitatges en un 22% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 35,5% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 48,2% no eren unitats familiars. En el 47,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 29,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,79.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 18,5% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 30,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.583 $ i la renda mediana per família de 20.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.964 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 12.053 $. Entorn del 25,3% de les famílies i el 29,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Veblen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 11 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Veblen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vector d'excentricitat

En mecànica celeste, el vector d'excentricitat és un vector constant que apunta cap al pericentre de l'òrbita i que té per mòdul la seva excentricitat.

## Càlcul

El vector d'excentricitat $\mathbf {e} \,$ es pot calcular a partir dels elements característics de l'òrbita $\mathbf {v} \,$ i $\mathbf {r} \,$ en qualsevol instant (el resultat és constant).
    $\mathbf {e} ={1 \over {\mu }}\left[\left(v^{2}-{\mu \over {\mathbf {\left|r\right|} }}\right)\mathbf {r} -(\mathbf {r} \cdot \mathbf {v} )\mathbf {v} \right]$
on:
* $\mathbf {v} \,\!$ és el vector velocitat orbital,
* $\mathbf {r} \,\!$ és el radi vectorial,
* $\mu \,\!$ és la constant gravitacional.
També es pot definir com a:
    $\mathbf {e} ={\mathbf {v} \times \mathbf {h} \over {\mu }}-{\mathbf {r} \over {\left|\mathbf {r} \right|}}$
on:
* $\mathbf {v} \,\!$ és el vector velocitat orbital,
* $\mathbf {h} \,\!$ és el moment angular relatiu específic,
* $\mathbf {r} \,\!$ és el radi vectorial,
* $\mu \,\!$ és la constant gravitacional del cos d'atracció.

## Enllaços externs

* Excentricitat
* Òrbita
* Vector de Runge-Lenz
# Districte de Dibër

El districte de Dibër (en idioma albanès: Rrethi i Dibrës) és un dels 36 districtes d'Albània. Té una població estimada de 86.000 habitants (2004), i una àrea de 761 km². Es troba al nord-est del país, i la seva capital és Peshkopi.